Справа № 638/4251/14-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 р.Справа № 638/4251/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.08.2014р. по справі № 638/4251/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова

про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. Скаржник зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно зясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, не вірно застосував до спірних правовідносин положення ст.ст. 3, 8, 46 Конституції України, ст. 1, ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повноти та обєктивності розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції на підставі п.3 ч.1 ст. 197 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що позивач перебувала на обліку у відповідача та отримувала пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 16.04.2007 р. по 01.02.2013 р., виплату по якій було припинено з 01.02.2013 року, а пенсійна справа закрита, у звязку з наступними обставинами.

На підставі постанови Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2007 р. позивачу було призначено пенсію за вислугу років по Списку №1 з 06.04.2007 року.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2008 року постанова Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2007 р. залишена без змін.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 12.12.2012 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до УПФ в Дзержинському районі м. Харкова відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії припиняється на підставі рішення суду.

23 жовтня 2013 року позивач звернулася до УПФ в Дзержинському районі м. Харкова із заявою щодо переведення її на інший від пенсії у зв'язку із досягненням 55-річного віку, з урахуванням документів, що містяться в закритій пенсійній справі.

Відповідно до листа УПФ в Дзержинському районі м. Харкова №468/Г-11 від 05.11.2013 р. позивача було надано розяснення, що згідно матеріалів архівної пенсійної справи стаж позивача складає 26 років 1 місяць 23 дні, тому їй необхідно звернутися за призначенням пенсії в 57 років 6 місяців при цьому надати заяву встановленого зразка, паспорту, коду та трудової книжки.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв правомірно, в межах своєї компетенції, відповідно до вимог ст. 2 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком сулу першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон 1058-IV), законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно ч.1 ст. 44 Закону 1058-IV , заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п.37 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону 1058-IV, затвердженому Постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1), та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, орган, що призначає або перераховує пенсію, розглядає питання про призначення або перерахунок пенсії при зверненні особи з відповідною заявою (зразок заяви - додаток 4 даного Порядку).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач із заявою встановленого зразку до Управління ПФУ не зверталася, а подала заяву довільної форми, яка була розглянута відповідачем в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону 1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Як встановлено судовим розглядом, жодного рішення або розпорядження управлінням ПФУ не приймалось, оскільки заява позивачки не відповідає вимогам п.37 Порядку № 22-1, та не містить всіх необхідних даних для призначення (перерахунку) пенсії.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку право позивачки на призначення (перерахунку) пенсії не було порушено, дії управління є правомірними, оскільки відсутнє відповідне рішення відповідача, через невідповідність поданої позивачем заяви про призначення (перерахунку) пенсії, а позовні вимоги про зарахування страхового стажу часу перебування на обліку у відповідача та отримання пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 16.04.2007 р. по 01.02.2013 р, яку біло припинено на підставі судового рішення, передчасними.

Отже, доводи апеляційної скарги позивача про порушення судом першої інстанції під час розгляду справи вимог ст.ст. 3, 8, 46 Конституції України, ст. 1, ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та норм ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повноти та обєктивності розгляду справи висновків суду не спростовують, оскільки при розгляді справи суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 159 КАС України повно і всебічно, в межах заявлених вимог, зясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку наявним у справі доказам, правильно вирішив питання щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, та вирішив справу на підставі норм матеріального права, які регулюють ці правовідносини.

З огляду на вищевикладене, постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.08.2014р. по справі № 638/4251/14-а залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4