Справа № 357/5809/15-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/5809/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Цуранов А.Ю. Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А
17 червня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ключковича В.Ю.,
суддів Борисюк Л.П.,
Собківа Я.М.,
при секретарі Шевчук К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,
У квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення пенсійного фонду , яким йому відмовлено у призначенні пільгової пенсії із зменшенням пенсійного віку, а дії відповідача визнати протиправними, зобов`язати останнього призначити пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням зниження пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з дати звернення із заявою від 17.03.2014 про призначення пенсії.
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області від 16.06.2014 року 119 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії у відповідності до вимог ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію у відповідності до вимог ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 17.03.2014.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2015 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17. 03.2014 ОСОБА_1 звернувся із заявою до управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області про призначення пенсії.
Рішенням від 16.06.2014 року 119 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку з тим, що заявник не надав документи , які б підтвердили місце виконання робіт ( населений пункт чи зону небезпеки) та період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до посвідчення Серії НОМЕР_1 , виданого Київською обласною державною адміністрацією 17.06.1993 року, ОСОБА_2 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС .

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі, проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: - які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - на 10 років.

Відповідно до положень підпункту ґ) пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 N 22-1 , до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 10.03.1986 по 26.08.1986 ОСОБА_1 працював на СБМУ -62 «Спецбудмонтажрест №5» комбінату «Київпромбуд», що підтверджується копією трудової книжки останнього.

В наказі від 02.06.1986 року даного підприємства зазначено, що ОСОБА_1 вважати призваним на військові учбові збори з 11 травня по 31 травня 1986 року на підставі довідки воєнкомату.

Згідно копії військового квитка Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 11 по 30 травня 1986 року приймав участь у спецзборах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З копії архівної довідки від 11.03.2014 року № 179/1/2718, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України по архівних документах в/ч НОМЕР_3 , ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період ( з якого часу не зазначено) по 30.05.1986 року (наказ №28), отримав дозу опромінення 15. В наказі №9 від 11.05.1986 року щодо прибуття рядового і сержантського складу 137 пожежної роти вказано кількість (імені списки відсутні). В наказі №20 від 22.05.1986 відображено вибуття ОСОБА_1 із 137 пожежної роти в госпіталь на лікування з 22.05.1986 року.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в травні 1986 року була проведена оплата за державні обов`язки в сумі 178 крб. 09 коп.

Отже, факт прийняття позивачем участі у ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС підтверджується наявними в матеріалах справи документами, що свідчить про протиправність винесення відповідачем оскаржуваного рішення.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що відсутність інформації про те, в якому населеному пункті чи на об`єкті здійснювались роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та про дні виїзду в зону відчуження не є беззаперечною підставою для відмови у призначенні пенсії, оскільки об`єктивна неможливість дослідження будь-яких інших документів не може бути безумовною підставою для відмови у задоволенні позову за умови, коли право на пільгове зниження пенсійного віку підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів.

Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції, виходячи з обставин справ в сукупності, суд вважає доведеним факт участі позивача у травні 1986 року на роботах по ліквідації наслідків аварії в Чорнобильській АЕС, а тому не можна позбавляти його права на отримання пенсії з урахуванням пільги наданої йому законом.

Щодо посилань апелянта на пропущення позивачем строку звернення із даним адміністративним позовом, такі судом відкидаються з огляду на обставини, викладені у клопотанні про поновлення строку, з огляду на які, суд першої інстанції, обґрунтовано задовольнив клопотання позивача про поновлення строку для подання адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даній справі не виконано.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41, 160,198,200, 205,206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.06.2015

Головуючий суддя: В.Ю. Ключкович

Судді: Л.П. Борисюк

Я.М. Собків

.

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Собків Я.М.

Борисюк Л.П.