Справа № К/9991/36686/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Київ К/9991/36686/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Олексієнка М.М.,

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький навчально-виробничий центр» про стягнення фінансових (штрафних) санкцій, за касаційною скаргою Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький навчально-виробничий центр» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2009 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 2 березня 2011 року,

в с т а н о в и в :

У червні 2009 року Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулося в суд з позовом, у якому просило стягнути з Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький навчально-виробничий центр» на його користь фінансові (штрафні) санкції у сумі 18509,63 гривень.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 2 березня 2011 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі Державний професійно-технічний навчальний заклад «Криворізький навчально-виробничий центр», посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2009 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 2 березня 2011 року і закрити провадження у справі.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що професійно-технічне училище № 7 міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, яке згідно наказу Міністерства освіти і науки України від 19 червня 2007 року № 513 перейменовано у Державний професійно-технічний навчальний заклад «Криворізький навчально-виробничий центр», було зареєстровано як платник страхових внесків (страхувальник) в Жовтневій районній виконавчій дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, правонаступником якої відповідно до постанови правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25 грудня 2007 року № 81 є Криворізька міжрайонна виконавча дирекція Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

У березні 2007 року у відповідача була проведена перевірка правильності нарахування, сплати страхових внесків та цільового використання коштів, які згідно із законодавством сплачуються на рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, за період з 1 січня 2005 року по 31 грудня 2006 року, за результатами якої складено Акт № 37 від 23 березня 2007 року, відповідно до якого відповідачем у листопаді 2005 року та у травні 2006 року фонд оплати праці для нарахування та утримання страхових внесків занижено на суму 18509,63 гривень. Донараховано страхових внесків у сумі 721,88 гривень.

30 березня 2007 року Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на підставі зазначеного акту перевірки відносно відповідача прийнято рішення № 312/11 про застосування та зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відображення у звіті (Ф4-ФСС з ТВП) сум фінансових (штрафних) санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Вказане рішення не було зміненим чи скасованим, при цьому у добровільному порядку відповідач його не виконав, а тому Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулося в суд з позовом про стягнення з Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький навчально-виробничий центр» недоїмки по сплаті страхових внесків у сумі 721,88 гривень та фінансових (штрафних) санкцій у сумі 18509,63 гривень.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2008 року, яка набрала законної сили, позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було задоволено частково. Стягнуто з Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький навчально-виробничий центр» на користь Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності недоїмку по сплаті страхових внесків у сумі 721,88 гривень, а позовну заяву в частині стягнення штрафних санкцій у сумі 18509,63 гривень залишено без розгляду.

У червні 2009 року Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулося в суд з позовом, у якому просило стягнути з Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький навчально-виробничий центр» фінансові (штрафні) санкції у сумі 18509,63 гривень, які відповідач на виконання рішення від 30 березня 2007 року № 312/11 у добровільному порядку до цього часу не сплатив.

Так, відповідно до статті 22 Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР порядок здійснення платежів і резервування коштів, строки сплати внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування визначаються законами України з окремих видів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Законом України «Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України «Про освіту» педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів» від 9 вересня 2004 року № 1994-IV заборгованість із виплат педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів, передбачених статтею 57 Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 року № 1060-XII, які за змістом статті 21 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III (далі Закон № 2240-III) є базою нарахування страхових внесків, визнана кредиторською заборгованістю Державного бюджету України.

Механізм погашення такої заборгованості визначено Порядком погашення кредиторської заборгованості державного бюджету педагогічним і науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та установ освіти з виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2005 року № 934 (далі Порядок), згідно з пунктом 4 якого відрахування, передбачені законодавством, з виплат науково-педагогічним працівникам здійснюються в установленому порядку.

Порядок і строки сплати страхових внесків на час виникнення спірних відносин були встановлені статтею 23 Закону № 2240-ІІІ.

Відповідно до вимог частини 2 статті 27 цього Закону страхувальник зобовязаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

За правилами статті 30 Закону № 2240-ІІІ страхувальник-роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків. У разі несвоєчасної сплати страхових внесків або неповної їх сплати страхувальник сплачує суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню. За неповну сплату страхових внесків на страхувальника накладається штраф у розмірі прихованої (заниженої) суми заробітної плати, на яку відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, а в разі повторного порушення у трикратному розмірі зазначеної суми. Не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду зі страхувальника у безспірному порядку.

Пункт 32 Порядку, відповідно до якого страхові внески на виплати науково-педагогічним працівникам не нараховуються, набрав чинності лише з

2 червня 2006 року.

Таким чином, на час проведення відповідачем виплат науково-педагогічним працівникам, норми Закону № 2240-ІІІ, як і жоден нормативно-правовий акт, не містили положень, які б звільняли страхувальника від обовязку нарахування та сплати страхових внесків з таких виплат чи відповідальності за неповноту їх сплати.

Отже, висновок судів попередніх інстанцій у справі, що розглядається, про наявність підстав для стягнення з Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький навчально-виробничий центр» на користь Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності штрафних (фінансових) санкцій у сумі 18509,63 гривень, є обґрунтованим.

Посилання Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький навчально-виробничий центр» у касаційній скарзі на порушення Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності закріпленого у пункті 8 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України принципу пропорційності при стягненні з відповідача штрафних (фінансових) санкцій у зазначеному вище розмірі, є некоректним, оскільки відповідальність за неповноту та несвоєчасність сплати страхових внесків, зокрема розмір штрафу та пені, встановлено Законом № 2240-ІІІ.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів та встановлених обставин справи.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький навчально-виробничий центр» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2009 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 2 березня 2011 року у справі за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький навчально-виробничий центр» про стягнення фінансових (штрафних) санкцій залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Олексієнко М.М.