Справа № 824/1144/15-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/1144/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.;

за участю секретаря судового засідання Жураковської Ю.М.;

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області

до відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області

про зобов'язання вчинити дії.

встановив:

Управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області (далі - позивач) звернулося до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просило зобов'язати відділ державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області виконати всі передбачені чинним законодавством дії з метою виконання виконавчого листа №2а-2923/10/2470 про стягнення заборгованості з кооперативу "Черемош" в розмірі 2025,11 грн.

В обґрунтування позову позивач вказував, що державним виконавцем під час виконання виконавчого листа №2а-2923/10/2470 не вжито всіх передбачених законодавством заходів щодо примусового стягнення коштів з боржників.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області (далі - відповідач) в судовому засіданні позов визнав частково в частинні не виконання дій з примусового виконання виконавчого листа №2а-2923/10/247.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, Чернівецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 2а-2923/10/1470 про стягнення з кооперативу "Черемош" на користь управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області заборгованість по відшкодуванню витрат по виплаті і доставці пільгових пенсій за січень - квітень 2010 року в сумі 2025,11 грн.

29.07.2013 р. позивач звернувся із заявою до відповідача, в якій просив прийняти до виконання виконавчий лист № 2а-2923/10/1470. Вказаний лист отримано відповідачем 30.07.2013 р., що підтверджується відміткою про його отримання та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні (а.с. 6).

03.09.2013 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2а-2923/10/1470, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом (ВП№39586986). Боржника зобовязано добровільно виконати виконавчий документ до 10.09.2013 р. (а.с. 45).

Цього ж дня відповідачем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №39586986 з примусового виконання виконавчого листа №2а-2923/1-/2470 до зведеного виконавчого провадження №39649603 (а.с. 45).

В ході примусового виконання виконавчого листа № 2а-2923/10/1470, 27.03.2014 р. відповідачем направлено запити до центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Вижницького та Путильського районів при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області, КП Вижницьке районне бюро технічної інвентаризації, відділу Дерземагенства у Вижницькому районі та державної податкової служби України (а.с. 29).

З відповіді центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Вижницького та Путильського районів при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області від 08.04.2014 р. вбачається, що за кооперативом Черемош значиться десять транспортних засобів, а саме: САЗ 3507, 1990 р.в; ГАЗ 66, 1971 р.в.; ГАЗ 24, 1977 р.в.; САЗ 3507, 1989 р.в.; ГАЗ 5201, 1988 р.в; САЗ 3507, 1987 р.в.; ГАЗ 5312, 1988 р.в.; САЗ 3503, 1980 р.в.; ГАЗ 66 АЦ, 1981 р.в.; УАЗ 31512, 1988 р.в. (а.с. 26).

13.04.2014 р. КП Вижницьке районне бюро технічної інвентаризації повідомило відповідача, що за архівними даними інвентарних справ Вижницького РБТІ за кооперативом Черемош в с. Банилів по вул. Н. Левицького, 4-а, Винницького району, Чернівецького області значиться зареєстрований нежитловий будинок, загальною площею 263,20 кв.м. (а.с. 27).

З відповіді № НОМЕР_1 від 28.03.2014 р. на запит відповідача № 4006996 від 27.03.2014 р. до Державної податкової служби України вбачається, що кооператив Черемош має два відкритих рахунка в ЧОД АТ «ОСОБА_3 Аваль» м. Чернівці та 6 рахунків у ПАТ Укрсоцбанк (а.с. 30).

У звязку з неналежним виконанням відповідачем виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 2а-2923/10/1470, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України Про виконавче провадження від 21.04.1999 р. № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону № 606-XIV).

Статтею 2 цього Закону визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст. 11 Закону № 606-XIV).

Згідно з ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Сторонами не заперечувалося, що до примусового виконання виконавчий лист № 2а-2923/10/1470 був предявлений позивачем 30.07.2013 р., а постанова про відкриття виконавчого провадження винесена відповідачем тільки 03.09.2013 р., що є порушенням вимог ст. 25 Закону № 606-XIV.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Дослідження виконавчого листа № 2а-2923/10/1470 встановлено, що він повертався позивачу 24.06.2011 р., 26.12.2014 р., 22.06.2012 р., 21.12.2012 р. та 21.06.2013 р. з підстав визначених п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV (а.с. 44).

Статтею 52 Закону № 606-XIV зазначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Відповідно до ст. 65 Закону № 606-XIV звернення стягнення на кошти боржника - юридичної особи здійснюється готівку в національній та іноземній валюті, що перебуває в касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, підлягає невідкладному вилученню після її виявлення та складання відповідного акта державним виконавцем. Копія акта вручається представнику боржника - юридичної особи.

Вилучена готівка зараховується на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби не пізніше наступного робочого дня з моменту вилучення. Державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом.

Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Статтею 66 Закону № 606-XIV визначено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

У разі якщо на зазначене майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості:у першу чергу - майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (цінні папери, легковий автотранспорт, предмети дизайну офісів та інше майно, готова продукція (товари); у другу чергу - об'єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.

Судом встановлено, а також не заперечувалося сторонами у судовому засіданні, що з дати відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-2923/10/1470 по дату розгляду справи в суді, будь-які виконавчі дії передбачені Законом № 606-XIV, окрім направлення запитів, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області не вчинялися. Зокрема, державним виконавцем не вжито заходів щодо звернення стягнення коштів з рахунків боржника відкритих в банках (ЧОД АТ «ОСОБА_3 Аваль» м. Чернівці та ПАТ Укрсоцбанк), а також звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно кооперативу Черемош шляхом його арешту, вилучення та примусової реалізації. Не вчинялися вказані дії і у зведеному виконавчому провадженні №39586986. Вказана обставина підтверджується дослідженою у судовому засіданні інформацією про виконавче провадження, яка міститься в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень (а.с. 61 - 63).

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Суд констатує, що відповідачем при примусовому виконанні виконавчого листа № 2а-2923/10/1470 про стягнення з кооперативу "Черемош" на користь управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області заборгованість по відшкодуванню витрат по виплаті і доставці пільгових пенсій за січень - квітень 2010 року в сумі 2025,11 грн. порушено шестимісячний строк виконання виконавчого документу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відреагувати на виявлені порушення окремою ухвалою в порядку ст.166 КАС України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Стосовно позовної вимоги позивача про зобов'язання відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області виконати всі передбачені чинним законодавством дії з метою виконання виконавчого листа №2а-2923/10/2470 про стягнення заборгованості з кооперативу "Черемош" в розмірі 2025,11 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 6 Конституції України визначено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Функцією судів, що визначена ст. 124 Конституції України, є здійснення правосуддя.

Адміністративні суди, згідно зі ст. ст. 3, 4 КАС України, здійснюють правосуддя в адміністративних справах - переданих на вирішення адміністративного суду публічно-правових спорах, у яких хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування чи їхня посадова чи службова особа. Враховуючи передбачену законами обовязковість для виконання законних вимог субєкта владних повноважень, адміністративно-правовий спір, як правило, повязується з оспорюванням чи оскарженням рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень у сфері публічно-правових відносин з боку юридичних чи фізичних осіб.

Дотримуючись принципів законності, поділу влади, а також компетенції, визначеної Конституцією та законами України, суд не має права перебирати на себе повноваження інших органів державної влади, зокрема у питанні реалізації органами державної виконавчої служби встановленої Законом України Про виконавче провадження компетенції проведення виконавчих дій по виконанню рішень.

Відповідач зобовязаний на підставі Закону України Про виконавче провадження проводити виконавчі дії з примусового виконання виконавчих документів та стягувати кошти з боржників на рахунки стягувачів, а тому вимоги позивача про покладення такого обовязку ще й рішенням суду є безпідставними. Зобовязання відповідача виконати ці вимоги ще й в судовому порядку не є способом захисту порушеного права, як не є способом захисту порушеного права, наприклад, зобовязання платника податків сплатити податки, зобовязання страхувальника зареєструватися у відповідному Фонді соціального страхування тощо, оскільки такі дії відповідні особи зобовязані вчинити на підставі закону і за їх невиконання законодавством визначено певні види відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що предявляючи до суду вимогу про зобов'язання відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області виконати всі передбачені чинним законодавством дії з метою виконання виконавчого листа №2а-2923/10/2470 про стягнення заборгованості з кооперативу "Черемош" в розмірі 2025,11 грн., позивач обрав не належний спосіб захисту порушеного права, який не відповідає способам, визначеним законом.

За таких обставин, суд не може зобовязати виконати те, що необхідно виконати в силу закону, а тому позовна вимога не підлягає задоволенню.

Частиною 4 ст. 112 КАС України передбачено, що суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Враховуючи наведене, а також приписи ч. 4 ст. 112 КАС України, суд не приймає часткове визнання позову представником відповідача, оскільки відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Тому судом не вирішується питання про судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 71, 86, 94, 158, 160-163, 167 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Порядок та строки набрання постановою законної сили та оскарження.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова, згідно ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано судом 16 червня 2015 р.

Суддя В.К. Левицький