Справа № 803/947/14
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/947/14

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015р. Справа № 876/6651/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційну скаргу Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.Луцьк

на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10.06.2014р. у справі №803/947/14

за позовом Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.Луцьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Алкон”, с.Струмівка Луцького району Волинської області

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

ВСТАНОВИВ:

За результатами розгляду справи Волинський окружний адміністративний суд у задоволені адміністративного позову відмовив, оскільки до відповідача в даному випадку не можуть бути застосовані адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2013р.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, апелянт ( позивач у справі): Волинське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів оскаржив її в апеляційному порядку. Апелянт в своїй апеляційній скарзі вказує, що хоча підприємство і виконало обов’язок зі створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, роботодавець повинен вжити всіх необхідних заходів по працевлаштуванню інвалідів, але в даному випадку не вжив. Апелянт просить постанову суду першої інстанції скасувати на прийняти нову, якою позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, керуючись ст.197 КАС України, вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, колегією суддів встановлено наступне:

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ “Алкон” у встановленому законом порядку зареєстроване у Волинському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів як роботодавець – юридична особа, що використовує найману працю, в якій за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб.

20.02.2014p. відповідачем: Товариством з обмеженою відповідальністю “Алкон” подано до Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2013р. у якому відображено, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу у 2013р. становила 19 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, становила 0 осіб. При цьому, кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, повинна складати 1 особу. Фонд оплати праці штатних працівників відповідача у 2013 році становив 350000,00грн.

ТзОВ "Алкон" протягом 2013 року подавало до Луцького районного центру зайнятості звіти про наявність вакансій, у яких повідомлялося про наявність вакансії (інженера-конструктора) для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до вимог ст.18 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в України”, Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в України” для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Статтею 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в України” передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов'язкових платежів). Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Відповідно до вимог ст.18-1 Закону України, Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Колегія суддів звертає увагу на те, що підприємством було виконано та дотримано всіх обов’язків передбачених ст.18 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в України” та не бере до уваги доводів апеляційної скарги, оскільки, норма ст.19 Закону України свідчить про те, що підприємство здійснює працевлаштування інвалідів самостійно без залучення будь-яких третіх осіб, а не ставить обов’язок на нього примусово працевлаштовувати інвалідів не зважаючи на їх волю чи взагалі відсутність інвалідів для відповідного працевлаштування.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ст.9 КАС України передбачено, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач фактично створив окреме робоче місце для працевлаштування інвалідів у 2013р., систематично інформував Луцький районний центр зайнятості про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів, проте інваліди для працевлаштування на ТзОВ “Алкон” не направлялись, як наслідок, до відповідача не можуть бути застосовані адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2013 році згідно із статтею 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”.

Відповідно до приписів ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, –

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10.06.2014р. у справі №803/947/14 за позовом Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю “Алкон” про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, - залишити без задоволення.

2. Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10.06.2014р. у справі №803/947/14, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п’ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга