Справа № 2а-593/89/14
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Справа № 876/9024/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

01 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом, в якому просила визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» незаконною та зобовязати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 03 липня 2014 року і в подальшому.

Бережанський районний суд Тернопільської області постановою від 27.08.2014 року позов задовольнив.

Визнав відмову Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення незаконною.

Зобовязав Управління Пенсійного фонду в Бережанську районі призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до п. б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення починаючи із 03 липня 2014 року і в подальшому.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції УПФУ в Бережанському районі Львівської області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що при перевірці пільгового стажу позивачки була встановлена невідповідність посади відпальника скловиробів в наказах про прийняття, переведення з наказами про надання чергових відпусток та з книгами про нарахування заробітної плати. Так, в 1991р. посаду позивачки зазначено як підсобний працівник, в 1992р. - мойщик-упаковщик, в 1993р. - посада не вказана, з 1994 по 2000р. - мойщик, з 09.2000р. графа посада - не передбачена.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 в період з 27.02.1991р. по 15.07.1993р., з 17.11.1995р. по 01.12.2008р., та з 25.06.2009р. по 05.08.2009р. працювала на посаді відпальника скловиробів, яка передбачена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991р., та Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.0 3.1994р. № 162 та від 16.01.2003р.

Відповідно до довідок від 04.03.2014 року, виданих ліквідатором ВАТ «Бережанський склозавод», ОСОБА_1 повний робочий день з 27.02.1991р. по 15.07.1993р., з 17.11.1995р. по 01.12.2008р. та з 25.06.2009р. по 05.08.2009р. працювала на посаді відпальника скловиробів, яка передбачена Списком № 2, тобто пільговий трудовий стаж роботи позивачки становить більше 15 років (а.с.8-9).

Згідно Висновку №138/05 від 02.10.2002 р., Висновку №05-02/037 від 31.01.2006 р., Висновку №172/05 від 19.12.2002 р., та Висновку №042/05 від 06.03.2001 р. держаної експертизи умов праці щодо якості проведеної атестації, робочих місць за умовами праці вбачається, що посада ОСОБА_1 - відпальник скловиробів дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно Списку №2.

Окрім того, згідно довідки №324 від 30.05.2013 року, виданої ліквідатором ВАТ «Бережанського склозаводу» вбачається, що характер і умови праці відпальника скловиробів ОСОБА_1 після проведення атестації робочих місць в 2005 р. не змінилися.

Досягнувши 50-річног віку, позивачка звернулася до УПФУ в Бережанському районі із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак, листом від 18.07.2014 року №2312/01-03 Пенсійний фонд відмовив їй у призначенні пенсії, мотивуючи свою відмову встановленою невідповідністю посади відпальника скловиробів в наказах про прийняття, переведення з наказами про надання чергових відпусток та книгами по нарахуванню заробітної плати ОСОБА_1

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має необхідний загальний та пільговий (спеціальний) стаж роботи, необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Так, згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за віком мають жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років в на зазначених роботах.

Згідно із ст.48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що на момент звернення ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області позивачка мала необхідний загальний та пільговий стаж роботи, передбачений п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад з тяжкими умовами праці, робота в яких дає праві на державну пенсію на пільгових умовах і в пільговому розмірі.

Вказане підтверджується записами трудової книжки, довідками, які уточнюють особливий характер праці або умов праці, які необхідні для призначення пільгової пенсії, витягами з наказу ВАТ «Бережанський склозавод» «Про затвердження переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам, яким підтверджується право на пільги та компенсації», довідкою про характер і умови праці позивачки,копіями Висновків щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці.

Таким чином, встановивши, що позивач досягла 50-річного віку, має стаж роботи більше 10 років на посадах передбачених Списком № 2, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Доводи апеляційної скарги суд визнає безпідставними, позаяк вони не містять доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2014 року у справі № 593/1078/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов