Справа № 2-а-3617/10
Суддя: Черкашина М. С.
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2010 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Черкашиної М.С.

при секретарі Терещенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ОДР Сумського взводу ДПС при ГУМВС України в Сумській області ОСОБА_2, про поновлення строку для звернення з позовом до суду та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про поновлення строку для звернення до суду та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що 31 жовтня 2010 року о 03.53 год. він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по автомобільній дорозі в обхід м. Суми в с. Червоне разом із власником автомобіля ОСОБА_3 В цей час на великій швидкості здійснив обгін транспортний засіб. Продовжуючи рух далі він був зупинений працівником ДПС, який пояснив, що він рухався зі швидкістю більшою, ніж дозволено на цьому відрізку шляху і сказав, що було зафіксовано приладом «Беркут» швидкість 90 км/год. При цьому інспектор склав відносно нього протокол та постанову про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП. Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки швидкість ним порушена не була і рухався він зі швидкістю 70 км/год., крім того, доказів про те, що виміряна швидкість руху дійсно належить його автомобіля інспектор не надав. Крім того, прилад, яким вимірювалась швидкість мав видимі пошкодження і показував однакову швидкість «90», що викликає сумніви у достовірності його вимірювання, але інспектор на пояснення не реагував. У звязку цим позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги уточнив в частині поновлення строку звернення до суду, просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВМ1 №000447 від 31 жовтня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП як незаконну, а провадження у справі закрити з підстав, викладених в адміністративному позові.

Відповідач інспектор Сумського взводу ДПС при ГУМВС України в Сумській області ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був сповіщений про час, день і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВМ 1 №049659 від 31 жовтня 2010 року вбачається, що ОСОБА_5, керуючи по а/д в с. Червоне автомобілем НОМЕР_2, порушив обмежену швидкість руху , при цьому рухаючись зі швидкістю 92 км/год., швидкість руху вимірювалась приладом «Беркут» (а. с.7).

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВМ1 № 000447 від 31 жовтня 2010 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху України з накладанням адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 340 грн. З метою примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з правопорушника штраф у сумі 680 грн. (а. с. 6).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 показав, що він не порушував встановлену швидкість руху, оскільки інспектор зафіксував швидкість руху не його автомобіля і що швидкість вимірювалась саме мого автомобіля не можливо встановити, так у вимірюваному приладі «Беркут» було зафіксовано перевищення, але відсутні функція фото та відео зйомки, а за таких умов не можливо встановити, що відбулось вимірювання швидкості саме його автомобіля, що виключає можливість порушення Правил дорожнього руху, тому порушень в своїх діях не вбачає.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Статтею 71 КАС України передбачений обовязок сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На пропозицію суду, яку було викладено в ухвалі від 15 листопада 2010 року, надати письмові заперечення проти позову, а також докази, якими вони обґрунтовуються, відповідач відповідних доказів не надав, а тому суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Статтею 122 частиною 1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення транспортним засобом за перевищення встановленої швидкості. Однак, в ході судового розгляду справи будь-яких доказів щодо порушення позивачем правил зупинки не здобуто, спростувати його пояснення не має можливості.

Отже, в судовому засіданні факт порушення позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена цим Законом, не знайшов свого підтвердження.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і необхідність поновлення пропущеного строку для звернення до суду та необхідність скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВМ1 № 000447 від 31 жовтня 2010 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також про закриття провадження в адміністративній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122 ч. 1КУпАП, ст. ст. 4,6,9,11,70, 71,104, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів за позовом ОСОБА_1.

Постанову інспектора Сумського взводу ДПС при ГУМВС України в Сумській області ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серії ВМ 1№ 000447 від 31 жовтня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження в адміністративній справі про вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, від 31 жовтня 2010 року закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: