Справа № 552/1601/15-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 р.Справа № 552/1601/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві на постанову Київського районного суду м. Полтави від 20.04.2015р. по справі № 552/1601/15-а

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві

про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 26 березня 2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві з вимогами про визнання дій неправомірними, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії.

В позовній заяві посилалась на те, що вона з 24.01.2008 одержує пенсію як державний службовець. В розмір заробітної плати, з якої їй нарахована пенсія, не враховані інші нараховані та виплачені їй категорії виплат, з яких були нараховані та виплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, як-то індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку.

Вказувала, що звернулась 05 березня 2015 року до ОСОБА_1 ПФУ Київського району м.Полтави з заявою про проведення перерахунку пенсії та виплати відповідних коштів. Відповідач в задоволенні її заяви відмовив.

Вважаючи, що відповідач таким чином порушує її право, позивач просила суд визнати протиправними дії відповідача в частині нарахування пенсії без врахування виплати в сумі 13206,23 грн. та в частині відмови у здійсненні перерахунку. Просила також зобов`язати ОСОБА_1 пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві здійснити розрахунок та призначення пенсії з урахуванням усіх, незалежно від назви і методу обчислення, грошових виплат, відомості про виплату яких зазначено у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії. Просила стягнути з відповідача на її користь різницю між сумою призначеної та сумою належної пенсії за період з 24 січня 2008 року в сумі 40678 грн., а також понесені судові витрати.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 20.04.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано неправомірними дії ОСОБА_1 Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави в частині відмови перерахунку пенсії ОСОБА_2 за період з 05 березня 2015 року з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, на які було нараховано та з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зобов`язано ОСОБА_1 Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 за період з 05 березня 2015 року з заробітної плати з врахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, на які було нараховано та з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та здійснити відповідні виплати. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 20 грн..

ОСОБА_1 пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції при вирішенні рішення порушено норми матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 20.04.2015 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що судом першої інстанції не дано правової оцінки тій обставині, що довідка № 16-11-3-14/1409 від 03.03.2015 року, не відповідає вимогам абзацу 1 п.1 Постанови КМУ № 865, оскільки включає в себе виплати за період з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року, тобто за 24 календарні місяці роботи. Також зазначає, що спірні складові заробітку позивачки не враховуються при обчисленні пенсії. Вказує що на даний час розмір пенсії рахується від 60 відсотків заробітку.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Від начальника управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

Позивачем подано письмове заперечення, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Полтави від 20.04.2015 року без змін.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Позивачем постанова суду першої інстанції не оскаржена.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню частково.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_2 працювала на посаді начальника управління КРУ в Полтавській області, після звільнення з займаної посади з січня 2008 року ОСОБА_1 ПФУ Київського району м. Полтави їй призначена пенсія як державному службовцю.

При обчисленні розміру пенсії ОСОБА_2 як державного службовця відповідачем враховано загальний страховий стаж, в тому числі стаж державної служби, при цьому середньомісячний заробіток для обчислення пенсії визначений відповідачем в розмірі 4069,69 грн. на підставі довідки від 15 березня 2008 року та від 24 січня 2008 року.

Як вбачається з довідки про складові заробітної плати від 03 березня 2015 року, виданої на ім`я позивача, до заробітної плати ОСОБА_2 входили такі виплати, як індексація заробітної плати та матеріальна допомога на оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань.

На всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову виходячи з таких підстав.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XIIна момент призначення пенсії позивачу, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 1 Закону № 108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Положеннями ст. 2 цього ж Закону встановлено, що структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами нормами.

Таким чином, при визначенні розміру пенсії державним службовцям у заробітну плату враховуються виплати, які згідно із статтею 2 Закону України "Про оплату праці" входять до структури заробітної плати та на які було нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч.6 ст. 33 цього ж Закону державним службовцям можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплата за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 35 Закону України "Про державну службу" щорічна відпустка державним службовцям надається з виплатою допомоги на оздоровлення. Зазначена допомога має систематичний характер, оскільки виплачується щорічно і являється об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до Пенсійного фонду.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Положеннями ст. 37 Закону України "Про державну службу" було передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

При цьому відповідач не надає заперечень щодо сплати страхових внесків зі спірних складових заробітку, їх утримання відображено у наданій довідці.

Постановою КМУ від 09.03.2006 р. №268 встановлено, що керівникам надано право в межах установленого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань та допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати. Враховуючи, що джерелом виплати матеріальної допомоги є фонд заробітної плати, то матеріальна допомога, яка виплачувалася до щорічної відпустки відповідно до ст. 35 Закону України «Про державну службу», і з якої нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, є складовими частинами фонду заробітної плати, а тому є об'єктом для призначення та перерахунку пенсії відповідно до ст. 37 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону № 1058-IVнараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Перевагу мають спеціальні норми що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України №1058-IV та стаття 66 Закону №1788-ХII.

Відповідно до п. 2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року № 5 ( далі - Інструкція № 5 ) до фонду заробітної плати відноситься : фонд основної заробітної плати; фонд додаткової заробітної плати; інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Положеннями п. п 2.2.7 Інструкції № 5 визначено, що до складу додаткової заробітної плати відносяться суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників.

Згідно з п. п 2.3.3 п. 2.3 Інструкції № 5, до складу інших заохочувальних та компенсаційних виплат відноситься матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників ( на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом, крім сум, указаних у п. 3.31 ).

ОСОБА_3 матеріальна допомога здійснюється у розмірах, передбачених нормативно-правовими актами, або визначена у колективному договорі підприємства, що надається працівникам як за умови подання заяви, так і без неї ( на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом ) та належить до заробітної плати як інші заохочувальні та компенсаційні виплати, а отже, є базою для нарахування та утримання єдиного внеску.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до ст.. 37 Закону України «Про державну службу» до складу заробітної плати державного службовця, з розміру якої обчислюється чи перераховується пенсія, підлягають включенню всі суми виплат, в тому числі матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, щомісячна індексація заробітної плати, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладену в постанові від 16 вересня 2014 року у справі №21-314а14, в постанові від 20 лютого 2012 року у справі №21-430а11 та в постанові від 28 травня 2013 року у справі №21-97а13.

Частиною першою статті 244-2 КАС України передбачено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Вимоги щодо здійснення перерахунку з часу призначення пенсії то вони судом першої інстанції не задоволені, оскільки саме 05 березня 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві з відповідною заявою та уточнюючою довідкою від 03 березня 2015 року № 16-11-3-14/1409.

Не задоволенно також вимоги позивача щодо стягнення з відповідача різниці між розміром призначеної та належної до виплати суми пенсійного забезпечення, оскільки такі виплати не були їй нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження.

В цій частині постанова суду першої інстанції позивачкою не оскаржена, а скарга відповідача доводів неправомірності постанови не містить.

Крім того, колегія суддів не приймає доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що довідка № 16-11-3-14/1409 від 03.03.2015 року, не відповідає вимогам абзацу 1 п.1 Постанови КМУ № 865, в звязку з зазначенням в довідці періоду виплат за 24 місяці, а не 60 місяців, як того вимагає зазначений пункт, виходячи з наступного.

Норма щодо розрахунку з періоду 60 місяців діє з 24.04.2014 р.. Право ж позивача на врахування спірних витрат обєктивно виникло з моменту призначення пенсії коли положення зазначеної Постанови Кабінету Міністрів визначали альтернативу періоду визначення заробітку : чи останні 24 чи 60 місяців підряд. Довідка містить дані за останні повні 24 роботи позивачки перед призначенням пенсії. При цьому як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачці розрахована саме з заробітку за останні 24 місяці роботи (лист а.с. 23, довідка а. с. 16), які визначені і у довідці від 03.03.2015.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що ч.1 ст. 37 Закону №3723 (в редакції згідно з Законами № 1166- VII від 27.03.2014 року, №76- VIII від 28.12.2014) де передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є недоречними, виходячи з того, що дане питання не є предметом спору. Суд першої інстанції не вирішував питання розміру відсотків від суми заробітку при врахуванні спірних виплат.

Щодо доводів апеляційної скарги про розгляд судом першої інстанції даної справи у відкритому судовому засіданні, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими та зазначає, що суд першої інстанції скористався своїм правом передбаченим ст.183-2 КАС України. Порушень цієї норми не вбачається.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 183-2, 195, ст. 198, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 20.04.2015р. по справі № 552/1601/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_5