Справа № 2а-1937/11
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2011-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1937/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2011 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Цимбал-Семенчук І.Ю.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної ради м.Чернівці про визнання дій незаконними, зобовязання зробити перерахунок та виплату допомоги оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

26.09.2011 року позивач звернувся в суд з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної ради м. Чернівці про визнання дій незаконними, зобовязання зробити перерахунок та виплату допомоги оздоровлення.

Посилається на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії та інвалідом ІІІ групи, та відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, йому передбачена щорічна допомога на оздоровлення, яка визначається в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат на момент виплати допомоги.

Він перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Першотравневої районної ради м.Чернівці та отримує щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі, яка відповідає зазначеному в законодавстві.

Так, Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної ради м.Чернівці нараховує і виплачує дану допомогу керуючись Постановою Кабінету Міністрів України за № 562 від 12.07.2005 року тим самим порушує права позивача на отримання допомоги на оздоровлення згідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Просив ухвалити рішення, яким визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної ради м.Чернівці здійснити перерахунок належної йому щорічної допомоги на оздоровлення із розрахунку законодавчо встановленої суми чотирьох мінімальних заробітних плат за 2004 - 2011 роки у розмірі 16726 грн. 00 коп. та в подальшому на майбутнє.

Ухвалою судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 28.09.2011 року адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної ради м.Чернівці в частині заявлених позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок належної йому щорічної допомоги на оздоровлення виключно із розрахунку законодавчо встановленої суми чотирьох мінімальних заробітних плат до 2011 року, залишено без розгляду.

Відповідач 26.10.2011 року надав суду заперечення на даний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1

Ухвалою судді від 31.10.2011 року справу було призначено до розгляду в загальному порядку.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, викладені в адміністративному позові, просив позов задовольнити.

Представник позивача також адміністративний позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у поданих до суду запереченнях. Просила відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інвалід ІІІ групи (а.с.12).

Позивач відповідно до частин 4 7 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи віднесений до 1 категорії як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується по справі посвідченням, звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної ради м.Чернівці про нарахування та виплату компенсації на оздоровлення, згідно до вимог ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на що отримав відмову з посиланням на постанову КМУ від 12 липня 2005 року за № 562, згідно до якої проведені нарахування і виплати (а.с.6).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, іх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Відповідно до ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Положення щодо реалізації даного конституційного права громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначені Законом України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Конституційний Суд України неодноразово розглядаючи питання а саме в рішенні №8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року по справі № 1-21/2005, повязану з реалізацією права на соціальний захист, зазначив неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема належить громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

У рішеннях Конституційного Суду України зазначається, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається.

Таким чином відповідно до рішень Конституційного Суду України № 8-2005 від 11 жовтня 2005 року, справа № 1-21/2005; № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року встановлено Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року, яким визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на охорону їх життя та здоров'я і у відповідності до ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне життя і здоров'я, довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Внесення змін до законів і підзаконних нормативних актів, які звужують зміст і обсяг прав громадян передбачених вимог ст. 48 Закону України № 796 Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиє незаконним.

Статтею 48 Закону України № 796 Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи допомога на оздоровлення особам, віднесеним до 1-ї категорії встановлюються відповідно у вигляді чотирьох мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права громадянина, основи соціального захисту.

У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається принцип верховенства права.

Згідно ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач при виплаті позивачу щорічної допомоги діяв в порушення вимог ст.48 Закону та здійснив виплату у значно меншому розміріё ніж це встановлено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У той же час, суд вважає, що вимога позивача про стягнення на його користь суми недоплаченої допомоги на оздоровлення задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_1 не надав суду належних доказів на підтвердження тієї обставини, в якому розмірі йому була виплачена допомога у 2011 році, крім того, здійснення перерахунку допомоги та визначення її розміру не відноситься до компетенції суду.

Щодо вимог про зобовязання відповідача здійснювати вказані виплати на майбутнє слід зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається із змісту ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, основною метою та завданням адміністративного судочинства є саме захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин. Призначенням судової влади є захист лише порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів учасників правовідносин через здійснення правосуддя, тобто поновлення порушених субєктивних прав і свобод громадян.

В даному випадку позивач ставить перед судом вимогу про захист його права у сфері публічно-правових відносин на майбутнє, однак, доказів існування права вимоги у нього в подальшому та про порушення його прав та свобод субєктом владних повноважень у майбутньому суду надано не було.

Зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов в цій частині необґрунтований та задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. ст. 2, 4 п. 2, 6, 8, 9, 11 п. 2, 17, 18, 71,72, 159, 160 - 163, 167 КАС України , ст.ст. 3, 8, 22, 46, 48, 50 , 92 Конституції України, ст. 48 Закону України № 796 від 28 лютого 1991 року Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної ради м.Чернівці - неправомірними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної ради м. Чернівці здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік ОСОБА_1, згідно до вимог ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи№ 796 Х11 від 28 лютого 1991 року, із розрахунку законодавчо встановленої суми чотирьох мінімальних заробітних плат.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_2 Л. А.