Справа № 135/251/15-а
Суддя: Патраманський І. О.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/251/15-а
Провадження у справі № 2-а/135/8/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2015 Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Патраманського І.О.,

за участі секретаря судового засідання Марченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Ладижині Вінницької області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у місті Ладижині Вінницької області щодо відмови у переведенні її з пенсії по інвалідності на пільгову пенсію по віку за Списком № 2 відповідно до поданої нею заяви від 09.01.2015 року. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Ладижині Вінницької області перевести та виплачувати їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Ладижин Вінницької області і отримує пенсію по інвалідності. 23.05.2013 року їй виповнилося 49 років, в звязку з чим отримала право на пенсію за віком на пільгових умовах. 09.01.2015 року вона звернувся до УПФУ у місті Ладижині Вінницької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки являється особою постраждалою внаслідок Чорнобильською катастрофи, та відповідно працювала на роботах із шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день, що віднесено до Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року. Однак, згідно повідомлення УПФУ у місті Ладижин № 114/06-31/02 від 22.01.2015 їй відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності на пільгову пенсію за віком по Списку № 2. Вважає відмову УПФУ у місті Ладижин Вінницької області в переведенні її з пенсії по інвалідності на пільгову пенсію за віком по Списку № 2 протиправною, оскільки як у період її роботи на Ладижинському заводі ферментних препаратів (після неодноразової реорганізації, в даний час - Державне підприємство «ЕНЗИМ») з 21.02.1983 року по 30.11.1994 року на посаді апаратника фільтрації виробництва № 2 по випуску ферментних препаратів, отриманих біологічним синтезом, як це зазначено у її трудовій книжці, не відповідає Списку № 2, де зазначена посада називається як робітник, зайнятий повний робочий день у технологічному процесі на виробництві продуктів і препаратів немедичного призначення, одержуваних мікробіологічним синтезом у цехах, відділеннях, на дільницях і окремих установках при наявності в повітрі робочої зони шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки, а також у звязку з тим, що атестацією робочих місць, проведеною на підприємстві у 1995 році підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 апаратникам фільтрації, без уточнення умов їх роботи.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Позивач направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницької області у судове засідання не зявився, надіславши заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. А також відповідач у визначений строк надав суду свої заперечення, у яких позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, мотивуючи це тим, що у ОСОБА_1 немає необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за віком, із зниженням пенсійного віку на 5 років, а тому відсутні підстави для її призначення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибулим не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких підстав, суд вважає, що справу можна розглянути в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах доказів, без фіксування судового засідання (частина 1 статті 41 КАС України).

З'ясувавши позиції сторін, дослідивши докази та давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Ладижин Вінницької області і отримує пенсію по інвалідності. 23.05.2013 року їй виповнилося 49 років, в звязку з чим вона отримала право на пенсію за віком на пільгових умовах. 09.01.2015 року вона звернувся до УПФУ у місті Ладижині Вінницької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки являється особою постраждалою внаслідок Чорнобильською катастрофи, та відповідно працювала на роботах із шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день, що віднесено до Списку № 2. Однак, їй відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності на пільгову пенсію за віком по Списку № 2. Вважає відмову УПФУ у місті Ладижин Вінницької області в переведенні її з пенсії по інвалідності на пільгову пенсію за віком по Списку № 2 протиправною, оскільки як у період її роботи на Ладижинському заводі ферментних препаратів (після неодноразової реорганізації, в даний час - Державне підприємство «ЕНЗИМ») з 21.02.1983 року по 30.11.1994 року на посаді апаратника фільтрації виробництва № 2 по випуску ферментних препаратів, отриманих біологічним синтезом, як це зазначено у її трудовій книжці, не відповідає Списку № 2, де зазначена посада називається як робітник, зайнятий повний робочий день у технологічному процесі на виробництві продуктів і препаратів немедичного призначення, одержуваних мікробіологічним синтезом у цехах, відділеннях, на дільницях і окремих установках при наявності в повітрі робочої зони шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки, а також у звязку з тим, що атестацією робочих місць, проведеною на підприємстві у 1995 році підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 апаратникам фільтрації, без уточнення умов їх роботи.

Ці факти стверджуються сукупністю доказів та вимогами законів.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особі, що однозначно має право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії на вибір.

Згідно ст. 45 цього Закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що перебувають на час переведення в пенсійні справі, а також додаткових документів, які отримані органами пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», я як потерпіла від Чорнобильської катастрофи, маю право на зниження пенсійного віку на 5 років.

Згідно п. б) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Тобто, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, які відпрацювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 (жінки - 10 років і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на один рік, понад передбачений ст. 55 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом третім Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає праве на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005, передбачено, що при визначенні права на пенсію на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

З трудової книжки ОСОБА_1 видно, що вона з 21.02.1983 року по 30.11.1994 року працювала на Ладижинському заводі ферментних препаратів повний робочий день на посаді, передбаченій Списками № 2 виробництв, професій и посад с тяжкими умовами праці. Загальний стаж роботи становить 12 років 7 місяці 20 днів.

З довідки Державного підприємства «Ензим» № 030 від 20.02.2015 року видно, що Державне підприємство «Ензим» створене в результаті неодноразової реорганізації.

З довідки Державного підприємства «Ензим» № 021 від 03.09.2014 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видно, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день на Ладижинському заводі ферментних препаратів, отриманих біологічним синтезом, що передбачено Списком № 2 розділ ХХІІІ. Крім того, з даної довідки видно, що у ОСОБА_1 12 років 07 місяців 20 днів, необхідних для призначення пенсії.

З наказу № 18 від 26.12.1995 року «Про пільгове пенсійне забезпечення» ВАТ «ФЕРМЕНТ» (правонаступник Ладижинського заводу ферментних препаратів) видно, що даним наказом затверджено висновок № 89 від 29.10.201 року комісії по результатам атестації робочих місць за умовами праці.

З висновку № 89 від 29.10.2001 року за результатами експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці та правомірності віднесення їх до категорії із шкідливими і важкими умовами праці у ВАТ «ФЕРМЕТ» Державної експертизи умов праці Вінницької області управління праці Вінницької облдержадміністрації видно, що на робочому місці ОСОБА_1 проводилась атестація, тобто, що вона працює на роботах з несприятливими умовами праці під впливом виробничих факторів, які відносяться до 3 класу шкідливих і небезпечних умов і характеру праці, що у звязку з цим отримує передбачені законодавством пільги і компенсації.

Вищевказаними документами підтверджується, що в період з 21.02.1983 року по 30.11.1994 року (12 років 7 місяці 20 днів), що вона фактично працювала на Ладижинському заводі ферментних препаратів повний робочий день на посаді, передбаченій Списками № 2 виробництв, професій и посад с тяжкими умовами праці, робота в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджених постановою Ради міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року (розділ ХХV пункт 3), постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року (розділ ХХІІІ підрозділ 3), постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року (розділ ХХІІІ підрозділ 3 код 531).

Згідно ст. 13 п. "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-XII) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 призначаються за результатами атестації робочих місць. Починаючи з 22.08.1992 є обов'язковою атестація робочих місць.

Згідно з п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до змісту наказу Міністерства праці та соціальної політики України „Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" № 383 від 18 листопада 2005 року, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Якщо атестацію робочих місць проведено до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до пільгового стажу зараховується п'ятирічний період роботи, що передує даті видання наказу про атестацію, а також період впродовж 5 років після вперше проведеної атестації. Якщо атестація вперше проведена після 21.08.1997 в разі підтвердження зазначеного права до пільгового стажу зараховується п'ятирічний період, що передує даті видання наказу про її результати.

Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилась чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997 право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період робіт із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно.

Відповідно до вимог ст. 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 20 зазначеного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Посилання відповідача, на відсутність даних про атестацію робочих місць, суд вважає безпідставними, оскільки законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому неналежне та несвоєчасне проведення атестації не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсій за віком.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною в ухвалі від 22.06.2011 в справі № 6-57227св10.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до пунктів 1,2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводить на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть сприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхні нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу несприятливих умовах.

Частиною 2 пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Отже, суд дійшов висновку щодо зарахування позивачу періоду роботи з 21.02.1983 року по 30.11.1994 року на посаді апаратчика фільтрації виробництва № 2 по випуску ферментних препаратів, отриманих біологічним синтезом на Ладижинському заводі ферментних препаратів, що дає право на переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пільгову пенсію за віком по Списку № 2, а відтак є всі підстави для задоволення адміністративного позову, оскільки позивач, маючи вік 49 років та загальний стаж роботи не менше 10 років, пропрацювала на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад більше 10 років.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як передбачено ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач у справі при відмові позивачеві у призначенні пільгової пенсії та у зарахуванні до пільгового стажу, який дає право пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2 за період роботи з 21.02.1983 року по 30.11.1994 року на посаді апаратчика фільтрації виробництва № 2 по випуску ферментних препаратів, отриманих біологічним синтезом на Ладижинському заводі ферментних препаратів - діяв протиправно, порушуючи права та законні інтереси позивача у справі.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У відповідності до наведених вимог, відповідач як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним рішення, про оскарження якого заявлено позов.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати із Державного бюджету України. Квитанцією від 16 грудня 2014 року документально підтверджено судові витрати здійснені позивачем в розмірі 73,08 грн, а тому вони підлягають стягненню з Державного бюджету країни.

На підставі ст.ст. 10, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 55 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. «б» ст. 13, ст. 62, 83, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Керуючись ст.ст. 41, 70, 71, 79, 86, 94,158,162,163,167, 255,257 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного Фонду України у місті Ладижин Вінницької області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пільгову пенсію по віку за Списком № 2 відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви від 09.01.2015 року.

Зобовязати управління Пенсійного Фонду України у місті Ладижин Вінницької області перевести та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 (розділ ХХІІІ підрозділ 3 код 531) виробництв, професій, посад і показників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», з 09.01.2015 року.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73,08 (сімдесят три гривні 08 коп.) судових витрат.

Допустити до негайного виконання постанову в межах стягнення присуджених виплат пенсії за один місяць.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ладижинський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: