Справа № 205/9823/14 (2а/205/22/15)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2015 рокусправа № 205/9823/14 (2а/205/22/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.

без представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська

на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2015р. у справі № 205/9823/14 (2а/205/22/15)

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2014 р. ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська в якому просила визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо зменшення ОСОБА_2 загального проценту розрахунку пенсії від заробітку з 89% на 80% на виконання постанови Ленінського районного суду Дніпропетровська від 26.03.2013 р.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним зменшенням відповідачем відсотку від якого обчислюється пенсія позивача з 89% до 80% від суми заробітної плати.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2015 р. у справі № 205/9823/14 (2а/205/22/15) адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задоволено.

Не погодившись з постановою суду, Управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2015 року у справі № 205/9823/14 (2а/205/22/15), як таку що винесена з порушенням норм матеріального права. Вважає, що суд не в повному обсягу встановив та дослідив обставини по справі. Скаржник вказує на те, що на момент набрання законної сили постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2014 р. пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від суми їх заробітної плати. Таким чином, перерахунок пенсії, як повторне визначення розміру пенсії з урахуванням відповідних змін, має відбуватися виходячи із встановленого діючим законодавством розміру пенсії.

Крім того, в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2014 р. не встановлено зобовязання Управління здійснити позивачу перерахунок пенсії виходячи з 89% заробітної плати позивача.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не зявились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників сторін суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, незявлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2014 року у справі №2а/205/58/14 зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії починаючи з 03.08.2013 р. з урахуванням включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в середньомісячну заробітну плату для нарахування пенсії, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2014 року постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2014 р. у справі № 2а/205/58/14 залишено без змін.

В ході виконання судового рішення, відповідачем на підставі розпорядження № 816895 від 30.09.2014 р. зменшено розмір призначеної позивачу пенсії державного службовця з 89% на 80%.

Не погодившись з рішенням відповідача про зменшення розміру пенсійних виплат ОСОБА_2 звертається до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спірні правовідносини суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не враховано, що пенсія відповідачу в розмірі 89% від суми заробітної плати призначена до внесення змін в Закон України «Про державну службу» яким відсоток розрахунку пенсії зменшено до 80%.

Суд першої інстанції вказує, що відповідач не взяв до уваги, що зменшення загального проценту розрахунку пенсії від заробітку не передбачено самим судовим рішенням від 26.03.2014 р.

Колегія суддів вважає рішення суду правильним та приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Частиною 1 ст. 1 Закону України Про оплату праці від 24.03.1995 року №108/95ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст.33 Закону України Про державну службу заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 2 ст. 37 Закону України Про державну службу (в редакції яка діяла на момент призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 4 ст. 37 Закону України «Про державну службу» за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується відповідачем, що позивач на момент призначення пенсії за віком 16.08.2011 р. мав достатній трудовий стаж для застосування положень ч. 4 ст. 37 Закону України «Про державну службу» щодо обчислення пенсії в розмірі 89 відсотків від заробітної плати державного службовця.

Проте в своїх доводах, викладених в апеляційній скарзі, Пенсій фонд посилається на те, що у звязку з перерахунком пенсії на виконання рішення суду від 26.03.2014 р., новий розмір пенсії призначався у відповідності з внесенням змін до законодавства, зокрема пенсія державного службовця встановлюється у розмірі 80% його заробітної плати.

З такими доводами апеляційної скарги, колегія суддів не погоджується з огляду на наступні підстави.

Так призначення пенсії державного службовця позивачу з 16.08.2011 р. на підставі ч. 4 ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 89 % заробітної плати відбулось до прийняття Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яким максимальний розмір пенсії для державних службовців встановлювався у розмірі 80 % заробітної плати.

Вирішуючи питання про застосування Закону в часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім цього застосування Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» до правовідносин, які виникли до прийняття цього Закону не відповідає ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Частина 2 ст. 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти, лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Так положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не передбачають можливість проведення перерахунку пенсій з зменшенням її розміру тим особам, яким пенсія вже призначена, а навпаки пунктом 2 прикінцевих та перехідних положень цього Закону передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи вищевикладене можливо зробити однозначний висновок, що при проведенні перерахунку пенсії та зменшуючи ОСОБА_2 відсоток заробітної плати з якого обчислюється її пенсія з 89% до 80%, УПФУ в Ленінському районі діяло неправомірно без врахування норм законодавства, які чітко вказують про неможливість зменшення розміру вже призначеної пенсії.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції винесено з повним встановлення обставин по справі, яким надана вірна юридична оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права під час апеляційного перегляду справи судовою колегією не встановлено. В межах доводів апеляційної скарги підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2015р. у справі № 205/9823/14 (2а/205/22/15) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко