Справа № 2-а-305/11
Суддя: Тарасенко О. В.
Дата ухвалення: 2012-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-305/2011 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( в порядку скороченого провадження)

12.07.2012

р. м. Кривий Ріг

Суддя Тернівського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного Фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу, вказуючи на те, що вона має статус дитини війни, тому має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, але отримує його лише у розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком, внаслідок чого просить поновити строк звернення до суду, визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахуванні та невиплаті щомісячної соціальної допомоги та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплатити визначену недоплату у розмірі встановленому Законом України Про соціальний захист дітей війниза період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року і надалі нараховувати вказану допомогу.

Ухвалою суду від 17.01.2011 року відкрито провадження по справі у порядку скороченого провадження. Позовні вимоги про перерахунок та виплату соціальної допомоги за період з 01.01.2009 року по 13.07.2010 року залишені без розгляду. Копія ухвали про відкриття скороченого провадження та копія позову направлена судом відповідачу з наданням строку для письмових заперечень на позов або заяви про визнання позову.

Представник відповідача в своїх письмових запереченнях, зазначив, що позивачу проводилися виплати вказаної допомоги згідно законодавства.

Суд визнав наявні матеріали достатніми для прийняття судового рішення в порядку скороченого провадження та ухвалення постанови відповідно до ч. 6 ст. 183-2 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 народилася 26.02.1937 року, отримує пенсію та відповідно до статті 1 Закону Про соціальний захист дітей війни(далі Закон №2195-ІУ) має правовий статус дитини війни. Крім того, згідно зі статтею 6 цього Закону вона має право на підвищення пенсії на 3О відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частиною 1 статті 6 Закону №2195-ІУ встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 19 грудня 2006 року №489-У Про Державний бюджет України на 2007 рік, зокрема пунктом 12 статті 71, було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону №І 195-ІУ та статтею 111 встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного, довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону №2195-ІУ виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни, Однак, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рн/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рікщодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону.

Після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову почали діяти положення статті Закону №2195-ІУ.

Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-УІ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, зокрема підпунктом 2 пунктом 41 Розділу II, були внесені зміни у статтю 6 Закону №2195-ІУ, відповідно до яких, дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнані неконституційним^ положення підпункту 2 пункту 41 Розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українищодо змін, внесених до статті 6 Закону №2195-IV.

Після прийняття Конституційним Судом України, вказаного рішення знову

почали діяти положення статті 6 Закону №2195-ІУ в їх первинній редакції.

Дія статті 6 цього Закону не обмежувалась Законом України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", тому дітям війни підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком у 2009 році мало виплачуватися в повному обсязі.

Отже, право на отримання вказаного підвищення до пенсії у позивача

виникло лише з 1 січня 2009 року.

Позивач звернулася до суду за захистом своїх прав 13.01.2011 року та просила задовольнити позовні вимоги за період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року.

Таким чином, задоволенню підлягали вимоги заявлені в межах річного строку звернення до суду, а саме з 14.07.2010 року по 31.12.2010 року (по дату, визначену позивачем в позовних вимогах).

Статтею 6 Закону №2195-ІУ передбачено, що під час визначення розміру підвищення пенсії за основу її нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, не можна брати до уваги положення частини третьої статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванню, якою визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 6 Закону №2195-ІУ.

Положення статті 7 Закону Ж2195-ІУ, якою передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, та на яку посилається відповідач, обґрунтовуючи свою бездіяльність щодо не підвищення пенсії тим, що кошти до Пенсійного фонду України з державного бюджету не надходили, колегія суддів не бере до уваги з таких підстав.

Статтею 88 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рікустановлено, що в разі недостатності виділених із Державного бюджету України коштів за бюджетними програмами, пов'язаними з розмежуванням джерел виплати пенсій між Державним бюджетом України та Пенсійним фондом України, пенсії, визначені законодавством для відповідних категорій громадян, виплачуються у повному обсязі за рахунок власних надходжень Пенсійного фонду України. Тобто цією нормою по-іншому врегульовано питання щодо фінансування забезпечення такої гарантії, як підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. І оскільки ця норма: прийнята пізніше, то вона має пріоритет над нормою, закладеною у статті 7 Закону №2195-ІУ.

В частині заявленої позовної вимоги про зобовязання відповідача здійснити в подальшому сплачувати соціальну допомогу, слід відмовити, тому як суд визначає, чи було порушено права позивача при прийнятті (вчинені) рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень і не може встановлювати на майбутнє можливість порушення відповідачем імовірних прав позивача передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ст.42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

На підставі ст.ст. 19, 22. 55. 124. 152 Конституції України, Закону України Про державний бюджет на 2010 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, ст.ст. З, 6. 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни№ 2195-1 від 18.11.2004 року, ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., керуючись ст.2,11,49,51,69,71, 94, 99, 100, 183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:.

Позов задовольнити частково, визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо нездійснення призначення, донарахування та виплати ОСОБА_2 пенсії відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війниза період з 14.07.2009 року по 31.12.2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області призначити, до нарахувати і виплатити ОСОБА_2 недоотриману нею за період з 14.07.2009 року по 31.12.2010 року включно державну соціальну допомогу відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 ч.1 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняна час її виплати з 14.07.2009 року по 31.12.2010 року включно.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: