Справа № 162/674/15-а, 2а-162/1167/15
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року Справа № 876/5529/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судова-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 14 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

встановив :

У березні 2015 року позивач звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача, в якому просила: - визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років; - зобов'язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії за період в межах визначеного Законом строку позовної давності, відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж - 15 років.

Відповідач позовних вимог не визнав, подав письмові заперечення, просивзакрити провадження по даній справі.

Оскаржуваною постановою адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача що відмови в проведенні перерахунку пенсії позивачу з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано відповідача починаючи з 24.12.2014 р. провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт що постанова суду винесена з порушенням і норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що позивач отримує пенсію на підставі заяви, згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Стаття 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає розмір пенсії громадянина залежно від наявного стажу, але аж ніяк не розмір доплати до пенсії за понаднормовий стаж для осіб, які отримують пенсію згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Крім цього, зазначає апелянт, що позивач вже зверталася до суду з аналогічними позовними вимогами у 2013 році. Так, постановою Любешівського районного суду від 29.04.2013 р. було, зокрема, зобов'язано Пенсійний фонд провести відповідний перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 15.10.2012 р. . У подальшому зазначену постанову від 29.04.2013 р. було скасовано постановою суду апеляційної інстанції від 10.12.2013 р., а у задоволенні позову відмовлено.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по даній справі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с. 5, 6, 8).

Також встановлено, що позивач звернулась до відповідача із заявою щодо перерахунку розміру пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак листом Пенсійного фонду у здійсненні такого перерахунку відмовлено (а.с. 9).

Суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо задоволення адміністративного позову, з врахуванням наступного.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок такого забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про пенсійне забезпечення» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З матеріалів справи видно, що позивач з 20.04.2012 р. отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон України №1058-IV) в редакції Закону №2291-IV від 23.12.2004 р., за кожен повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам, пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 цього Закону, але не більше ніж 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Доплата за понад встановлений мінімальний стаж роботи позивачу здійснюється відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ч.2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що дана норма розповсюджується на пенсії призначені на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та не може бути застосована для перерахунку пенсії для осіб, які одержують пенсію відповідно до Закону України №1058-IV.

Відповідно до п.13 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV, у разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

Оскільки позивач отримує пенсію відповідно до Закону України №1058-IV, то і її збільшення повинно проводитись відповідно до цього ж Закону.

Враховуючи те, що за вибором позивача їй нараховується і виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», збільшення розміру пенсії здійснюється відповідно до положень цього Закону, а тому позовні вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії за стажем згідно ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги апелянта закрити провадження у зв'язку з тим, що позивач раніше зверталась з аналогічними позовними вимогами, то суд апеляційної інстанції враховує наступне. Зі змісту тверджень апелянта видно, що у 2013 році позивач зверталась з позовними вимогами щодо перерахунку та виплати пенсії згідно Закону № 796-ХІІ за інший період ніж у даній справі, а тому підстави для закриття провадження відсутні.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права. Тому, оскаржену постанову суду слід скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області задоволити частково.

Постанову Любешівського районного суду Волинської області від 14 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий судя: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк