Справа № 803/1498/14
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року Справа № 876/8710/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2014 року у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Ягодинської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,-

В С Т А Н О В И Л А:

25.07.2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 14 лютого 2014 року № 205000004/2014/000014/1 і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14 лютого 2014 року № 205070000/2014/00015.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем безпідставно та неправомірно відмовив у здійсненні митного оформлення товару мороженої печінки свійських свиней на загальну суму 10080,00 євро, придбаного позивачем згідно з контрактом від 11 лютого 2014 року №8/2014/PL, що укладений із компанією «P.P.H.U. «ALBATROS J і M Czyz Spolka Jawna» (Польща), за інвойсом від 11 лютого 2014 року №14-FVS/0147 на умовах СРТ-м. Луцьк та видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14 лютого 2014 року № 205070000/2014/00015.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2014 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Ягодинської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 14 лютого 2014 року №205000004/2014/000014/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14 лютого 2014 року № 205070000/2014/00015.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що судом першої інстанції порушено вимоги ч. 2 ст. 58 МК України (далі - МК України), згідно якої метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використанні декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтвердженні документально або не визначенні кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. Додаткових документів для можливості застосування другорядних методів визначення митної вартості товару декларантом не надавалося. у чіткій відповідності до наведених вище норм МК України між органом доходів і зборів та декларантом було проведено процедуру консультацій щодо можливості застосування другорядних методів визначення митної вартості товару.

У ході апеляційного розгляду представник позивача ОСОБА_1 надав пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що Ягодинською митницею не доведено, що в порушення частини другої статті 58 МК України використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні або що декларант не дотримався обов'язку, встановленого частиною другою статті 52 МК України стосовно надання достовірних відомостей про визначення митної вартості на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Проте, колегія суддів вважає, що даний висновок суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованим.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що 14.02.2014 року на підставі контракту від 11.02.2014 року №8/2014/PL, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та компанією «P.P.H.U. «ALBATROS J і M Czyz Spolka Jawna» (Польща), та за інвойсом від 11.02.2014 року №14-FVS/0147, позивач ввезла на територію України товар «морожена печінка свійських свиней, без спецій, без теплової, кулінарної обробки, без консервування, без харчових добавок та приправ», кількістю 21000,00 кг та вартістю 10080,00 євро, визначеною у інвойсі (або 0,48 євро/кг).

В графах 12, 45 МД від 14.02.2014 року № 205070000/2014/005109 декларантом вказано митну вартість товару за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, - 118971,78 грн. або 10080,00 євро.

Посадовою особою митного органу у графі «Для відміток митного органу» ДМВ від 14.02.2014 року №205070000/2014/005109 було зроблено запис про необхідність подання в порядку статті 53 МК України додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, а саме: прайс-листа від виробника товару, банківських платіжних документів про оплату товару, фактури на закупівлю товару, висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією. Представник декларанта ознайомився із зазначеним записом та повідомив про надання таких документів у визначений законодавством термін.

Того ж дня, 14.02.2014 року Ягодинською митницею було відмовлено у митному оформлені товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2014/00015 у зв'язку з невідповідністю заповнення граф 12, 45 МД вимогам статті 53 МК України, рішення про коригування митної вартості товарів від 14.02.2014 року №205000004/2014/000014/1 та запропоновано привести рівень митної вартості товару в графах 12, 45 МД у відповідності до вказаного рішення про коригування митної вартості товарів, в якому зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, а саме - не всі подані документи для підтвердження митної вартості відповідно до статті 53 МК України.

Згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів від 14.02.2014 року №205000004/2014/000014/1 Ягодинською митницею було визначено митну вартість партії товару у кількості 21000,00 кг на загальну суму 22113,34 євро, тобто за ціною 1,053 євро/кг. Різниця між митною вартістю, визначеною митницею, та митною вартістю, визначеною декларантом за першим методом, складає 12033,34 євро. При цьому у рішенні про коригування митної вартості товарів вказано, що митним органом проведено процедури консультації з декларантом та досягнуто згоди, щодо неможливості застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Таким чином, митну вартість визначено за шостим (резервним) методом (стаття 64 МК України) на підставі цінової інформації МД від 11.01.2014 року №205070000/2014/563, МД від 27.01.2014 року №209120000/2014/802203, МД від 03.02.2014 року №205060000/2014/1793, наявних в митного органу. Представник декларанта рішення підписав із зауваженням, зазначивши про те, що консультація не проводилась.

З метою запобігання псування товару та нарахування штрафних санкцій за можливий простій автомобіля, який перевозив товар, позивачем через уповноважену особу було подано для митного оформлення товару нову МД від 14.02.2014 року №205070000/2014/005187, вказавши у її графах 12, 45 митну вартість, наведену у інвойсі №14-FVS/0147. Митне оформлення у цьому випадку проводилось за другорядним резервним методом із застосуванням гарантійних зобов'язань - грошової застави.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Під час опрацювання поданих для митного оформлення документів посадовою особою органу доходів і зборів було виявлено розбіжності, а також, що вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Крім того, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товару за митною декларацією №205070000/2014/005109 від 14.02.2014 р. спрацювала системи управління ризиками та Ягодинською митницею Міндоходів було встановлено, що згідно цінової інформації ЄАІС Державної митної служби України середня митна вартість товару морожена печінка свійських свиней становить 1,0530 євро/кг.

Підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості, може бути наявність в спеціалізованих програмно-інформаційних комплексах ЄАС ДМС України інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до п. 2.3 розділу II Правил заповнення декларації митної вартості (далі - Правила), затверджених наказом Міністерства фінансів України 24.05.2012 р. №599 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 р. №984/21296, запис щодо рішення, яке прийняте посадовою особою митного органу за результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів, учиняється таким чином: якщо за результатами аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадовою особою митного органу встановлено ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість, у тому числі невірне визначення митної вартості, або якщо за результатами розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів, які підтверджують митну вартість товарів, встановлені підстави для запиту документів, перелік яких визначений ч. З та/або 4 ст. 53 МК України, посадова особа митного органу у графі «Для відміток митного органу» ДМВ на паперовому носії робить запис про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів, зазначає час, дату і прізвище, ставить свій підпис та проставляє відбиток особистої номерної печатки.

У чіткій відповідності до п.п. 1,2 ч. 5 ст. 54 МК України і п. 2.3 розділу II Правил посадовою особою органу доходів і зборів у графу «Для відміток митного органу» ДМВ-1 №205070000/2013/005109 було зроблено запис про необхідність надання наступних документів: прайс-лист виробника товару; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, фактуру на закупівлю товару, банківські платіжні документи про оплату товару,

У зв'язку з неможливістю декларанта надати органу доходів і зборів додаткові документи, що були витребуванні згідно ч. З ст. 53 МК України, небезпеки псування товару та простою транспорту, необхідності дотримання вимог ст. 255 МК України щодо завершення митного оформлення протягом чотирьох робочих годин, позивачу було відмовлено у митному оформленні товару за заявленою ним митною вартістю у чіткій відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 та ст. 256 МК України.

Відповідно до ч. З ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 МК України.

Прийняттю рішення про коригування передувала процедура консультацій щодо обрання методу визначення митної вартості товару та обмін наявною інформацією.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України (ч.ч. 2,3 ст. 58 МК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Додаткових документів для можливості застосування другорядних методів визначення митної вартості товару декларантом не надавалося.

Крім того, згідно вимог ч. 5 ст. 55 МК України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Заяв щодо отримання інформації наявної у органу доходів і зборів від декларанта не надходило.

На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді (ч. 6 ст. 55 МК України).

У чіткій відповідності до наведених вище норм МК України між органом доходів і зборів та декларантом було проведено процедуру консультацій щодо можливості застосування другорядних методів визначення митної вартості товару.

Для застосування другорядних методів визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів згідно ст.ст. 59 та 60 МК України, необхідно мати інформацію для порівняння ціни продажу ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів в Україну, а також відповідні договори та інші документи, що підтверджують складові митної вартості товару. Зазначеними статтями МК України чітко визначено, що саме розуміється під ідентичними та подібними (аналогічними) товарами (ч. 2 ст. 59, 60 МК України), а також зазначені ознаки таких товарів, зокрема, фізичні характеристики, якість та репутація цих товарів на ринку, країна виробництва, виробник, наявність торгової марки. Оскільки інформація, яка б відповідала вищезазначеним ознакам відсутня, то скористатися другорядними методами визначення митної вартості щодо ідентичних та подібних митний орган не мав можливості. Відповідно до ст. 62 МК України, у разі якщо митна вартість імпортних товарів не може бути визначена відповідно до положень ст.ст. 58-61 МК України, їх митна вартість визначається згідно з положеннями цієї статті на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта послідовність застосування цієї статті та ст. 63 МК України може бути зворотною. Таким чином, другорядні методи визначення митної вартості на основі віднімання або додавання вартості (ст.ст. 62, 63 МК України) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності за вимогою декларанта за наявності інформації щодо продажу (відчуження) оцінюваних, ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів на митній території України та щодо вартість товарів, які оцінюються, надану виробником або від його імені, яка повинна складатися із сум: вартості матеріалів та витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів; обсягу прибутку та загальних витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно відображається при продажу товарів того ж класу або виду, що й оцінювані товари, які виготовляються виробниками у країні експорту для експорту в Україну; загальних витрат при продажу в Україну з країни вивезення товарів того ж класу або виду.

Однак інформація для застосування зазначених методів у митниці відсутня, з огляду на те, що митний орган не володіє інформацією щодо продажу (відчуження) товарів на митній території України, оскільки не здійснює контролю за товарами після їх митного оформлення та випуску у вільний обіг.

Згідно приписів ст. 63 МК України, яка регламентує порядок використання методу визначення митної вартості на основі додавання вартості, посадова особа митного органу не може вимагати або примушувати будь-яку особу, яка не є резидентом, надавати дії. вивчення або дозволяти одержувати доступ до будь-якого рахунка чи інших записів для цілей визначення обчисленої вартості.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів на основі додавання та віднімання вартості за відсутності інформації про вартість матеріалів та витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів, обсягу прибутку, загальних витрат при продажу в Україні не видається можливим.

Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 МК України.

Результати процедури консультацій та неприйнятність застосування методів визначення митної вартості товарів, що передують резервному лаконічно відображені у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів № 205000006/2014/000014/1 від 14.02.2014 р. (далі - Рішення).

Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог встановлених ст. 64 МК України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 64 МК України митна вартість, визначена на основі резервного методу, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами вартостях. Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару органом доходів і зборів була врахована цінова інформація митної декларації №205070000/2014/563 від 11.01.2014 р., №209120000/2014/802203 від 27.01.2014 р., № 205060000/2014/1793 від 03.02.2014 р.

Керуючись ч. 6 ст. 54 МК України органом доходів і зборів було відмовлено у митному оформленні та прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2014/00015 від 14.02.2014 р.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв'язку з вищевикладеним варто зазначити, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2014/00015 від 14.02.2014 р. є правомірною, винесеною з дотриманням вимог чинного законодавства, крім цього підстави, про які зазначалося вище, що стали причиною відмови в митному оформленні є цілком обґрунтованими.

14.02.2014 р. позивачем через представника декларанта було подано нову митну декларацію № 205070000/2014/005187 за якою товар був випущений у вільний обіг.

29.04.2014 р. представником декларанта на адресу Ягодинської митниці Міндоходів було направлено заяву № 144 з витребовуваними документами, проте вони не підтвердили усіх складових митної вартості розмитнюваного товару. Зокрема, декларантом були надані: прайс-лист фірми виробника від 07.02.2014 р.; копія висновку Державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-03/5345 від 28.01.2014 р.; лист ДП «Укпромзовнішекспертиза» № 1571 від 23.04.2014 р., інвойс № 102 від 07.02.2014.

12.05.2014 Ягодинською митницею Міндоходів на адресу ФОП ОСОБА_2 було надіслано лист № 03-70-52/2035 з відповідним обґрунтуванням.

У листі ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 23.04.2014 р. № 1571 наведено перелік Інтернет-сайтів, на яких не міститься конкретної інформації щодо вартості замороженої свинячої печінки на умовах поставки СРТ. На сайті аІіЬаЬа.соm наявна інформація лише щодо вартості даного товару на умовах поставки FОВ, на сайті gieldahandlowa.рІ на умовах поставки ЕХW. Отже, даний висновок не може бути врахований.

В даному випадку умови поставки СРТ також мають одну з визначальних складових при розрахунку митної вартості товару за першим методом, оскільки поставки товару на умовах СРТ означає що продавець оплачує фрахт за перевезення товару до вказаного місця призначення. Ризик загибелі або пошкодження товару, а також будь-якого збільшення витрат, що виникає після передачі товару перевізнику, переходить з продавця на покупця, коли товар передано в розпорядження перевізника.

Згідно вимог п. 6 ч. 10 ст. 58 МК України витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту, або іншого місця ввезення на митну територію України є складовими митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Крім того в декларації країни відправлення відправником зазначена компанія AHLBORN FLEISCH Handelsgesellschaft mbH, тоді як в митній декларації поданій до митного оформлення відправник Р.Р.Н.Ц. АLBATROS. Також експортна митна декларація не містить відомостей про ціну товару.

У зовнішньоекономічному договорі № 8/2014/РЬ від 11.02.2014 згідно п 4.1. передбачено, що в оплата здійснюється шляхом перерахування суми на розрахунковий рахунок продавця, на основі 100% передоплати на основі проформи інвойса за день до навантаження товару, або по факту поставки товару, однак з платіжні доручення про оплату датовані від 27.02.2014 та 28.03.2014.

Також варто зазначити, що інвойсі від виробника продукції AHLBORN FLEISCH Handelsgesellschaft mbH зазначена ціна на умовах поставки FСА та за умови 100% передоплати за товар.

В прайс листі від виробника ціна зазначена на умовах поставки ЕХW.

Згідно правил Інкотермс 2010 термін «Франко завод» (ЕХАМ) означає, що продавець виконує своє зобов'язання по постачанню, коли він передає товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві (заводі, фабриці, складі і т.п.). Зокрема, він не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, наданий покупцем, а також за митне очищення товару для ввезення, якщо не обумовлено інше, покупець несе всі витрати і ризики у зв'язку з перевезенням товару від підприємства продавця до місця призначення. Таким чином, цей термін покладає на продавця мінімальні обов'язки. Він не застосовується, якщо покупець не в змозі здійснити сам або забезпечити виконання експортних формальностей. У цьому випадку повинен використовуватися термін (умови поставки) FСА.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України відомості про визначення митної вартості товарів повинні базуватися на об'єктивних документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які спростовують правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, оскільки висновки суду не грунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів задовольнити, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2014 року у справі №803/1498/14 скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

І.І.Запотічний