Справа № 553/662/15-а
Суддя: Крючко Н. І.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/662/15-а
Провадження № 2-а/553/52/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27.05.2015м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: Крючко Н.І.,

при секретарі: Моторній М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_1 Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу від 04 лютого 2015 року у виконавчому провадженні ВП № 45310237,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року позивач ОСОБА_1 Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави звернулось до суду в інтересах ОСОБА_2 з адміністративним позовом до ОСОБА_3 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу від 12 січня 2015 року по справі № 2а/553/55/2014 у виконавчому провадженні № 45310237, посилаючись на те, що ОСОБА_1 Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави в межах своїх повноважень було виконано своє зобовязання та проведено перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_2, в розмірі, передбаченому ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провівши при цьому обчислення пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи з положень ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01.01.2014 року та проведено відповідні виплати з урахуванням положень ст. 67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та донараховану додаткову пенсію за період з 01.11.2014 року, обчислену у розмірі, передбаченому ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком, з наданням копії розпорядження, на виконання постанови старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у виконавчому провадженні № ВП 45310237.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави вказано, що ідентичні зобовязання було вказано у постанові про відкриття виконавчого провадження від 05.11.2014 року ВП № 45310237, відкритого на підставі виконавчого листа № 553/2711/2014.

Про виконання свого зобовязання ОСОБА_1 було направлено на адресу відповідача повідомлення з наданням копії розпорядження про перерахунок пенсії.

Виходячи з обмежених асигнувань до надходження коштів з Державного бюджету з 01.11.2014 року, було припинено позивачем проведення виплати доплати за рішенням суду та розпочато виплату пенсії в розмірах, які були до рішення суду.

В обґрунтування даних дій ОСОБА_1 Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Полтави вказувалось, що останні не є безпосередніми розпорядниками коштів на виплати особам, постраждалим від катастрофи на ЧАЕС, отже і не можуть відповідати за їх несвоєчасну сплату розпорядником цих коштів. У відповідності до ст. 63 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян», які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

В звязку з тим, що державним виконавцем не було досліджено дані обставини та не враховано викладені обставини, старшим державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу ВП № 45310237 від 12.01.2015 року у розмірі 680 грн. 00 коп. за невиконання рішення суду по справі № 553/2711/14а.

При цьому, 04.02.2015 року повторно на ОСОБА_1 Пенсійного фонду Ленінського району м. Полтави було накладено штраф у розмірі 1 360 грн. 00 коп. за невиконання рішення суду.

Зважаючи на ті обставини, що державним виконавцем не було проведено обєктивну перевірку правильності та повноти виконання судового рішення чим, на думку позивача, було грубо порушено права управління у виконавчому провадженні та норми ч.2 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», в звязку з чим ОСОБА_1 Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави не зявився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, проти позовних вимог заперечують в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає , що позов ОСОБА_1 Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави про скасування постанови про накладення штрафу від 04 лютого 2015 року у виконавчому провадженні ВП № 45310237 є таким, що до задоволення не підлягає за наступних обставин.

У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обовязку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06// Єдиний державний реєстр судових рішень № - 263872).

Так, судом встановлено, що на виконанні у відділі Головного управління юстиції Полтавської області примусового виконання рішень ОСОБА_1 державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження по зобовязанню ОСОБА_1 Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави провести ОСОБА_2, починаючи з 01 січня 2014 року нарахування та виплату, відповідно до статей 50, ч.4 ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», державної пенсії у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням проведених виплат, та до змін в законодавстві.

По даному виконавчому провадженню 04 листопада 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 553/2711/14а, виданого 23.10.2014 року Ленінським районним судом м. Полтави, про зобовязання ОСОБА_1 Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави провести ОСОБА_2, починаючи з 01 січня 2014 року нарахування та виплату, відповідно до статей 50, ч.4 ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням проведених виплат, та до змін в законодавстві. Даною постановою надано боржнику 7-денний строк для самостійного виконання рішення суду (а.с.21).

Так, згідно листа управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Полтави від 03.12.2014 року № 8282/06-11, було здійснено нарахування пенсії відповідно до рішення суду. Однак, виплата перерахованої пенсії не була проведена з підстав, що в звязку з ненадходженням коштів з Державного бюджету України та виходячи з обмежених асигнувань Пенсійного фонду України, ОСОБА_2 управлінням не проведено пенсійні виплати за рішенням Ленінського районного суду м. Полтави.

В обґрунтування правомірності своїх дій ОСОБА_1 Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Полтави було вказано, що останні не є безпосередніми розпорядниками коштів на виплати особам, постраждалим від катастрофи на ЧАЕС, таким чином не несуть відповідальності за їх несвоєчасну сплату розпорядником цих коштів (а.с.17-18).

Згідно постанови про накладення штрафу від 04 лютого 2015 року, винесеної старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області, за невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця накладено на боржника ОСОБА_1 пенсійного фонду України Ленінського району у м. Полтаві у сумі 1360,00 грн. ( а.с.6-7).

Позивачем в позові зазначено, що, не дослідивши надані пояснення і не врахувавши викладені обставини старшим державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу від 12 січня 2015 року у розмірі 680 грн. за невиконання рішення суду по справі № 553/2711/14а про зобовязання УПФУ провести ОСОБА_2, починаючи з 01 січня 2014 року нарахування та виплату, відповідно до статей 50, ч.4 ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням проведених виплат, та до змін в законодавстві, яку ОСОБА_1 отримало 22 січня 2015 року.

При цьому, позивачем вказано, що 04 лютого 2015 року відповідачем винесено оскаржувану постанову від 04.02.2015 року про повторне накладення штрафу у розмірі 1360,00 грн..

Поряд з цим, в обґрунтування своїх позовних вимог управлінням Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави зазначено, що про виконання зобовязання останніми було направлено листа на адресу відповідача з повідомленням та наданням копії розпорядження про перерахунок пенсії. Виходячи з обмежених асигнувань до надходження коштів з Державного бюджету, з 01.11.2011 року, припинено позивачу щомісячну доплату за рішенням суду та розпочато виплату пенсії в розмірах, які були до винесення рішення по справі.

Більше того, позивачем в обґрунтування законності своїх дій вказувалось, що останні не є безпосередніми розпорядниками коштів на виплати особам, постраждалим від катастрофи на ЧАЕС, отже і не можуть відповідати за їх несвоєчасну сплату розпорядником цих коштів. У відповідності до ст. 63 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфетів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

При цьому в даному листі позивачем ставиться питання про закінчення виконавчого провадження, з наведених вище підстав ( а.с.13-14).

Так, як вбачається з адміністративного позову позивачем ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави вказано, що дії останніх є такими, що урегламентовані нормативно правовими актами, зокрема.

Відповідно до р.4 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет на 2011 рік» із змінами та доповненнями, внесеними Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року норми та положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовується у порядку і розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду на 2011 рік. Порядок і розміри власне виплат вказаним категоріям були визначені Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів з Державного бюджету».

В обгрунтування законності своїх вимог позивачем вказувалось на те, що не дивлячись, що дані правовідносини регулюються спеціальним законом «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте ЗУ «Про державний бюджет України на 2011 рік» не скасований та не змінений в тій частині, яка регулюю виплати даній категорії громадян. При цьому, вказували що ЗУ «Про державні бюджети на 2012, 2013 та 2014 роки кошти на дані виплати не передбачені.

Всупереч виконаним зобовязанням, як зазначено в позові ОСОБА_1 Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави, відповідачем відділом ПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області було винесено постанову про накладення штрафу від 04.02.2015 року, в порушення вимог ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження». Зважаючи на ті обставини, що державним виконавцем не було проведено обєктивну перевірку правильності та повноти виконання судового рішення чим, на думку позивача, було грубо порушено права управління у виконавчому провадженні та норми ч.2 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідачем в письмових своїх запереченнях вказано, що оскільки рішення суду та вимоги державного виконавця боржником не було виконано, 12.01.2015 року державним виконавцем в порядку ст.ст. 5, 11 , 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження» на юридичну особу боржника накладено штраф у розмірі 680 грн. 00 коп. та зобовязано боржника виконати рішення суду та в звязку з тим, що не зважаючи на дану постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави, останні не було виконано рішення суду, тому зважаючи на дані обставини 04 лютого державним виконавцем було накладено штраф у розмірі 1360,00 грн..

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобовязує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст.89 цього Закону і не пізніше пяти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення суду. Якщо виконати рішення без участі боржника не можливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст.89 цього Закону.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі невиконання з поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Таким чином, суд приходить до висновку щодо правомірності дій державного виконавця по накладенню штрафу. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що дії позивача ОСОБА_1 пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави є такими, що не узгоджуються з нормами чинного законодавства, що регулюють дані правовідносини з наступних підстав.

Так, формальна підстава для відмови в нарахуванні коштів та пряме невиконання позивачем рішення суду, яке на сьогоднішній день є таким, що набрало законної сили і не скасоване, тому є таким, що є обовязковим до виконання, не може вважатися поважною причиною для його невиконання в частині виплати ОСОБА_2 призначених виплат.

При цьому, позивачем - безпосереднім органом, який проводить дані виплати, не надано будь-яких допустимих доказів на підтвердження проведення виплати ОСОБА_2. При цьому, дії позивача по своїй природі є передчасними, оскільки останніми мотивуючи відсутністю коштів для проведення даних виплат самовільно припинено виконання рішення і повернуто виплати ОСОБА_2, які виплачувались останньому до вказаного рішення суду, що по своїй природі є неприпустимим.

Більше того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 12 травня 2011 року у справі «Л. проти України» ( п. 18,23) визначено, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у звязку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, визначених в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку. Виконавча служба, яка здійснює виконання остаточного рішення, має закінчити провадження без зволікань.

Встановлені судом обставини свідчать, що твердження позивача зазначені ним у позові є неспроможними та безпідставними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця, є обєктивними та не носять упередженого характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-12, 18, 49, 51, 56-59 КАС України, ст.ст.5, 75, 89 Закону України про виконавче провадження», п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу від 04 лютого 2015 року у виконавчому провадженні ВП № 45310237 - відмовити за безпідставністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5