Справа № 521/3047/14-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 521/3047/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Буран О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про скасування рішення про відмову у призначенні пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

04.03.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеси, в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24.02.2015 року (а.с. 98-100) просив визнати незаконним рішення від 03.02.2014 року № 80216 Управління Пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеси про відмову у призначенні пенсії; зобов'язати відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію на пільгових умовах за Списком №1 з 31.10.2013 року; стягнути матеріальний збиток, спричинений інфляцією та 3% річних; стягнути з відповідача витрати на правову допомогу та судовий збір.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.04.2015 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 23.04.2015 року ОСОБА_3Х подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим ставиться питання про скасування постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 16.04.2015 року та ухвалення нової, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з трудовою і водолазними книжками, позивач у період з 01.06.1982 р. по 30.04.2008 р. працював водолазом. Час перебування позивача під водою з початку водолазної практики, починаючи з 01.06.1982 року по 30.04.2008 рік та складає 4074 годин.

Вказане також підтверджено довідкою ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів №001/823 від 11.09.2013 року, де період роботи на посаді водолаза складає з 01.03.1995року по 07.03.1998 рік; з 30.09.1999року по 13.11.2007 рік; довідкою ДП «Моська аварійно-рятувальна служба» №Д-361 від 06.11.2012 року за період роботи 02.06.1987 року по 26.02.1992 рік; довідкою КУ «Служба оперативного реагування на надзвичайні ситуації Одеської міської ради від 14.10.2013 року за №290 за період роботи з 01.10.1998 року по 01.04.1999рік.

04.11.2013 року ОСОБА_3 звернувся до УПФ України в Малиновському районі м. Одеси із заявою про призначення йому, як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком №1, пенсії на пільгових умовах.

Рішенням УПФ України в Малиновському районі м. Одеси №80216 від 03.02.2014р. позивачу було відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах, через невиконання вимог п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки не зараховано до пільгового стажу період з 02.06.1987 року по 26.02.1992 року у зв'язку з відсутністю пільгової довідки та періоди з 01.03.1995 року по 07.03.1998 року та з 30.09.1999 року по 13.11.2007 року у зв'язку з відсутністю результатів атестації робочого місця.

За таких встановлених фактичних обставин справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що у позивача відсутній належним чином підтверджений стаж, необхідний для призначення пільгової пенсії за Списком №1.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року, №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Розділом ХХІІІ постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 16 січня 2003 року № 36 передбачено, що водолази 1, 2, 3 групи спеціалізації робіт атмосферного тиску, не менше 275 годин на рік (25 годин на місяць), або час перебування яких під водою з початку водолазної практики становить 2750 годин і більше віднесені до Списку №1 професій, зайнятість на яких дає право на пенсію на пільгових умовах.

Колегія суддів з наявної в матеріалах справи особистої книжки водолаза№99/44а вбачає, що станом по 2003 рік включно, підтверджений час перебування під водою ОСОБА_3 становить 3885 год.44 хв.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що записи у трудовій та водолазних книжках позивача підтверджують його пільговий стаж роботи за Списком №1.

Також, колегія суддів погоджується з доводами позивача, щодо неправомірності посилання суду першої інстанції на те, що пільговий стаж зараховується тільки за результатами атестації робочих місць на підприємстві або організації, з огляду на наступне.

Атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Частиною другою пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її непроведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку , що позивач має право на пенсію на пільгових умовах з 31.10.2013 року

Зазначений висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеній в ухвалі від 19.06.2012 року по справі № К/9991/37673/11.

Разом з тим колегія суддів не знаходить підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення матеріального збитку спричиненого інфляцією та 3% річних на підставі наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі ст. 2 цього Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків їх виплати», право на таку компенсацію виникає у особи лише у випадку нарахування доходів, а не затримки у їх виплаті. В даному випадку не було порушено строків виплати доходів (пенсії), оскільки зазначений дохід позивачу не був нарахований.

Також слід зазначити, що ст. 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобовязання. За частиною другою вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз частини другої статті 625 ЦК України дає підстави для висновку, що відповідальність за порушення грошового зобовязання, встановлена статтею 625 ЦК України, передбачає насамперед наявність договірних правовідносин, тобто положення зазначеної статті поширюються на порушення грошового зобовязання.

В даному випадку, між ОСОБА_3 та Управлінням Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси не виникали договірні відносини, а тому позовні вимоги в цій частині також є необґрунтованими.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення судових витрат, то колегія суддів доходить висновку про їх часткове задоволення на підставі наступного:

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підтвердження судових витрат ОСОБА_3 у матеріалах справи наявні наступні докази: квитанція про сплату судового збору №80029240 від 04.03.2014 року на суму 73,08 грн.(а.с. 1) та квитанція про сплату судового збору №80063644 від 23.04.2015 року на суму 36,54 грн.( а.с. 155), договір про надання правової допомоги № 9 від 26.09.2014 року (а.с. 117); акт прийому передачі наданих послуг від 24.02.2015 року( а.с. 132; 164); копію з книги обліку доходів(а.с. 139).

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що акт прийому передачі наданих послуг від 24.02.2015 року існує у матеріалах справи у двох різних редакціях та містить відомості, що не співпадають між собою. Акти містять різницю в часі затраченому представником позивача - ОСОБА_4 на правову допомогу та різні суми виплати, хоча зазначений один касовий ордер - №9/4 від 06.11.2014 року, по якому проведена виплата.

Також колегія суддів апеляційної інстанції зазначає що час, заявлений представником позивача - ОСОБА_4 на участь у судових засіданнях не відповідає тривалості судових засідань, зазначених у журналах судових засідань.

До того ж, представник в акті зазначив, що приймав участь у засіданні суду 14.10.2014 року, проте в інформаційному листі про дату наступного судового засідання (а.с. 90) відсутній його підпис.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що витрати позивача на правову допомогу у сумі 7200 грн. не підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, оскільки судові витрати ОСОБА_3 підтвердженні тільки наявними у матеріалах справи квитанціями про сплату судового збору №80029240 від 04.03.2014 року та №80063644 від 23.04.2015 року на суму 36,54 грн. у загальній сумі 109,62 грн., колегія суддів доходить висновку про задоволення позовних тільки у цій частині.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при повному встановленні фактичних обставин справи порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим постановлене судове рішення на підставі ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2015 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси від 03.02.2014 року № 80216 про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси призначити та виплатити ОСОБА_2 пенсію за пільговими умовами за Списком №1 з 31.10.2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у сумі 109 (сто дев'ять) грн. 62 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: Т.М. Танасогло

Суддя О.В. Яковлєв