Справа № 809/2188/15
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2015 р. Справа № 809/2188/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кишинського М.І.

за участю секретаря судового засідання: Мельник О.Я.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

до відповідача: ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі 2613,87 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС в Івано-Франківській області (надаліпозивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (надалівідповідач) про стягнення заборгованості в сумі 2613,87 грн.

Вимоги адміністративного позову мотивовані тим, що відповідач в порушення вимог Конституції України та Податкового кодексу України не в повному обсязі сплачував єдиний податок, в звязку з чим допустив заборгованість перед бюджетом в сумі 2613,87 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення наявним в матеріалах справи. Своїм правом на подання заперечення на позовну заяву не скористався, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності або про інші поважні причини неявки в судове засідання суду не направляв. Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За таких обставин, суд вважав за належне розгляд справи проводити за відсутності сторін.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне.

Відповідач по справі зареєстрований виконавчим комітетом ІваноФранківської міської ради як субєкт підприємницької діяльностіфізична особа та взятий на податковий облік в Державній податковій інспекції у м.Івано-Франківську як платник податків.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 16.1.4 статті 16 Кодексу платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковий обовязок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обовязків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Підстави припинення податкового обовязку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3 статті 37 Податкового Кодексу України.

Згідно п.п 14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобовязання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Позивачем, у період з 08 по 08 грудня 2014 року була проведена документальна невиїзна перевірка з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності платником податків.

За наслідками даної перевірки складено акт №0029/17-01/НОМЕР_1 від 18 грудня 2014 року, на підставі якого позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» №, № від 12 січня 2015 року.

Податковим органом визначено суму збільшення грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 1508,41 грн. (в тому числі штрафні фінансові) санкції 301,61 грн.) та мито на загальну суму 685,65 грн. (в тому числі штрафні фінансові) санкції 137,13 грн.)

Таким чином, Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області, на виконання статті 59 Податкового кодексу України 22.01.2015 року відповідачу надсилалось рекомендованим листом податкову вимогу №19-23 від 02.03.2015 року на загальну суму податкового боргу 2613,87 грн., яка складається із суми податку на додану вартість в розмірі 1797,03 грн. (в тому числі штрафні фінансові) санкції 301,68 грн., пені 288,62 грн.) та мито на загальну суму 816,84 грн. (в тому числі штрафні фінансові) санкції 137,13 грн., пеня 131,19 грн.

Податковий борг, згідно визначення, наданого підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу, це сума грошового зобовязання (з врахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

У відповідності до ст.57.3 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Приписами пункту 38.1 статті 38 Кодексу передбачено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Отже, відповідач в порушення вимог статті 67 Конституції України, статей 16, 38, Податкового кодексу України не виконав свого податкового обовязку несвоєчасно сплачував свої податкові зобовязання зі сплати єдиного податку, в звязку з чим допустив заборгованість перед бюджетом в сумі 2613,87 грн., що у відповідності до норм статті 20 Податкового кодексу України є правом податкового органу на звернення до суду щодо стягнення такої заборгованості.

Таким чином, заборгованість відповідача становить 2613,87 грн., що підтверджується карткою особового рахунку та іншими матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідачем на момент розгляду справи не подано доказів сплати заборгованості в сумі 2613,87 грн. та не спростовано дану заборгованість, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_3 (78200, вул. Олеся 22, м. Коломия, Івано-Франківська область код ЄДРПОУ НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету України податковий борг в сумі 2 613 (дві тисячі шістсот тринадцять) гривні 87 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кишинський М.І.

Постанова складена в повному обсязі 18 червня 2015 року.