Справа № П/811/848/15
Суддя: Бевз О. Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № П/811/848/15
Номер провадження 2-а/383/14/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2015 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Бевз О.Ю.,

при секретарі Оверченко Л.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 .,

представника відповідача ГУ ПФУ в Кіровоградській області ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 СБУ в Кіровоградській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, ОСОБА_3 служби безпеки України в Кіровоградській області про визнання неправомірними дій органів влади та управління та зобовязнання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Бобринецького районного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, ОСОБА_3 Служби безпеки України в Кіровоградській області про визнання неправомірних дій та зобовязання призначити пенсію.

У позові зазначав, що він перебував на військовій службі в органах КДБ-СБУ з 01.02.1987 року по 29.03.1998 року. З урахуванням служби в збройних силах СРСР з 30.10.1984 року по 14.06.1986 року має загальний стаж роботи 12 років 9 місяців 13 днів. В грудні 2014 року маючи загальний трудовий стаж більше 27 років позивач звернувся до відповідача про призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб». Відповідачем було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років. У звязку з чим позивач просить в судовому порядку визнати дії відповідачів неправомірними та зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України призначити йому пенсію за вислугу років з дня подачі заяви - 31.12.2014 року за період військової служби та за цивільний період роботи.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - ОСОБА_3 Служби безпеки заперечив проти позову, вказавши, що на день звільнення з військової служби позивач не досяг 45-річного віку та не мав страхового стажу 25 років, що відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», норма якого діє з 2009 року, а тому не має права на призначення відповідної пенсії.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України ОСОБА_2 (згідно довіреності) в судовому засіданні заперечила проти позову, вказавши на його необґрунтованість та пояснивши, що відповідно до наданих до позовної заяви документів, гр. ОСОБА_1 був звільнений зі служби в органах Служби безпеки України 29.03.1998 року, тобто, на день звільнення зі служби позивачу виповнилось 36 років, та загальний трудовий стаж, з урахуванням вислуги років в органах Служби безпеки України, становив менше 25 років.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся із заявою про оформлення документів на пенсію до управління Служби безпеки України в Кіровоградській області 31.12.2014 року, коли діє норма п. «б» ст.12 Закону, після набрання чинності Закону України від 04.04.2006 року № 3591 «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» (набрав чинності 29.04.2006 року). Отже, враховуючи той факт, що на момент звільнення зі служби в управлінні Служби безпеки України в Кіровоградській області гр. ОСОБА_1 не досяг 45-ти річного віку (позивач досяг 36-річного віку), право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «б» ст. 12 Закону у позивача відсутнє, а тому представник попросила відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач з 30.10.1984 року по 14.06.1986 року проходив строкову службу в Збройних Силах СРСР, перебував на посадах офіцерського складу в органах КДБ-СБУ з 01.02.1987 року по 29.03.1998 року. В грудні 2014 року по досягненню 53-річного віку та маючи загальний трудовий стаж більше 25 років і більше 12 років 6 місяців військової служби, позивач звернувся до відповідача з проханням призначити йому пенсію за вислугу років на підставі пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб». Відповідач, листом від 26 січня 2015 року 61/х-4/25, відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років, обґрунтовуючи це тим, що на день звільнення (30 березня 1998 року) він не мав загального трудового стажу 25 років та не досяг 45 років, що унеможливлює призначення пенсії відповідно до Закону.

Відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», в редакції від 15.01.2009 року, чинній на час звернення позивача за призначенням пенсії, право на пенсію за вислугу років мали особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, інші особи, зазначені в пунктах "б"- "д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку.

Матеріалами позовної зави встановлено, що на день звільнення 30 березня 1998 року позивач досяг 36 років та не мав 25 років страхового стажу.

Оскільки на момент звільнення позивач не набув всіх необхідних умов для призначення пенсії відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», підстави для призначення в судовому порядку відсутні.

Відтак відсутні підстави для визнання неправомірними дій відповідачів та зобовязання призначити пенсію в судовому порядку.

Судові витрати по справі вважати фактично понесеними стороною позивача.

Керуючись пунктом «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», в редакції від 15.01.2009 року, ст. ст. 11, 71, 86, 87, 94, 158 ч.1 - 163, 167 КАС України , суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, ОСОБА_3 служби безпеки України в Кіровоградській області про визнання відмови у призначенні пенсії за вислугу років неправомірними та зобовязання ОСОБА_3 служби безпеки в Україні повторно розглянути заяву від 31.12.2014 року та зобовязання Голввного управління Пенсійного фонду України призначити пенсію за вислугу років з дня подачі заяви за період військової служби з 03.10.1984 року по 14.06.1986 років; з 01.02.1987 по 29.03.1998 років та за цивільний період роботи з 16.08.1982 по 01.09.1984 років, з 18.04.1998 по 07.06.1999 років; з 19.01.2001 по 07.05.2008 років; з 26.07.2010 по 26.09.2014 років відмовити в повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бобринецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10- денний строк з моменту отримання копії постанови.

Суддя О.Ю. Бевз