Справа № 803/1243/15-а
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року Справа № 803/1243/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Александрової М.А.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Нововолинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (Нововолинська ОДПІ) звернулася з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 5 419 грн. 35 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в квітні 2014 року ОСОБА_1 подала до Горохівського відділення Нововолинська ОДПІ декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, в якій самостійно визначила суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб - 5 419 грн. 35 коп. Відповідач, як платник податків і зборів в силу статті 15 Податкового кодексу України (ПК України), в порушення вимог статті 179 цього Кодексу не виконує свого обовязку щодо своєчасності та повноти сплати податків та зборів в порядку і строки, визначені цим Кодексом, в звязку з чим у неї виник податковий борг у вказаному розмірі. Нововолинською ОДПІ в установлені законом строки вживались заходи щодо стягнення заборгованості направлено податкову вимогу № 25899-03 від 27 жовтня 2014 року, однак такі заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідачем.

У звязку із наведеним, на підставі пункту 87.11 статті 87 ПК України Нововолинська ОДПІ звернулась з даним адміністративним позовом до суду і просила стягнути з відповідача податковий борг в сумі 5 419 грн. 35 коп. з податку на доходи фізичних осіб.

Письмових заперечень проти адміністративного позову відповідач суду не надав.

Представник Нововолинської ОДПІ в судове засідання не прибув, проте подав письмове клопотання від 12 червня 2015 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю (а.с. 20).

Відповідач в судове засідання також не прибула, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 24). Про причини неприбуття суду не повідомила.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, при цьому представником позивача було подано заяву про розгляд справи за його відсутності, а дану справу можливо розглянути і вирішити на підставі наявних у ній доказів, тому суд приходить до висновку, що судовий розгляд справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобовязання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків визначається календарною датою.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

04 квітня 2014 року ОСОБА_1 подала Горохівському відділенню Нововолинської ОДПІ податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, в якій самостійно визначено суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб 5 419 грн. 35 коп. (а.с. 6-8). Вказане податкове зобовязання у відповідача виникло у звязку із отриманням доходу в результаті прийняття нею у дарунок нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, оціночною вартістю 108 387 грн., на підставі договору дарування від 16 липня 2013 року (а.с. 9).

Як визначено пунктом 179.7 статті 179 ПК України фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

ОСОБА_1 обовязку щодо самостійної сплати суми податкового зобов'язання, зазначеної в поданій податковій декларації у встановлений строк не виконала. Як вбачається із розрахунку податкового боргу станом на 20 травня 2015 року за відповідачем рахується заборгованість з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 5 419 грн., яка виникла через несплату відповідачем узгодженої суми податкового зобовязання, визначеної самостійно в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік.

Позивачем надано суду докази невиконання ОСОБА_1 обовязку щодо сплати суми податкового зобов'язання зворотний бік облікової картки платника податків (а.с. 10). При цьому, відповідач доказів сплати самостійно визначеної суми грошового зобовязання не надала.

Отже, визначене грошове зобовязання в розмірі 5 419 грн., стягнення якого з ОСОБА_1 є предметом даного судового розгляду, вважається узгодженим.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 ПК України). Нововолинська ОДПІ вживала заходи з метою погашення податкового боргу: відповідачу надіслано податкову вимогу форми «Ф» від 27 жовтня 2014 року № 25899-03 (а.с. 5). Вказані заходи не спричинили погашення платником податків податкового боргу.

Орган стягнення, відповідно до пунктів 87.11 статті 87 ПК України, звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною першою статті 71 цього Кодексу встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач не надала суду доказів про відсутність у неї податкового боргу в сумі 5 419 грн. та не спростувала обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

На підставі наведеного суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог шляхом прийняття постанови про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 5 419 грн. 35 коп.

Керуючись частиною шостою статті 128, статтями 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (Волинська область, Горохівський район, вулиця Гетьманська, будинок 11, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави 5 419 грн. 35 коп. (пять тисяч чотириста девятнадцять грн. 35 коп.) податкового боргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.А. Александрова