Справа № 606/620/15а
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 р. Справа № 876/4794/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Носа С. П.,
суддів Яворського І. О., Сапіги В. П.;
за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р. С.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року про залишення без розгляду позовної заяви в справі за позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2015 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 про скасування постанови військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 від 09 березня 2015 року № 34 про накладення на позивача штрафу в розмірі 1020,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП як незаконної; закриття провадження в справі за відсутності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП.
В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що позивачем не було порушено вимог Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію».
Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду.
Зазначену ухвалу мотивовано тим, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивачем ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що десятиденний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення позивачем не пропущено, оскільки позовну заяву подано 19 березня 2015 року.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Судом апеляційної інстанції заслухано суддю-доповідача, досліджено матеріали справи та проаналізовано доводи апеляційної скарги, внаслідок чого суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Згідно із ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
У ст. 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Апелянт посилається на те, що вчасно подав апеляційну скаргу, оскільки постанова по справі про адміністративне правопорушення була винесена 09 березня 2015 року, а адміністративний позов поданий 19 березня 2015 року, тобто в межах строку оскарження.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що до апеляційної скарги ОСОБА_1 додано копію його адміністративного позову, де на штампі суду першої інстанції зазначена дата його приняття 19 березня 2015 року (а.с. 23), відтак строк звернення до суду позивачем пропущено не було.
Додаткового колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без розгляду з підстав, передбачених законом (пропуск строку звернення до адміністравтиного суду) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992р.).
У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський Суд з прав людини зазначає, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.
В рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції, залишивши без розгляду позовну заяву позивача, позбавив його можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив його право на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані ст.6 КАС України.
Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необ`єктивно і всебічно нез`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому таку слід скасувати та постановити нову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. ст. 202, 205, 206, ч. 2 ст. 211, ст. 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року про залишення без розгляду позовної заяви в справі № 606/620/15-а скасувати.
Справу № 606/620/15-а направити для продовження розгляду до Теребовлянського районного суду Тернопільської області.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

В. П. Сапіга

Ухвалу складено в повному обсязі 16 червня 2015 року.