Справа № 569/19818/14-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Київ К/800/16886/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року у справі № 569/19818/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області, в якому просила: суд визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України щодо відмови в перерахунку та виплаті їй пенсії, починаючи з 1 грудня 2014 року, з врахуванням одержаних сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум виплат, пов'язаних із індексацією заробітної плати працівників, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно довідок від 08.12.2014 р. №1404 та від 08.12.2014 р. №1405, виходячи із розміру 83% заробітної плати; зобов'язати управління пенсійного фонду України в м.Рівне здійснити перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця починаючи з 1 грудня 2014 року, додатково включивши до вже нарахованих сум заробітної плати для обчислення пенсії визначену матеріальну допомогу на оздоровлення матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно довідок від 8 грудня 2014 року №1404 та від 8 грудня 2014 року №1405, виходячи із розміру 83% заробітної плати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексація заробітної плати є складовою заробітної плати і оскільки на такі виплати нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, то відповідно до положень ст.37 Закону України Про Державну службу вони повинні враховуватися при обчисленні пенсії.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року, позовні вимоги задоволені.

Визнані протиправними дії управління Пенсійного фонду України щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1, починаючи із 1 грудня 2014 року, з врахуванням одержаних сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум виплат, пов'язаних із індексацією заробітної плати працівників, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно довідок від 08.12.2014 року №1404 та від 08.12.2014 року №1405, виходячи із розміру 83% заробітної плати.

Зобов'язане управління пенсійного фонду України в м.Рівне здійснити перерахунок та виплату пенсі державного службовця ОСОБА_1 починаючи з 1 грудня 2014 року, додатково включивши до вже нарахованих сум заробітної плати для обчислення пенсії визначену матеріальну допомогу на оздоровлення матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно довідок від 8 грудня 2014 року №1404 та від 8 грудня 2014 року №1405, виходячи із розміру 83% заробітної плати.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Рівне та отримує пенсію державного службовця з 25.06.2010 р.

Позивач 9 грудня 2014 року звернулася до управління Пенсійного фонду України в м.Рівне із заявою про перерахування та виплату пенсії з врахуванням інших виплат, а саме матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати відповідно до Закону України Про державну службу та довідок від 08.12.2014 р. №1404 та від 08.12.2014 р. №1405 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу.

Відповідно до вказаної довідки на всі виплати, включені у довідку, нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом управління Пенсійного фонду України в м.Рівне від 11.12.2014 р. №509/10 позивачу відмовлено у здійснені перерахунку її пенсії з посиланням на те, що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових проблем та матеріальна допомога на оздоровлення не є складовими частинами заробітної плати і не зазначені в переліку складових заробітної плати, передбаченому частиною другою статті 33 Закону України Про державну службу, а тому також не були включені до заробітку, який враховується при обчисленні пенсій позивачу як державному службовцю.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексація заробітної плати є складовою заробітної плати і оскільки на такі виплати нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, то відповідно до положень ст.37 Закону України Про Державну службу вони повинні враховуватися при обчисленні пенсії.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Статтею 2 Закону України Про оплату праці визначена структура заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст.33 Закону України Про державну службу заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ст.37-1 Закону України Про державну службу в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку за наявності страхового стажу не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст.33 Закону України Про державну службу умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, згідно ст.33 Закону України Про державну службу заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно Закону України Про індексацію грошових доходів населення №1282-ХІІ від 03.07.1991 р. об'єктом індексації грошових доходів населення є в тому числі заробітна плата, підстави для індексації грошових доходів населення наявні у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка, те що індексація грошових доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи.

Таким чином, надбавки, премії та інші виплати входить до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 66 Закону України Про пенсійне забезпечення врегульовані види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи ст.ст. 83, 84, 87 Закону України Про пенсійне забезпечення, статей 43, 44, 45, 46 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами.

Таким чином, є правильним висновок судів першої і апеляційної інстанцій, що пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала, в тому числі з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачені страхові внески, з урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України Про державну службу згідно з довідок від 08.12.2014 р. №1404 та від 08.12.2014 р. №1405 про складові заробітної плати позивача, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області відхилити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: