Справа № 813/4511/14
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 р. Справа № 876/8456/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

з участю представника позивача: Білинського М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Дрогобицької обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2014 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства транспортно-експедиційного комбінату «Західукртранс» до Дрогобицької обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області в особі першого заступника начальника Дрогобицької обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області Солоненко С.Д. про визнання протиправними і скасування повідомлення,-

В С Т А Н О В И Л А:

25.06.2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування повідомлення Дрогобицької обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області № 47 від 06.06.2014 року

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.06.2014 року відповідачем винесено повідомлення №47, в якому зазначено, що ПрАТ ТЕК «Західукртранс» не має права на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість відповідно до п.200.18 статті 200 розділу V Податкового кодексу України, а саме: станом на 06.06.2014 року встановлено завищення податкового кредиту за 1095 днів у сумі 0,5 тис.грн та заниження податкового зобовязання в сумі 7,1 тис грн., належність до групи ризику: вигодо набувач: 08.13; 01.14; 03.14.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2014 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано повідомлення Дрогобицької обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області №47 від 06.06.2014 року.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що під час перевірки відповідності ПрАТ ТЕК «Західукртранс» критеріям, визначеним п.200.19 ст.200 Податкового кодексу України, що надають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість, виявлено наступне застереження: «за результатами автоматичного відбору платників, що відповідають критеріям, визначеним п.200.19 Податкового кодексу України, відповідно до Порядку, затвердженого наказом МФУ від 21.09.11 року №1178, платник має право на автоматичне відшкодування ПДВ. В той же час, станом на 06.06.14 встановлено завищення податкового кредиту за 1095 днів в сумі 0,5 тис. грн, заниження податкового зобовязання в сумі 7,1 тис грн., належність до груп ризику: вигодо набувач:08.13, 01.14, 03.14. вважає за необхідність у відповідності до ПКМУ від 27.12.10 року №1232 здійснити ретельне відпрацювання всієї суми податкового кредиту по ланцюгах постачання до виробника».

У ході апеляційного розгляду представник позивача Білинський М.О. надав пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган не надіслав на адресу позивача жодних розрахунків щодо факту виявлення порушення п. 200.18 ст. 200 Податкового кодексу України в частині розбіжностей між податковим кредитом підприємства та податковими зобов'язаннями його контрагента.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що позивач - ПрАТ ТЕК «Західукртранс» 03.08.1998 року зареєстроване як юридична особа Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради Львівської області за адресою: 82100, Львівська область, м.Дрогобич, вул.П.Орлика, 22, код ЄДРПОУ - 13825481, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Серія А01 №468521.

ПрАТ ТЕК «Західукртранс» 29.06.1997 року зареєстроване ДПІ у Дрогобицькому районі платником податку на додану вартість за №91, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість №100317207 від 08.01.2011 року (форма №2 -ПДВ).

20.05.2014 року позивач подав до Дрогобицької ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2014 року, згідно з якою задекларована сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку у банку становить 1217258,00 грн. Разом із податковою декларацією ПрАТ ТЕК «Західукртранс» подало митному органу наступні документи: розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1), довідку про залишок суми відємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (Д2), розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3), заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4), роз шифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) та довідку (Д6).

Повідомленням від 06.06.2014 № 47 Дрогобицька ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівскій області повідомив позивача про те, що він не має права на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість відповідно до п. 200.18 ст. 200 Податкового кодексу України, оскільки не відповідає критеріям на автоматичне бюджетне відшкодування, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, а саме: станом на 06.06.2014 року встановлено завищення податкового кредиту за 1095 днів у сумі - 0,5 тис.грн. та заниження податкового зобов'язання у сумі 7,1 тис.грн. належність до групи ризику. Вигодонабувач: 08.13; 01.14; 03.14.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Так, порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлені ст. 200 Податкового кодексу України.

Пунктом 200.6 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті.

Згідно з п. 200.18 ст. 200 Податкового кодексу України платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті, подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку.

Пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку мають платники податку, які відповідають одночасно всім критеріям, що визначені зазначеною нормою цього Кодексу.

В той же час, п. 200.20 ст. 200 Податкового кодексу України визначено, що порядок визначення відповідності платника податку критеріям, зазначеним у пункті 200.19 цієї статті, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Так, пунктом 2 Порядку визначення відповідності платника податку критеріям, які дають право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.12.2013 №781, передбачено, що для отримання права на автоматичне бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість платник податку повинен відповідати одночасно критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 розділу V Кодексу. Критерії оцінки платника, відповідність яким надає такому платнику податку право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування сум ПДВ, побудовані на аналізі даних його звітних показників та наявної податкової інформації.

Підпунктом 200.19.4 пункту 200.19 ст.200 Податкового кодексу України передбачено, що загальна сума розбіжностей між податковим кредитом та податковими зобов'язаннями його контрагентів, в частині постачання таких послуг/товарів, що виникла протягом попередніх трьох послідовних календарних місяців, не перевищує 10 відсотків заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування.

Підпунктом 7 пункту 3 вказаного Порядку встановлено, що для формування такого критерію, як податковий борг (ПБ), використовуються зведені показники загальної суми податкового боргу платників податків до бюджетів усіх рівнів (із врахуванням суми боргу за основним платежем, пені, за штрафними (фінансовими) санкціями) на перше число місяця, другого за звітним періодом.

Разом з тим, пунктом 200.21 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що у разі невідповідності за висновком контролюючого органу платника податку визначеним цією статтею критеріям та відсутності в такого платника права на автоматичне бюджетне відшкодування податку контролюючий орган зобов'язаний протягом 17 календарних днів після граничного терміну подачі звітності повідомити платника податку про відповідне рішення та надати детальні пояснення і розрахунки за критеріями, значення яких не дотримано. Відповідне рішення може бути оскаржене платником податку у встановленому порядку.

Вказана норма також кореспондується з п. 7 Порядку визначення відповідності платника податку критеріям, які дають право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.12.2013 №781.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що відповідач, виконуючи вимоги законодавства, повинен направити позивачеві Повідомлення згідно Додатка до Порядку №781 та окремим документом надати детальні пояснення та розрахунки за критеріями, значення яких не дотримано платником.

Як вбачається з матеріалів справи, податковий орган не надіслав на адресу позивача жодних розрахунків щодо факту виявлення порушення п. 200.18 ст. 200 Податкового кодексу України в частині розбіжностей між податковим кредитом підприємства та податковими зобов'язаннями його контрагента.

Суд першої інстанції правильно зазначив, з чим погодилась колегія суддів, що ані під час направлення повідомлення позивачеві, ані під час розгляду справи податковим органом детальні пояснення і розрахунки між податковим кредитом підприємства та податковими зобов'язаннями його контрагентів не надано, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що податковим органом всупереч вимогам п. 200.21 ст. 200 Податкового кодексу України не доведено правомірності свого рішення про відсутність у позивача права на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дрогобицької обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2014 року у справі №813/4511/14 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

І.І.Запотічний