Справа № 308/4091/15-а
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Придачук О.А.

при секретарі - Бомбушкар В.П.

з участю позивача - ОСОБА_1

третьої особи без самостійних вимог - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Ужгород, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Пацканівської сільської ради Ужгородського району, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, про скасування рішення виконавчого комітету Пацканівської сільської ради та надання дозволу на перепоховання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить скасувати рішення виконавчого комітету Пацканівської сільської ради Ужгородського району від 30 березня 2015 року № 05 «Про надання дозволу на перепоховання», яким позивачці відмовлено у наданні дозволу на перепоховання останків померлого сина ОСОБА_3 з кладовища с. Пацканьово Ужгородського району на кладовище с. Барвінок Ужгородського району, надати ОСОБА_1 дозвіл на перепоховання останків померлого сина ОСОБА_3 кладовища с. Пацканьово Ужгородського району на кладовище с. Барвінок Ужгородського району, зобов»язати виконавчий комітет Пацканівської сільської ради не чинити перешкоди ОСОБА_1 у перепохованні останків померлого сина ОСОБА_3 з кладовища с. Пацканьово Ужгородського району на кладовище с. Барвінок Ужгородського району.

Позовні вимоги мотивує тим, що 21.10.2010 р. помер її син ОСОБА_3 Сина було поховано на кладовищі на території Пацканівської сільської ради всупереч її волі. Вона, як особа, що здійсила поховання постійно проживає в м. Ужгород і має труднощі у зв»язку із віддаленістю могили її сина та її місцем проживання, а вона щоденно бажає знаходитися поряд з могилою сина. У зв"язку з чим звернулася із заявою про надання дозволу на перепоховання до Пацканівської сільської ради, Ужгородського району, однак рішенням № 19 виконкому Пацканівської сільської ради їй було відмовлено у наданні дозволу на перепоховання. Дане рішення вона оскаржила до суду, і згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2015 року її позов було задоволено частково та скасовано вищезазначене рішення виконкому, зобов»язано виконавчий комітет Пацканівської сільської ради розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на перепоховання останків померлого сина ОСОБА_3 Однак, 30.03.2015 року виконкомом Пацканівської сільської ради знову прийнято рішення № 05, яким їй відмовлено у наданні дозволу на перепоховання останків померлого сина ОСОБА_4 Дане рішення вона вважає незаконним у зв»язку чим вимушена звернути до суду.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити. Зазначила, що хоча і була розведена зі своїм бувшим чоловіком, однак чоловік проживав разом з ними аж до смерті сина , бо хотіла , щоб діти були з батьком. Також додала, що поховання сина на кладовищі у с. Пацканьово, Ужгородського району відбулося всупереч її волі , оскільки під час поховання сина її рідна сестра обманула її та сказала, що немає місця для поховання в межах міста Ужгорода, крім того в той же день у неї народився внук і вона була в стресовому стані тому погодилася на те, щоб він був похований в с. Пацканьово . Тепер їй далеко доїжджати на могилу до сина в с. Пацканьово, також сестра померлого хотіла б частіше ходити на могилу до брата, однак їй це дуже далеко, також інші люди які знали її сина хотіли б навідувати його могилу, однак їм далеко. Крім того, згідно довідки сільської ради вона є особою яка здійснила поховання, поховання здійснила за власний кошт, ділянку на якій похований її син весь час доглядає вона, всі необхідні дозвільні документи визначені законом зібрала і в майбутньому вона хоче бути похованою поряд із сином, але не хоче бути похованою в с. Пацканьово, Ужгородського району.

Представник відповідача, виконавчого комітету Пацканівської сільської ради Ужгородського району - голова Пацканівської сільської ради ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечив . Пояснив , що на черговому засіданні виконкому Пацканівської сільради Ужгородського району, що відбулося 30.03.2015 року , під час розгляду заяви ОСОБА_1 "про надання дозволу на перепоховання останків померлого сина ОСОБА_3 з кладовища с. Пацканьово Ужгородського району на кладовище с. Барвінок Ужгородського району " було враховано думку батька померлого ОСОБА_3 та близьких родичів які заперечували проти перепоховання останків померлого ОСОБА_3. Також батьком померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 було подано на ім"я голови Пацканівської сільської ради відповідну заяву , копія якої додається до матеріалів справи.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову категорично заперечив. Пояснив, що питання щодо місця поховання їх померлого сина обговорювалося між позивачкою, а також її рідною сестрою ОСОБА_6. І за бажанням позивачки було вирішено поховати сина саме на кладовищі в с. Пацканьово, оскільки там поховані інші їхні померлі родичі, а також проживають родичі їхньої родини як з його боку так і з боку його бувшої дружини. Навпаки сама ж позивачка говорила своїй сестрі , що біля кладовища в с. Барвінок Ужгородського району сміттєзвалище, тому поховати сина на кладовищі у с. Пацканьово було рішення бувшої дружини , і враховуючи її характер ніхто б її не переконав у іншому. Крім того після поховання позивачка жодного разу не говорила про необхідність такого перепоховання , а навпаки поставила на могилі пам"ятник та ретельно доглядала за могилою сина. Додав, що він також брав участь у похованні сина , отримував матеріальну допомогу на поховання сина за місцем роботи. Наголосив, що він як батько категорично проти перепоховання сина. Також зазначив , що християнські релігійні традиції також проти перепоховання.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 показала, що є рідною сестрою позивачки. Коли трагічно загинув її племінник - син позивачки, то позивачкою ОСОБА_1 особисто було прийнято рішення поховати його на кладовищі в с. Пацканьово, з огляду на те, що там поховані інші їхні родичі батьки, дід, баба, а також в селі проживають інші родичі. Таке побажання позивачкою було зроблено у неї вдома. Я і інші родичі пропонували поховати загиблого на кладовищі в с. Барвінок, але позивачка категорично заперечила, і племінник ОСОБА_3 був похований на кладовищі в с. Пацканьово. Позивачка до 2014 року ніколи не висловлювала незадоволення з приводу того, що її загиблий син похований в с. Пацканьово. Через рік після похорон позивачка поставила пам"ячник та облагородила могилу. Додала, що вона як тітка проти перепоховання її племінника.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показала, що є рідною сестрою ОСОБА_2 , тіткою померлого ОСОБА_3 якого при житті любила. Коли трагічно загинув її племінник - син позивачки, то рідна сестра позивачки сказала їй та її чоловіку, що ОСОБА_8 хоче , щоб сина поховали на кладовищі в с. Пацканьово біля рідні. Свідок запитала чому вирішили ховати на кладовищі в с. Пацканьово , а не на кладовищі в с. Барвінок, то сестра позивачки сказала, що ОСОБА_8 категорично хоче , щоб її син був похований в с. Пацканьово, оскільки біля кладовища в с. Барвінок знаходиться сміттєзвалище.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 показала, що є рідною сестрою ОСОБА_2 , тіткою померлого ОСОБА_3 Коли трагічно загинув її племінник - син позивачки, то її рідна сестра ОСОБА_7 , розповідала їй, що позивачка та позивачкина сестра - ОСОБА_6 вирішили поховати померлого ОСОБА_3 на кладовищі в с. Пацканьово. Додала, що вона як тітка проти перепоховання її племінника.

.

Суд, заслухавши позивачку, відповідача , третю особу без самостійних вимог ОСОБА_2, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 107936, 21.10.2010 року помер ОСОБА_3, який був сином позивачки -ОСОБА_8та третьої особи-Скучка В.В..

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов'язалася поховати померлого.

В судовому засіданні встановлено, що поховання ОСОБА_3 було здійснено його матір»ю ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Пацканівської сільської ради Ужгородського району №492 від 28.10.2014 року та довідкою виконавчого комітету Пацканівської сільської ради Ужгородського району № 164 від 21.04.2015, довідкою ТОВ «Сіаніт-3» №2 від 22.01.2015 року, довідкою ПАТ «Закарпатттяобленерго» № 570 від 15.04.2015 року.

В суді встановлено , що у листопаді 2014 року позивачка ОСОБА_1 вирішила перепоховати останки померлого сина на кладовище в с. Барвінок Ужгородського району, що вбачається з довідки виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 28.11.2014 року, довідки Ужгородського міськрайонного управління ГУ Держсаепідемслужби у Закарпатській області від 17.11.2014 року.

Також встановлено , що 23.02.2015 року позивачка звернулася до Пацканівського сільського голови із заявою, в порядку ст. 21 Закону України «Про поховання та похоронну справу» про надання дозволу на перепоховання останків померлого сина ОСОБА_3

Рішенням виконавчого комітету Пацканівської сільської ради Ужгородського району № 05 від 30.03.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на перепоховання останків померлого сина ОСОБА_3 з кладовища с. Пацканьово Ужгородського району на кладовище с. Барвінок Ужгородського району на підставі заяви батька.

Частиною 1 статті 21 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що перепоховання останків померлих допускається у виняткових випадках за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі письмового звернення особи, яка здійснила поховання, висновку органу санітарно-епідеміологічної служби, лікарського свідоцтва про смерть, дозволу виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради на поховання останків на іншому кладовищі.

Відповідно до п.2.12 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України 19.11.2003 року за №193 - перепоховання останків померлих допускається у виняткових випадках при наявності обґрунтованої причини. Для прийняття рішення щодо здійснення перепоховання останків померлого користувач місця поховання подає такі документи: заяву користувача з обґрунтуванням причин перепоховання; висновок місцевого закладу санепідемслужби про можливість ексгумації; лікарське свідоцтво про смерть; дозвіл виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради на поховання останків на іншому кладовищі. За результатами розгляду поданих документів виноситься рішення про перепоховання останків померлого на інше місце поховання чи, у разі відсутності підстав, видається користувачу обґрунтована письмова відмова.

Таким чином, для здійснення перепоховання , необхідною умовою є наявність виняткового випадку який би слугував підставою для виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі письмового звернення особи, яка здійснила поховання, при наявності висновку місцевого закладу санепідемслужби про можливість ексгумації, лікарського свідоцтво про смерть, дозволу виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради на поховання останків на іншому кладовищі- прийняти рішення про надання дозволу на перепоховання.

Під час розгляду справи, судом з"ясовано причини необхідності перепоховання ОСОБА_3 на які посилається позивачка, однак такі на думку суду не є винятковими.

Водночас, при прийнятті рішення, суд також враховує думку третьої особи, без самостійних вимог, який є батьком померлого ОСОБА_3, а також покази свідків, які являються родичами як позивачки так і третьої особи ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_3, які заперечують проти здійснення перепоховання ОСОБА_3

Що стосується заяви позивачки , що її сина поховали на кладовищі в с. Пацканьово Ужгородського району всупереч її волі , а саме ввівши її в оману , щодо відсутності мість для поховання на кладовищі в с. Барвінок Ужгородського району , то така свого підтверження протягом розгляду справи не знайшла та була заперечена в суді поясненнями третьої особи ( бувший чоловік батько померлого ОСОБА_3В.) та показами свідків ( рідна сестра , рідні сестри бувшого чоловіка).

А тому, на підставі наведеного суд вважає, що при прийнятті виконавчим комітетом Пацканівської сільської ради Ужгородського району рішення « від 30.03.2015 року № 05 «Про надання дозволу на перепоховання», яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на перепоховання останків померлого сина ОСОБА_3 з кладовища с. Пацканьово Ужгородського району на кладовище с. Барвінок було дотримано всіх вимог законодавства, які регулюють порядок вирішення даного питання, і підстав для скасування такого немає.

Вимоги позивачки в частині надання дозволу на перепоховання останків померлого сина ОСОБА_3 з кладовища с. Пацканьово на кладовище с. Барвінок Ужгородського району та зобов"язання виконавчого комітету Пацканівської сільської ради не чинити перешкод ОСОБА_1 у перепохованні останків померлого сина ОСОБА_3 з кладовища с. Пацканьово на кладовище с. Барвінок Ужгородського району, до задоволення не підлягають, оскільки суд не може взяти на себе повноваження, які покладені законодавством на відповідний виконавчий орган .

За таких обставин, суд приходить до переконання, що підстави для задоволення позову відсутні, а тому в задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 94, 158, 159, 160-163, 185, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Пацканівської сільської ради Ужгородського району, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, про скасування рішення виконавчого комітету Пацканівської сільської ради та надання дозволу на перепоховання відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст..160 КАС України , апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови .

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_10