Справа № 552/6264/14-а
Суддя: Яковенко Н. Л.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6264/14-а
Провадження № 2-а/552/94/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 червня 2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтава про скасування рішення, зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах, підтвердження права на пенсію, зобовязання відновити призначену пенсію, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 02 жовтня 2014 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_5 Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві про скасування рішення, зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах, підтвердження права на пенсію, зобовязання відновити призначену пенсію.

В поданій до суду 12 червня 2015 року заяві доповнила позовні вимоги.

Посилалася на те, що 05 серпня 2014 року рішенням ОСОБА_5 Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві їй було відмовлено в призначенні пільгової пенсії відповідно до пункту б) статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Приводом для відмови стало те, що ВАТ «Лтава», де вона працювала з 01.02.1986 року по 01.10.1996 року контролером з металопокриття, не підтвердив додатковою довідкою пільговий характер даної роботи.

З таким рішенням відповідача не погоджується.

Просила суд скасувати рішення ОСОБА_5 Пенсійного фонду України Київського району в місті Полтаві від 05.08.2014 року про відмову в призначенні пенсії та зобовязати ОСОБА_5 Пенсійного фонду України Київського району в місті Полтаві призначити їй з дня досягнення 50-річного віку, а саме з 24.11.1963 року пенсію відповідно до пункту б) статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Просила також підтвердити її право на пенсію за віком відповідно до п. б) ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 25 листопада 2013 року та зобовязати відповідача відновити з 01 травня 2015 року виплату призначеної ним пенсії.

В судовому засіданні позивач та представник позивача повністю підтримали подану до суду заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Представник відповідача позовні вимоги не визнавав, вважає, що рішенням правомірно було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах. Просив суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Представник ВАТ «Лтава» в судовому засіданні жодну із сторін по справі не підтримував.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01 лютого 1986 року по 01 жовтня 1996 року працювала на посаді контролера по металопокриттю з присвоєнням 2 розряду на заводі «Комплект» в/о «Лтава».

Посада, на якій працював позивач, за списком № 2 віднесена до професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на пенсію на пільгових умовах, що не оспорюється відповідачем.

Також встановлено, що позивач ОСОБА_1 16 травня 2014 року (а.с. 94) звернулася до відповідача ОСОБА_5 Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві з питань призначення пенсії за списком № 2 на пільгових умовах.

Рішенням управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві № 60 від 05 серпня 2014 року відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії по списку № 2 у звязку з відсутністю підтвердження необхідного пільгового стажу. Зокрема, як вбачається з рішенням колегіального органу, підставою для відмови стало відсутність довідки, підтверджуючої пільговий характер роботи.

Відповідно до п. б) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року в редакції Закону, яка діяла на час існування спірних правовідносин, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року N 383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за N 1451/11731), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N 442 (далі - Порядок, постанова N 422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови N 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року N 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно із статтею 101 Закону N 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до вимог пункту 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону N 1788-XII є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку N 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року N 21-183а13, у постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року № 21-51а15.

Дослідженими в справі доказами встановлено, що згідно з наказом по заводу «Косплект» в/о «Лтава» від 26.04.1994 року № 104 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення контролера робіт з металопокриття, зайнятого на післяопераційному контролі безпосередньо у гальванічних ванн.

З огляду на наведене суд приходить до висновку про необґрунтованість відмови управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві зарахувати період роботи позивача за професією контролера робіт по металопокриттях, яка передбачена списком N 2, з 01 лютого 1986 року по 01 жовтня 1996 року до пільгового стажу внаслідок відсутності документів, оскільки дані трудової книжки містять відповідні записи та надано підтвердження проведення атестації цієї посади на підприємстві. Тому вимога відповідача про надання уточнюючої довідки не ґрунтується на нормах закону.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне скасувати рішення ОСОБА_5 Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві від 05 серпня 2014 року № 60 про відмову ОСОБА_1 з призначенні пенсії по Списку № 2 та зобовязати ОСОБА_5 Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. б) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону станом на 16 травня 2014 року з дати звернення, з 16 травня 2014 року.

Зобовязання відповідача призначити пенсію виникло саме з 16 травня 2014 року, з дня звернення позивача з відповідною заявою, а не з дня досягнення 50-річного віку, на що посилається позивач, оскільки нормами ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

Вирішуючи позовні вимоги про підтвердження права на пенсію суд виходить з наступного.

За нормами ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка регламентує порядок підтвердження стажу роботи, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Позивач ОСОБА_1 має основний документ, який підтверджує стаж її роботи трудову книжку. Правові підстави для судового підтвердження такого стажу роботи відсутні.

Тому в цій частині вимоги є такими, що заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

Щодо зобовязання відповідача відновити виплату призначеної ним пенсії суд виходить з того, пенсія позивачу ОСОБА_1 була призначена на виконання судового рішення постанови Київського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2014 року по даній справі.

У звязку із скасуванням даної постанови згідно з ухвалою Вищого адміністративного Суду України від 07 квітня 2015 року, відповідач припинив виплату пенсії. Таке припинення не є поворотом виконання в силу норм ст. 266 КАС України, на що посилається позивач в поданій до суду позовній заяві.

Суд своїм рішенням не може зобовязати відповідача поновити виплати, здійснені на підставі судового рішення, яке було скасовано судом касаційної інстанції, оскільки воно втратило чинність.

Тому в цій частині вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 2, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А НО В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення ОСОБА_5 Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві від 05 серпня 2014 року № 60 про відмову ОСОБА_1 з призначенні пенсії по Списку № 2.

Зобовязати ОСОБА_5 Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. б) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону станом на 16 травня 2014 року з дати звернення, з 16 травня 2014 року.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий / підпис / ОСОБА_6

Суддя Н.Л.Яковенко

15.06.2015