Справа № 817/1495/13-а
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року 16 год. 55 хв. Справа № 817/1495/13-а м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів головуючого судді Недашківської К.М., суддів Кравчук Т.О. та Сало А.Б., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; представника позивача ОСОБА_1 (довіреність від 14 лютого 2015 року); представника відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 29 грудня 2014 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Костопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області до Державної виконавчої служби України про визнання незаконною бездіяльності та скасування постанови.

У квітні 2013 року Костопільська МДПІ Рівненської області ДПС звернулась до суду з позовом до ДВС України про визнання незаконною бездіяльності та скасування постанови.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 19.06.2013, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2013, у задоволенні позовних вимог Костопільської міжрайонної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби (Березнівське відділення) (далі іменується позивач) до Державної виконавчої служби України (далі іменується відповідач) про визнання незаконною бездіяльності та скасування постанови відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.03.2015 касаційну скаргу Костопільської міжрайонної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби (Березнівське відділення) задоволено частково; постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 19.06.2013 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2013 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

22 квітня 2015 року справа надійшла до Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 27.04.2015 адміністративну справу прийнято до провадження.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем допущена бездіяльність при виконанні судового рішення про стягнення з ДП «Зірненський спиртовий завод» податкового боргу в сумі 40495895 грн. 88 коп., що полягає у винесенні протиправної постанови про зупинення виконавчого провадження, за відсутності на те законних підстав. Вважає, що така заборгованість є поточною і не підпадає під поняття «кредиторські вимоги», а відтак підстав для зупинення виконавчого провадження на підставі наявного рішення про введення мораторію, не було.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що вимоги позивача до ДП «Зірненський спиртовий завод» є конкурсними та вчасно не заявлені в процедурі банкрутства. Разом з тим, у звязку з дією мораторію щодо майна останнього, застосованого ухвалою господарського суду Рівненської області від 10.02.2006, на державного виконавця був покладений, передбачений пунктом 8 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», обовязок зупинити виконавче провадження. Таким чином, дії державного виконавця щодо зупинення виконавчого провадження та сама постанова про зупинення виконавчого провадження відповідають вимогам законодавства України.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 28.05.2015.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень департаменту ДВС України знаходиться виконавчий лист від 11.04.2008 №20/249, виданий Господарським судом Рівненської області про стягнення з Державного підприємства «Зірненський спиртовий завод» до Державного бюджету суми податкового боргу у розмірі 40495895 грн. 88 коп.

Постановою головного державного виконавця від 12.06.2008 ВП№7898740 за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження. Боржнику надано семиденний строк з моменту отримання даної постанови для добровільного виконання рішення суду.

Постановою головного державного виконавця від 19.08.2008 ВП№7898740 виконавче провадження зупинено, у звязку з порушенням провадження справи про банкрутство Держаного підприємства «Зірненський спиртовий завод» (ухвала Господарського суду Рівненської області від 10.02.2006), якою також введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Костопільська МДПІ Рівненської області ДПС звернулась до начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС України зі скаргою, в якій просила скасувати вказану постанову і накласти арешт на кошти боржника.

Постановою заступника директора Департаменту Державної виконавчої служби начальника Відділу примусового виконання рішень від 14.11.2008 у задоволенні скарги відмовлено.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 09.04.2009, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2011, позов Костопільської МДПІ Рівненської області ДПС задоволено, скасовано постанову від 19.08.2008 ВП №7898740 про зупинення виконавчого провадження та постанову заступника директора Департаменту Державної виконавчої служби начальника відділу примусового виконання рішень від 14.11.2008.

Постановою старшого державного виконавця від 15.08.2011 ВП№7898740 поновлено виконавче провадження в порядку, встановленому частиною 5 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановами від 07.02.2012 з боржника Державного підприємства «Зірненський спиртовий завод» в порядку статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» стягнуто виконавчий збір у розмірі 4049589 грн. 58 коп. та відповідно до статей 59, 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», статей 11, 52, 57, 65 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на кошти боржника.

22.03.2012 постановою старшого державного виконавця накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження.

Представник Костопільської МДПІ Рівненської області ДПС 27.03.2012 звернувся до відповідача із заявою про вжиття заходів, в якій зазначив, що постановою від 07.02.2012 накладено арешт не на всі відкриті рахунки Державного підприємства «Зірненський спиртовий завод» та зазначено, що боржником відкрито новий рахунок.

Відповідно до частини 6 статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що після накладення державним виконавцем арешту на кошти боржника юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судове рішення і відкриває нові рахунки у банках чи інших фінансових установах, державний виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

У звязку з викладеним, просив вжити заходів для усунення порушення чинного законодавства і притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Відповідно до вказаної заяви постановою старшого державного виконавця від 29.03.2012 накладено арешт на кошти боржника, які знаходяться на вказаних рахунках.

В ході проведених виконавчих дій, виконавчою службою в рахунок виконання судового рішення з рахунків Державного підприємства «Зірненський спиртовий завод» стягнуто 1116095 грн. 55 коп., з яких 1004486 грн. 00 коп. перераховано на рахунок стягувача в рахунок погашення податкового боргу та 111609 грн. 55 коп. в рахунок погашення виконавчого збору.

Листом від 07.11.2012 боржник у виконавчому провадженні звернувся до начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України із проханням зняти арешт з рахунків, які використовуються для відшкодування та компенсації допомоги громадянам, які постраждали наслідок аварії на ЧАЕС та для соціальних виплат, повязаних з тимчасовою втратою працездатності працівників підприємствах. Постановою від 27.12.2012 внесено зміни в постанову від 07.02.2012 та знято арешт з рахунків, захищених статтями видатків Бюджетним кодексом України та Законом України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та з яких здійснюється виплата заробітної плати, сплата податків та інших загальнообовязкових платежів до бюджету.

Таким чином, вищенаведеним підтверджується, що відповідач не допускав бездіяльності з приводу виконання виконавчого листа №20/249, виданого 11.04.2008 господарським судом Рівненської області, щодо стягнення з Державного підприємства «Зірненський спиртовий завод» до бюджету суми податкового боргу у розмірі 40 495895 грн. 88 коп., а відтак, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності щодо невиконання виконавчого листа №20/249 задоволенню не підлягає.

Даючи оцінку правомірності постанови державного виконавця про зупинення виконавчого провадження від 11.02.2013 ВП №7898740, суд зазначає наступне.

Постановою старшого державного виконавця від 11.02.2013 ВП №7898740 зупинено виконавче провадження відповідно до пункту 8 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», яким встановлено, що виконавче провадження підлягає обовязковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах.

Постановою Господарського суду Рівненської області від 09.08.2007, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2008 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.04.2013 при розгляді справи № 20/249 (22а-1128/08) за позовом Костопільської міжрайонної державної податкової інспекції Рівненської області до Держаного підприємства «Зірненський спиртовий завод» про стягнення податкового боргу у розмірі 40 495895 грн. 88 коп., встановлено, що за результатами проведеної позапланової перевірки, 24.03.2004 Костопільською міжрайонною державною податковою інспекцією Рівненської області були прийняті податкові повідомлення-рішення №/0 про визначення суми податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 1107520 грн. 00 коп., №/0 про визначення суми податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 7285126 грн. 00 коп., та №/0 про визначення суми податкового зобовязання з акцизного збору в розмірі 32000000 грн. 00 коп.

В судовому порядку вищевказані податкові повідомлення-рішення визнані правомірними та постановою Господарського суду Рівненської області від 18.12.2006 у справі №18/80, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.04.2007, в задоволенні позовних вимог ДП «Зірненський спиртовий завод» про їх скасування відмовлено.

На підставі статті 72 КАС України, вказані обставини не потребують доказування.

Відповідно до абзацу 6 підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Згідно з пунктом 1.3 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, у 2007 році податкові (грошові) зобовязання за податковими повідомленнями-рішеннями №/0, №/0, №/0 набули статусу узгоджених, а відтак, з цього моменту, - вважаються податковим боргом.

Відповідно до абзацу 24 статті 1 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Відповідно до частин 1-3 статті 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10.02.2006 порушено провадження про банкрутство та одночасно введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ДП «Зірненський спиртовий завод».

Таким чином, беручи до уваги ту обставину, що податковий борг ДП «Зірненський спиртовий завод» в сумі 40495895 грн. 88 коп. виник після порушення провадження про банкрутство, то така заборгованість є поточною та на неї не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою від 10.02.2006.

Повертаючи адміністративну справу на новий розгляд, Вищий адміністративний суд зазначив, що зупиняючи виконавче провадження постановою від 11 лютого 2013 року, державним виконавцем не перевірено строк дії мораторію, введеного ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10 лютого 2006 року; судами першої та апеляційної інстанцій також не перевірено такий строк і не зазначено, чи діяв мораторій саме 11 лютого 2013 року.

З даного приводу суд зазначає, що станом на 11.02.2013 мораторій діяв, проте його дія не впливала та не могла вплинути на хід виконання виконавчого листа від 11.04.2008 №20/249, виданого Господарським судом Рівненської області, оскільки зобовязання за таким виконавчим документом узгоджені задовго після введення мораторію.

Суд касаційної інстанції також вказав, що в матеріалах справи міститься копія заяви Костопільської МДПІ Рівненської області ДПС від 20.07.2012 №4151/10/10-12, адресована Рівненському окружному адміністративному суду, про заміну способу виконання постанови Господарського суду Рівненської області від 9 серпня 2007 року у справі №20/249, проте жодним чином вказана заява судами першої та апеляційної інстанцій досліджена не була; також не досліджено чи було прийнято будь-яке рішення за результатами її розгляду; вказані обставини потребують повного та всебічного зясування з додержанням вимог допустимості та належності доказів.

Щодо даного посилання суд зазначає, що відповідно до автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду», Костопільській міжрайонній державній податковій інспекції Рівненської області Державної податкової служби відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за заявою про зміну способу виконання судового рішення, відповідно до ухвали суду від 02.08.2012. Дана ухвала суду залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2012. Представники сторін пояснили, що в провадженні інших судів дане питання не розглядалось.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що Державне підприємство «Зірненський спиртовий завод» звертався до Господарського суду Рівненської області із заявою про визнання наказу Господарського суду від 11 квітня 2008 року у справі №2-/249 таким, що не підлягає виконанню. Заяву обґрунтовано тим, що Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 29 листопада 2006 року затверджено реєстр кредиторів ДП «Зірненський спиртовий завод», до якого орган державної податкової служби не включено. Крім того, ухвалою господарського суду Рівненської області від 19 червня 2007 року, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10 вересня 2007 року та постановою Вищого господарського суду від 04 грудня 2007 року, Костопільській МДПІ відмовлено у визнанні кредитором ДП «Зірненський спиртовий завод» на суму 40495895 грн. 88 коп. у цій справі. Боржник вказував на те, що оскільки вимоги є конкурсними, а відтак, у разі предявлення таких вимог після встановленого законом строку, такі вимоги не розглядаються і вважаються погашеними.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06 листопада 2013 року заяву ДП «Зірненський спиртовий завод» про визнання наказу Господарського суду Рівненської області від 11 квітня 2008 року в справі №20/249 таким, що не підлягає виконанню, передано до Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2013 у задоволенні заяви ДП «Зірненський спиртовий завод» відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2014 (а.с. 138 том 3) апеляційну скаргу Державного підприємства «Зірненський спиртовий завод» залишено без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року без змін.

Суд апеляційної інстанції в ухвалі зазначив, що до конкурсних вимог податкового органу можна віднести виключно вимоги, щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін виконання яких настав до введення мораторію; податковий борг в сумі 40495895 грн. 88 коп. стягнуто з відповідача на підставі постанови Господарського суду Рівненської області від 09 серпня 2007 року в справі №20/249, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2008 року; вказані судові рішення також переглядалися Вищим адміністративним судом України ухвалою від 01.04.2013 залишені без змін. З системного аналізу положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом» вбачається, що введення мораторію не забороняє контролюючим органам нараховувати як поточні податкові зобов'язання та штрафні (фінансові) санкції за ними, так і податкові зобов'язання, які виникли до, а виявлені після порушення провадження у справі про банкрутство платника податку, а також штрафи за їх невиконання. Отже, оскільки у позивача є законні підстави для стягнення податкового боргу, наказ Господарського суду від 11 квітня 2008 року не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Також, Державне підприємство «Зірненський спиртовий завод» звертався до суду з позовом до фіскального органу про визнання погашеним податкового боргу в сумі 40495895 грн. 88 коп. В обґрунтування позову зазначав, що ухвалою господарського суду Рівненської області від 10.02.2006 порушено провадження у справі №9/10 про банкрутство Державного підприємства «Зірненський спиртовий завод». Ухвалою господарського суду Рівненської області від 29.11.2006 затверджено реєстр вимог кредиторів ДП «Зірненський спиртовий завод», до якого Костопільську МДПІ не включено. Ухвалою господарського суду Рівненської області від 19.06.2007 та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.09.2007 Костопільській МДПІ відмовлено в визнанні кредитором по справі №9/10 на суму 40495895 грн. 88 коп. Постановою Вищого господарського суду України від 04.12.2007 рішення судів першої та другої інстанцій залишено без змін, а касаційну скаргу Костопільської МДПІ без задоволення. Ухвалою Верховного Суду України від 07.02.2008 в порушенні провадження з перегляду постанови Вищою господарського суду України від 04.12.2007 у справі №9/10 відмовлено. Нарахування податкових зобов'язань та штрафних санкцій у розмірі 40495895 грн. 88 коп. стало наслідком результату документальної перевірки діяльності боржника, Костопільською МДПІ, про що прийняті відповідні податкові повідомлення-рішення від 24.03.2004 та від 24.07.2006. Податкове зобов'язання ДП «Зірненський спиртовий завод» в сумі 40495895 грн. 88 коп. виникло до порушення справи про банкрутство боржника, а тому Костопільська МДПІ є конкурсним кредитором. Правові наслідки пропуску строку подання заяви з кредиторськими вимогами встановлені частиною 2 статті 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», згідно з якою вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Отже, податкове зобов'язання ДП «Зірненський спиртовий завод» в сумі 40495895 грн. 88 коп. є погашеним.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13 січня 2014 року Державному підприємству «Зірненський спиртовий завод» у задоволенні позову до Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання погашеним податкового боргу в сумі 40495895 грн. 88 коп. відмовлено повністю.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2014 (а.с. 140 том 3) апеляційну скаргу Державного підприємства «Зірненський спиртовий завод» залишено без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 13 січня 2014 року без змін.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», судове рішення це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права і згідно з конституційними засадами та принципами адміністративного судочинства є обовязковим до виконання на всій території України.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: «50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обовязків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Суд зазначає, що рішення про стягнення з ДП «Зірненський спиртовий завод» податкового боргу в сумі 40495895 грн. 88 коп. повинно бути виконаним, оскільки його виконання є реалізацією права на відновлення матеріального інтересу стягувача.

Ефективне виконання обов'язкового судового рішення є основоположним елементом верховенства права. Необхідно забезпечувати довіру громадськості до авторитету судової влади. Незалежність судової влади та право на справедливий судовий розгляд (стаття 6 ЄКПЛ) є марними, якщо судове рішення не виконується (ВИСНОВОК №13 (2010) щодо ролі суддів у виконанні судових рішень, ОСОБА_3 ЄВРОПЕЙСЬКИХ СУДДІВ (КРЄС), м. Страсбург, 19 листопада 2010 року CCJE (2010)2 Final).

Відтак, суд дійшов висновку, що спірна постанова державного виконавця про зупинення виконавчого провадження від 11.02.2013 ВП №7898740 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги до задоволення в цій частині.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про зупинення виконавчого провадження від 11 лютого 2013 року ВП №7898740.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд, шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя К.М. Недашківська

Судді Т.О. Кравчук

ОСОБА_4