Справа № 376/2191/13-а
Суддя: Віговський С. І.
Дата ухвалення: 2013-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2191/13-а
Провадження № 2-а/376/55/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2013 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі:головуючого судді- Віговський С. І.

при секретарі Кропивлянській С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Сквира справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області, про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Сквирського районного суду Київської області в порядку адміністративного судочинства з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області, про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він 26 березня 2013 року звернуся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, проте останній відмовив йому у вчиненні такої дії листом за № 374 від 06 серпня 2013 року.

Свою відмову відповідач мотивував тим, що позивач надав лише докази його стажу роботи по Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що надають право на призначення пільгової пенсії у ТОВ НВП Білоцерківмаз у період роботи з 28.08.2003 по 31.03.2006 року на посаді електрогазозварника (2 роки 7 місяців 4 дні), які також підтверджені уточнюючою довідкою для підтвердження спеціального стажу. Проте, не надав доказів підтвердження спеціального стажу роботи на посаді газозварника у колгоспі ім.Дзержинського, с.Березянка Ружинського району Житомирської області у період з 13.01.1983 року по 25.07.1988 року у зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки, оскільки, документи про спосіб, місце виконання робіт, вид обладнання на яких працював ОСОБА_1 та інші первинні документи для перевірки останнім не надавались (у матеріалах пенсійної справи відсутні). Крім того, відповідач вважає, що у позивача відсутні докази, що підтверджують проведення атестації робочих місць, відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.1992 року (за весь період спірного спеціального стажу роботи), і посилаючись на положення Про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 03.08.1972 року за № 590 вказав, що робота в колгоспах, в тому числі на посадах та професіях, які по назві співпадають з посадами та професіями, передбаченими Списком № 1 та № 2, в стаж, який дає право на призначення пенсій на пільгових умовах, не враховується. Тому, на думку відповідача, згідно наявних документів, пільговий стаж позивача не підтверджено. Право на призначення пенсії ОСОБА_1 набуде 18.09.2017 року (за віком).

Проте, позивач вважає таку відмову неправомірною, оскільки згідно з записами в трудовій книжці він працював на посадах газоелектрозварника, електрозварника, електрогазозварника, електрогазозварювальника, газоелектрозварювальника у наступних колгоспах та підприємствах за періоди: з 25.07.1979 року по 21.04.1980 рік у строітельноє управління Трипольська ГРЕС; з 04.06.1980 року по 07.12.1982 року - у Сквирському районному об'єднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства (Райсільгосптехніка), м. Сквира Київської області на посаді газоелектрозварника; з 10.12.1982 рік по 01.02.1983 рік - у Білоцерківській дослідно-селекційній станції; з 13.01.1983 року по 25.07.1988 рік - у колгоспі ім. Дзержинського, с.Березянка Ружинського району Житомирської області на посаді газоелектрозварника; з 01.08.1988 року по 27.08.2003 року - у колгоспі Заповіт Ілліча (1992 року перейменовано на КСП Нива, 2000 року реорганізовано у ТОВ Агрофірма Нива), с.Пищики, Сквирського району Київської області на посаді електрозварника, газоелектрозварника; з 28.08.2003 року по 31.03.2006 року у ТОВ НВП "Білоцерків МАЗ", м. Біла Церква Київської області на посаді електрогазозварювальника (електрозварника на напівавтоматичних машинах в середовищі вуглекислого газу); з 05.06.2006 року по 13.08.2012 року у ПП Росьбуддеталь, м. Біла Церква Київської області на посаді газоелектрозварювальника.

За період до 26 січня 1991 року професії газозварника та електрозварника були передбачені Списком № 2, який був затверджений ОСОБА_2 Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.56 року «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах», згідно розділу XXXIІ «Загальні професії»; в період до 11.03.1994 року професії електрозварника та газозварника були передбачені Списком № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; в період до 16.01.2003 року діяв Список № 2, затверджений ОСОБА_2 КМУ від 11.03.1994 року за № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», яким передбачено право на пільгове пенсійне забезпечення осіб, які працювали електрозварниками ручного зварювання. Проте, в трудовій книжці позивача неправильно було записано його посади газоелектрозварник та електрогазозварник, тоді як згідно Списку № 2, який був затверджений ОСОБА_2 Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.56 року, були зазначені професії «електрозварника, газозварника», згідно Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 було зазначено професію «електрозварника», згідно Списку № 2, який був затверджений ОСОБА_2 КМУ від 11.03.1994 року за № 162 було зазначено професію «електрозварника ручного зварювання», згідно Списку № 2, який був затверджений ОСОБА_2 КМУ від 16.01.2003 року № 36 було зазначено професію «електрозварника ручної зварки», на яких позивач фактично працював. Даний факт підтверджується записами у його трудовій книжці, уточнюючими довідками, архівними довідками, іншими довідками, наказами, висновками та свідченням свідків, що містяться у матеріалах справи.

Таким чином, станом на 13 серпня 2012 року (день звільнення з роботи) стаж роботи позивача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, на його думку, складав 33 роки 9 місяців 14 днів.

Зважаючи на викладене та посилаючись на норми закону, позивач просив суд: визнати дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області по відмові у призначенні йому пенсії на пільгових умовах неправомірними; зобов'язати відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах з моменту набрання постановою законної сили.

Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання теж не з'явилась, звернулась до суду з листом про слухання справи у відсутність представника відповідача, заперечила проти задоволення позовних вимог, заперечення надала у письмовій формі.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, оскільки всі особи, які беруть участь у справі заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, судовий розгляд здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами

Дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач 26 березня 2013 року звернувся до відповідача із письмовою заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Листом від 06 серпня 2013 року за вих. № 374 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки ним не було надано довідки, уточнюючі характер роботи, виписки з наказу про проведення атестації робочих місць, перелік професій і посад, робочі місця яких атестовані, погоджений державною експертизою умов праці. Вважає, що докази, які підтверджують стаж роботи позивача за період з 25.07.1979 року по 27.08.2003 року, та за період з 05.06.2006 року по 13.08.2012 року є недостатніми для призначення позивачеві пільгової пенсії по Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, згідно п. «б» абз. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На час звернення до відповідача, зважаючи на паспортні дані, позивач був у віці 55 років.

У відповідності до записів у трудовій книжці позивача та уточнюючих довідок його загальний страховий стаж складає більше 31 року, а саме: з 03.06.1980 року по 01.12.1982 року - у Сквирському районному об'єднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства (Райсільгосптехніка), м.Сквира Київської області на посаді газоелектрозварника (архівні довідки Сквирського районного трудового архіву за №№240, 242 та 242-А від 22.05.2012 року); з 13.01.1983 року по 25.07.1988 рік - у колгоспі ім.Дзержинського, с.Березянка Ружинського району Житомирської області на посаді газоелектрозварника (накази №№ 1, 8 від 12.01.1983 року та 10.08.1988 року, відповідно, архівні довідки архівного відділу Ружинської райдержадміністрації Житомирської області за № 77 від 19.03.2012 року, за № 194 від 03.09.2012 року, письмові свідчення свідка ОСОБА_3, с.Березянка, вул. Леніна, Ружинського району Житомирської області, письмові свідчення свідка ОСОБА_4, с.Березянка, вул. Дзержинського, 35, Ружинського району Житомирської області); з 01.08.1988 року по 27.08.2003 року - у колгоспі Заповіт Ілліча (1992 року перейменовано на КСП Нива, 2000 року реорганізовано у ТОВ Агрофірма Нива), с.Пищики, Сквирського району Київської області на посадах електрозварника, газоелектрозварника (накази №№ 8, 27-к, 51-к, 36-к від 10.08.1988 року, 28.10.2001 року, 23.11.2001 року та 27.08.2003 року, відповідно, архівна довідка архівного відділу Сквирської райдержадміністрації за № 2 від 28.01.2013 року, уточнююча довідка ТОВ Агрофірма Нива за № 26 від 23.03.2012 року, довідка ТОВ Агрофірма Нива за № 26 від 23.03.2012 року, письмові свідчення свідка ОСОБА_5, с. Пищики, вул. Леніна, 100а, Сквирського району Київської області, письмові свідчення свідка ОСОБА_6, с. Пищики, вул. Шевченка, 113б, Сквирського району Київської області); з 05.06.2006 року по 13.08.2012 року у ПП Росьбуддеталь, м. Біла Церква Київської області на посаді газоелектрозварювальника (накази №№ 27, 14 від 05.06.2006 року та 13.08.2012 року, відповідно).

Період роботи позивача з 28.08.2003 року по 31.03.2006 року у ТОВ НВП "Білоцерків МАЗ", м.Біла Церква Київської області на посаді електрогазозварювальника (електрозварника на напівавтоматичних машинах в середовищі вуглекислого газу), відповідачем не оспорюється.

Таким чином, станом на 13 серпня 2012 року (день звільнення з роботи) стаж роботи позивача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, складав більше 31 року.

Для вирішення даного спору суд вважає за необхідне застосувати наступні норми законодавства.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2 Розділу XV. Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 р., пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими та важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з п. «б» абз. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який введено в дію з 01 січня 1992 року, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до ст. 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності; б) пенсії у разі втрати годувальника призначаються з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

У ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який введено в дію з 01 січня 1992 року, зазначено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до Розділу ХХХІІ Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого ОСОБА_2 Міністрів СРСР № 1173 від 23 серпня 1956 року, чинного на час роботи позивача, професії газозварника та електрозварника віднесені до професій із шкідливими і важкими умовами праці.

Відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, чинного на час роботи позивача, професії газозварника та електрозварника віднесені до професій із шкідливими і важкими умовами праці.

Відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого ОСОБА_2 КМУ від 11.03.1994 року за № 162, чинного на час роботи позивача, професії газозварника (код 620) та електрозварника ручного зварювання (код 906) віднесені до професій із шкідливими і важкими умовами праці.

Згідно з Розділом ХХХІІ Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року, чинного на час роботи позивача, професії електрозварника ручного зварювання, газозварника, та електрозварника на напівавтоматичних машинах в середовищі вуглекислого газу віднесені до професій із шкідливими і важкими умовами праці.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» закріплено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Зважаючи на п. 1 Загальних положень Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Згідно абз. 1 п. 20 даного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У відповідності до п. 3 Порядку застосування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

З огляду на п. 10 Порядку застосування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пунктом 18 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в п.17 Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Трудова книжка позивача містить відповідні записи про його роботу з 13.01.1983 року по 25.07.1988 рік у колгоспі ім.Дзержинського на посаді газоелектрозварника, з 01.08.1988 року по 27.08.2003 року у колгоспі Заповіт Ілліча (1992 року перейменовано на КСП Нива, 2000 року реорганізовано у ТОВ Агрофірма Нива) на посадах електрозварника, газоелектрозварника, з 28.08.2003 року по 31.03.2006 року у ТОВ НВП "Білоцерків МАЗ" на посаді електрогазозварювальника (електрозварника на напівавтоматичних машинах в середовищі вуглекислого газу), з 05.06.2006 року по 13.08.2012 року у ПП Росьбуддеталь, м. Біла Церква Київської області на посаді газоелектрозварювальника, що відповідає назвам професії в Списку № 2, який був затверджений ОСОБА_2 Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року, в Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, в Списку № 2, затвердженого ОСОБА_2 КМУ від 11.03.1994 року за № 162 та в Списку № 2, затвердженого ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року.

Архівними довідками Сквирського районного трудового архіву за №№ 240, 242 та 242-А від 22.05.2012 року підтверджується період роботи з 03.06.1980 року по 01.12.1982 року у Сквирському районному об'єднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства (Райсільгосптехніка) на посаді газоелектрозварника.

Пільговий стаж роботи позивача також підтверджується письмовими свідченнями свідків та іншими доказами доданими до матеріалів справи.

Судом встановлено, що період роботи позивача з 03.06.1980 року по 01.12.1982 року, з 13.01.1983 року по 25.07.1988 року, з 01.08.1988 року по 27.08.2003 року, з 28.08.2003 року по 31.03.2006 року та з 05.06.2006 року по 13.08.2012 року на посадах газоелектрозварника, електрозварника,електрогазозварника, електрогазозварювальника, газоелектрозварювальника фактично відповідає роботі електрозварника, газозварника, електрозварника ручного зварювання, електрозварника на напівавтоматичних машинах в середовищі вуглекислого газу, які передбачені вищевказаними Списками № 2 виробництв, робіт, професій і посад, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, суд вважає, що наявні всі підстави для підтвердження позивачеві пільгового стажу та призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, а відтак і для задоволення адміністративного позову, оскільки, маючи на момент звернення за призначенням пенсії вік 55 років та загальний стаж роботи не менше 25 років, він пропрацював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад - понад 31 рік, тобто, не менше 12 років 6 місяців.

Разом з тим, позивачем суду не надано будь-яких належних доказів, які могли б підтвердити його пільговий стаж роботи з 25.07.1979 року по 21.04.1980 рік у Строітельноє управління Трипольська ГРЕС та з 10.12.1982 рік по 01.02.1983 рік у Білоцерківській дослідно-селекційній станції, тому, суд вважає, що в частині зарахування вказаних періодів до пільгового стажу позивачеві слід відмовити.

Що стосується доводів відповідача про відсутність належних доказів на проведення атестації робочого місця позивача за час його перебування на вищевказаних посадах, суд зважає на наступне.

Як вбачається із абз. 1 п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року за № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якою визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до абз. 2 пункту 4 вказаного Порядку, відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Довідкою ТОВ Агрофірма Нива за № 18 від 31.01.2013 року зазначено, що атестація робочих місць (за період роботи позивача з 21 серпня 1992 року день набрання чинності ОСОБА_2 КМУ № 442 від 01.08.1992 року, по 27.08.2003 року день звільнення з роботи), для підтвердження пільгового стажу, затверджена постановою КМУ від 01.08.1992 року №442, не проводилась.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає неправомірною відмову відповідача у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах, як працівнику, зайнятому на роботах зі шкідливими умовами праці, в зв'язку з відсутністю доказів про результати атестації робочих місць у вищевказаних підприємствах, оскільки це сталося не з вини працівника, а з вини адміністрації вищевказаних підприємств за відповідні періоди роботи, що зокрема, підтверджується довідкою ТОВ Агрофірма Нива за № 18 від 31.01.2013 року, оскільки обов'язок проведення та відповідальність за несвоєчасне проведення атестації відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 01.08.92 р. № 422 покладено на керівника підприємства, організації, а тому не може бути підставою для відмови у включенні відповідного періоду роботи до пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 14 жовтня 2011 року по адміністративній справі № К-13391/07 та від 15 липня 2009 року по адміністративній справі № К-10213/07.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, якою зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При вирішенні даного спору, суд бере до уваги, що у такому випадку обов'язок доведення законності дій суб'єкта владних повноважень покладено саме на відповідача, який будь-яких доказів на підтвердження цього суду не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 162 КАС України, адміністративний суд має право у разі задоволення адміністративного позову прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення, а також про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, зважаючи на вимоги п. «б» абз. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", позивач мав право на призначення йому пільгової пенсії, а тому відмова відповідача є неправомірною.

Оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог ст. ст. 13, 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення», суд, відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, виходячи за межі позовних вимог, для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, вважає задовольнити позовні вимоги про зобов'язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення за призначенням пенсії, тобто з 26 березня 2013 року.

Оскільки судове рішення ухвалене частково на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, суд відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України присуджує стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір в сумі 32,20 грн.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст. 14, 19 Конституції України, ст.ст.13, 83, 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пп. 3 абз. 2 п. 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 6, 9, 17, 71, 79, 89, 158-163, 167, 1832, 185, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області, про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах - неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області з 26 березня 2013 року провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши періоди роботи з 03.06.1980 року по 01.12.1982 року та з 13.01.1983 року по 13.08.2012 року, з урахуванням безперервного пільгового стажу.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 32 гривні 20 копійок.

ОСОБА_2 може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: ОСОБА_7