Справа № 2а-842/11
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2011-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-842/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2011 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Демчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу ДАІ Камянець-Подільського району Хмельницької області про визнання незаконною і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу ДАІ Камянець-Подільського району Хмельницької області про визнання незаконною і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Посилався на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 13.03.2011 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

У постанові вказується, що він, керуючи автомобілем марки «Рено» д.н. НОМЕР_1, на дорозі, яка має дві смуги в одному і тому ж напрямку рухався по крайній лівій смузі прямо, тоді коли права смуга в тому ж напрямку була вільною від транспортних засобів, чим порушив п.11.5 Правил дорожнього руху України.

З постановою про накладення адміністративного стягнення від 13.03.2011 року він не погоджується, вважає її незаконною.

Вважає винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконним та таким, що суперечить чинному законодавству. Так, 13.03.2011 року його дійсно зупинив інспектор ДАІ у звязку з тим, що він рухався по крайній лівій смузі руху при вільній праві, він з цим не погодився та пояснив, що рухався по крайній правій смузі руху.

Із змістом протоколу про адміністративне правопорушення та постановою про накладення адміністративного стягнення його ознайомлено не було, а тому вважає, що строк на оскарження постанови було ним пропущено з поважних причин.

Просив скасувати постанову серії ВХ1 № 013909 від 13.03.2011 року про накладення на нього адміністративного стягнення.

Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав та підтвердив обставини, викладені в адміністративній позовній заяві, просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що постановою про адміністративне правопорушення серії ВХ1 від 13.03.2011 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень (а.с.7). Зі змісту даної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 в с.Жванець, Камянець-Подільського району, на дорозі, яка має дві і більше смуг руху в одному напрямку, рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, чим порушив розташування транспортного засобу на дорозі.

Відповідно до пояснень представника позивача та досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів справи (7), вбачається, що позивач із змістом постанови ознайомлений не був, копії протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови йому вручено не було.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства встановлена презумпція вини субєкта владних повноважень, що означає його обовязок довести правомірність свого рішення, дій чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 року « Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя має своєчасно, всебічно, повно й обєктивно зясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Оскільки представник відповідача в судове засідання не зявився без поважних на те причин та не подав своїх заперечень проти позову, які б спростовували твердження позивача, суд, при ухваленні рішення, виходить із доказів, які були надані позивачем та приходить до переконливого висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання незаконною і скасування оскаржуваної постанови.

Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

Так, згідно п.3 ч.2 ст. 222 КпАП України від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і другою ст.122 КпАП України мають право працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання.

Оскільки судом не розглядалась справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України, а тому не в компетенції суду закривати відносно нього справу.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині слід відмовити.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 року « Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», ст.ст. 14-1, 251, 258, 287, 288 КпАП України, ст.ст. 70, 71, 72, 79, 86, 87, 94, 122, 158-163, 167, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ВХІ №013909 від 13.03.2011 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч.2 КпАП України.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_2 Л. А.