Справа № 826/20324/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві (без фіксування технічними засобами) апеляційну скаргу громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 21 квітня 2015 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 до Посольства України в Ісламській Республіці Пакистан, Міністерства закордонних справ України про визнання протиправними рішення, дій та бездіяльності, скасування рішення та зобов"язання прийняти рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 (далі Позивач) через свого представника О.М.Євсютіна звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Посольства України в Ісламській Республіці Пакистан (далі Відповідач 1), Міністерства закордонних справ України (далі Відповідач 2), в якому з урахуванням заяви від 26.01.2015 року просив:

визнати протиправним рішення Відповідача 1 в особі аташе з консульських питань ОСОБА_5 про відмову в оформленні Позивачу візи та скасувати це рішення;

зобов'язати Посольство оформити візу типу Д для в'їзду в Україну; визнати протиправними дії Відповідача 1 щодо порушення строків розгляду звернення про оформлення візи;

визнати протиправною бездіяльність Відповідача 1 і Повноважного Посла України в Ісламській Республіці Пакистан ОСОБА_6 щодо нерозгляду та незадоволення апеляцій Позивача на рішення про відмову в оформленні йому візи;

визнати протиправними дії Відповідача щодо недопуску адвоката Євсютіна О.М. до Посольства 27.05.2014 року для представлення інтересів клієнта разом з Позивачем, в частині порушення прав, свобод та інтересів Позивача;

визнати протиправними дії Відповідача 1 щодо вчинення перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника та представника особи по наданню правової допомоги Позивачем, у вигляді відмови у задоволенні клопотання про проведення співбесіди із застосовуванням технічних засобів та фіксації процесу співбесіди, в частині порушення прав, свобод та інтересів Позивача;

визнати протиправними дії Відповідача 1 щодо вчинення погроз насильством щодо представника Позивача - адвоката Євсютіна О.М. у зв'язку з діяльністю, пов'язаною з наданням правової допомоги Позивачу 27.05.2014 року, в частині порушення прав, свобод та інтересів Позивача у сфері публічно-правових відносин;

визнати протиправною бездіяльність Відповідача 1 щодо порушення строків розгляду клопотання - запиту адвоката Євсютіна О.М. до Відповідача 1 27.05.2014 року в інтересах Позивача та не надання на нього відповіді, в частині порушення прав, свобод та інтересів Позивача у сфері публічно-правових відносин;

визнати протиправними дії Відповідача 2, щодо незадоволення скарги адвоката Євсютіна О.М. в інтересах Позивача на рішення про відмову в оформленні йому візи, в частині порушення прав, свобод та інтересів Позивача у сфері публічно-правових відносин;

визнати протиправною бездіяльність Відповідача 2 щодо нерозгляду та незадоволення скарги адвоката Євсютіна О.М. в інтересах Позивача по інших порушеннях, вказаних у скарзі, у повному обсязі, в частині порушення прав, свобод та інтересів Позивача у сфері публічно-правових відносин;

зобов'язати Відповідача 2 прийняти заходи дисциплінарного впливу до винної у порушенні законодавства особи аташе ОСОБА_5 у вигляді звільнення з дипломатичної служби шляхом розірвання трудового договору за п.1 ст.41 КЗпП України;

зобов'язати Відповідача 2 прийняти заходи (внести подання Президенту України) щодо дисциплінарного впливу до винної особи - Надзвичайного і Повноважного Посла України в Ісламській Республіці Пакистан ОСОБА_6. у вигляді звільнення з дипломатичної служби шляхом розірвання трудового договору за п.1 ст.41 КЗпП України;

стягнути за рахунок держави всі судові витрати, в тому числі на правову допомогу та сплату судового збору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 21 квітня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду відповідно п.4 ч.1 ст.155 КАС України.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов»язкова, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Положеннями ст.33 КАС України передбачено, що судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.

Повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі, з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

Повідомлення шляхом надсилання тексту повістки здійснюється за тими самими правилами, що і повідомлення шляхом надсилання повістки, крім випадків, установлених цим Кодексом.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Якщо фізична особа, яка бере участь у справі, діє через представника і суд не вважає її особисту участь обов'язковою, він може направити повістку лише представникові.

За приписами ч.10 ст.35 КАС України вручення повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається також врученням повістки і цій особі.

Згідно ч.2 ст.38 КАС України порядок частини першої цієї статті може бути застосовано також щодо особи, яка бере участь у справі, незалежно від того, чи є вона суб'єктом владних повноважень, у разі, якщо вона зазначила адресу своєї електронної пошти (номер факсу, телефаксу) і не висловила заперечень проти її використання для одержання текстів судових рішень та інших документів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 січня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 10 лютого 2015 року.

З наявних в матеріалах справи телефонограм від 04 лютого 2015 року та від 09 лютого 2015 року вбачається, що про дату, час та місце розгляду даної справи повідомлений представник Позивача у відповідності ст.38 КАС України.

Копія ухвали та судова повістка направлені представнику Позивача поштовим зв'язком.

Як вбачається з журналу судового засідання від 10.02.2015 року (а.с.61-62), в судове засідання 10.02.2015 року представник Позивача не з'явився. Ні від Позивача ні від його представника до суду першої інстанції не надходило заяв або клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутності та про причини неприбуття у судове засідання суду не було повідомлено.

10.02.2015 року у зв'язку з неявкою в судове засідання представника Позивача, розгляд даної справи на підставі ст.ст.128, 150 КАС України відкладено на 26 лютого 2015 року.

Згідно журналу судового засідання від 26.02.2015 року судом першої інстанції оголошена перерва до 19.03.2015 року (а.с.68-69).

Судова повістка отримана представником Позивача особисто 26.02.2015 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а.с.70).

З журналу судового засідання від 19.03.2015 року вбачається, що представник Позивача у судове засідання не з»явився.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо причини неявки в судове засідання представника Позивача та клопотання щодо розгляду даної справи у його відсутність.

З таких підстав, судом першої інстанції неявка представника Позивача в судове засідання 19.03.2015 року визнана не поважною та у відповідності ст.150 КАС України було оголошено перерву на 02.04.2015 року.

Судова повістка отримана представником Позивача 25 березня 2015 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.92).

З журналу судового засідання від 02.04.2015 року вбачається, що представник Позивача в судове засідання не з'явився. Проте, направив до суду першої інстанції 02.04.2015 року клопотання «про перенесення розгляду справи».

У зв»язку з заявленим клопотанням, судом першої інстанції оголошена перерва до 16 квітня 2015 року, про що представника Позивача повідомлено у відповідності із вимогами ст.35 КАС України. Судова повістка отримана представником Позивача 06 квітня 2015 року.

16.04.2015 року до суду першої інстанції надійшла заява від представника Позивача, в якій зазначено, що у зв»язку з обмеженням Позивачем повноважень представника в частині участі у судовому розгляді та його бажанням самостійно представляти свої інтереси у суді, представник Позивача не має неможливості особисто брати участь у судових засіданнях.

16.04.2015 року секретарем судового засідання суду першої інстанції складено довідку про те, що розгляд справи не відбувся через тимчасову непрацездатність судді.

Представника Позивача 16.04.2015 року телефонограмою було повідомлено про призначення справи до розгляду на 21.04.2015 року.

В судове засідання 21.04.2015 року представник Позивача не з»явився, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду першої інстанції не направляв.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що представника Позивача про судовий розгляд було повідомлено належним чином та з дотриманням вимог норм КАС України.

Разом з тим, представник Позивача повторно не прибув у судове засідання без поважних причин, не повідомив про причини неприбуття та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності

Приписами ст.56 КАС України передбачено, що сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника.

Представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 48 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Представники беруть участь в адміністративному процесі на основі договору або закону.

Права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни, піклувальники чи інші особи, визначені законом.

Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб, які досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, непрацездатних фізичних осіб і фізичних осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати в суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі у таких справах відповідно неповнолітніх осіб, непрацездатних фізичних осіб і фізичних осіб, цивільна дієздатність яких обмежена.

Суд з метою захисту прав, свобод та інтересів неповнолітніх осіб, які досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, непрацездатних фізичних осіб і фізичних осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, та які беруть участь у справі, може залучити до участі у справі їхніх законних представників.

Законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Як законні представники діють також органи та інші особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

У разі відсутності представника у сторони чи третьої особи, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, а також у разі, якщо законний представник цих осіб не має права вести справу в суді з підстав, встановлених законом, суд зупиняє провадження в справі та ініціює перед органами опіки і піклування чи іншими органами, визначеними законом, питання про призначення чи заміну законного представника.

30 жовтня 2014 року між Позивачем та його представником було укладено договір №30/10/14/02 про надання правової допомоги.

Згідно п.3.2 вказаного договору, адвокат, крім іншого, представляє інтереси Позивача в суді та згідно п.5.1 договору несе відповідальність за якість наданих послуг.

Отже, колегія суддів вважає необґрунтованою заяву представника Позивача від 16.04.2015 року, оскільки в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження розірвання договору від 30 жовтня 2014 року №30/10/14/02 або про внесення до нього змін щодо обмеження Позивачем права свого представника на участь у судових засіданнях.

В апеляційній скарзі Позивач вказує на обмеження судом першої інстанції його права особисто брати участь у судовому засідання.

З даним твердженням колегія суддів не погоджується, оскільки така процесуальна дія, як визнання обов'язковою особистої участі у судовому засіданні сторони у справі, є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об'єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Також, адміністративний позов в інтересах Позивача підписано його представником і викладені у мотивувальній частині позовної заяви доводи свідчать не тільки про обізнаність представника Позивача про обставини, що стали підставою для звернення до суду із даним позовом, а і про безпосередню участь представника Позивача в описаних представником подіях.

Таким чином, клопотання Позивача про особисту участь у судовому розгляді є виявленням бажання Позивача бути присутнім у судовому засіданні. Дане право Позивачем не реалізовано, а судом першої інстанції не обмежувалось.

Відповідно п.4 ч.1 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вказане, колегія суддів, дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та таким, що прийняте з додержанням норм процесуального права.

Відповідно до ст.200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За приписами ст.204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 200, 204 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін

Керуючись ст. ст. 199, 200, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 21 квітня 2015 року про залишення позовної заяви без розгляду - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 17 червня 2015 року.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.