Справа № 180/1171/15-а
Суддя: Янжула О. С.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Янжули О.С.

при секретарі Гащук І.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Марганецької міської ради та виконуючого обовязки Марганецького міського голови ОСОБА_4 про визнання розпоряджень та рішень незаконними, їх скасування та поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до Виконавчого комітету Марганецької міської ради та виконуючого обовязки Марганецького міського голови ОСОБА_4 про визнання розпоряджень та рішень незаконними, їх скасування та поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що він займав посаду заступника міського голови міста Марганця. 26 березня 2015 року виконуючим обовязки Марганецького міського голови ОСОБА_4 було прийняте розпорядження № 23-к, відповідно до якого його було звільнено з посади з 23 липня 2014 року. В судовому засідання від 13 травня 2015 року йому стало відомо, що його звільнено із займаної посади вже з 27 серпня 2014 року відповідно до розпорядження від 02.04.2015 року за № 26-к «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 26.03.2015 року № 23-к «Про звільнення ОСОБА_1О.». З даними розпорядженнями він не погоджується вважає його звільнення не законним, оскільки при звільненні його з посади відповідачами порушено діюче законодавство України.

Просить суд постановити рішення, яким рішення Виконавчого комітету Марганецької міської ради №198 від 02 квітня 2015 року «Про внесення змін до рішення Виконавчого комітету від 25 березня 2015 року №195 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1О.» - визнати незаконним та скасувати. Розпорядження Марганецького міського голови №23-к від 26 березня 2015 року «Про звільнення ОСОБА_1О.» - визнати незаконним та скасувати. Розпорядження Марганецького міського голови №26-к від 02 квітня 2015 року «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 26 березня 2015 року №23-к «Про звільнення ОСОБА_1О.» - визнати незаконним та скасувати. Поновити його на посаді заступника міського голови міста Марганця.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, пояснивши, що звільнення позивача з посади відбулось з дотриманням норм діючого законодавства.

Суд вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного:

ОСОБА_1 займав посаду заступника міського голови міста Марганця.

25 березня 2015 року Виконавчим комітетом Марганецької міської ради винесено рішення №195 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1О.», в п.4 даного рішення зазначено За грубе порушення трудової дисципліни, згідно з п.2 ст. 147 Кодексу законів про працю України застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади за п.4 ст.40 Кодексу законів про працю України (прогули без поважних причин). Датою звільнення та останнім робочим днем вважати 23 липня 2014 року.

26 березня 2015 року в.о. Марганецького міського голови виніс розпорядження №23-к«Про звільнення ОСОБА_1О.»

02 квітня 2015 року Виконавчим комітетом Марганецької міської ради винесено рішення №198 «Про внесення змін до рішення Виконавчого комітету від 25 березня 2015 року №195 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1О.» відповідно до якого, датою звільнення та останнім робочим днем вважається 27 серпня 2014 року.

02 квітня 2015 року в.о. Марганецького міського голови виніс розпорядження «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 26 березня 2015 року №23-к «Про звільнення ОСОБА_1О.» де зазначив дату звільнення та останній робочий день ОСОБА_1 27 серпня 2014 року.

З даними рішеннями та розпорядженням суд не може погодитись з наступних підстав:

Пунктом 15 частини 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Заступник міського голови є посадовою особою місцевого самоврядування і перебуває на публічній службі. Правовий статус заступника як посадової особи органів місцевого самоврядування у відповідності до статті 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», та іншими законами України. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядуванні має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Статтею 8 Закону України «Про службу в органах місцевої самоврядування» закріплено, основні обовязки посадових осіб місцевого самоврядування.

Згідно статті 20 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні» крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України, також у разі: порушення посадовою особою Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону; порушення умов реалізації права на службу в органа місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону); неподання відомостей або подання посадовою особою місцевого самоврядування неправдивих відомостей щодо її доходів у встановлений термін (стаття 13 цього Закону) виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, повязаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону); досягненя посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону).

Згідно ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч.3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці.

Отже, при звільненні позивача повинно було бути дотримано чинне законодавство України.

Судом встановлено, що причини звільнення є необгрунтованими. У самому розпорядженні міститься норма щодо звільнення позивача згідно пункту 4 статі 40, статті 43-1, пункту 1 частини 1 статті 147, статті 148 та статті 149 Кодексу законів про працю України. Але при підписанні даного розпорядження виконуючий обовязки міського голови ОСОБА_4 не врахував дії норм Кодексу законів про працю України, зокрема статті 148, в якій зазначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Крім того, позивача не було повідомлено про те, що 04 серпня 2014 року його було звільнено відповідно до розпорядження за № 36-к. Крім того, відповідно до нового розпорядження про звільнення за № 23-к від 26 березня 2015 року його звільнено з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів 23 липня 2014 року, хоча він відповідно до розпорядження міського голови за № 78-в від 25 червня 2014 року знаходився у відпустці з 19 липня 2014 року по 23 липня 2014 року включно, тобто його було звільнено під час відпустки, що є порушенням вимог статті 148 КЗпП України, в подальшому винесено розпорядження з якого вбачається, що позивача звільнено вже 27 серпня 2014 року, однак причиною є все ж таке дисциплінарне стягнення за прогул без поважних причин, однак виносячи такий вид стягнення роботодавець не дотримався трудового законодавства, а саме ст. 149 КЗпП України відповідно до якої до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника, та статті 148 КЗпПУ, в якій зазначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Стягнення застосовані з порушенням строку, які встановлено трудовим законодавством.

Крім того, частина третя статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» поглинає за змістом пункт 2 частини першої зазначеної статті у частині «проектів рішень». Таким чином, не пізніш як за 20 днів мають оприлюднюватись не лише ті проекти рішень розпорядника, що підлягають обговоренню, а всі нормативно-правові акти та акти індивідуальної дії органів місцевого самоврядування, якщо інше не передбачене законом.

Судом встановлено, що проект рішення про звільнення ОСОБА_1 не був оприлюднений.

Таким чином сукупність зібраних доказів дають підстави вважати, що розпорядження про звільнення позивача з посади заступника Марганецького міського голови було прийняте субєктом владних повноважень не на підставі та не у спосіб, що визначений чинним законодавством України, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання рівності перед Законом.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган місцевого самоврядування.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Даний спір є публічно-правовим, оскільки виник з публічно-правових відносин за участю суб'єкта владних повноважень, а саме органу місцевого самоврядування, який реалізовував у цих відносинах владні управлінські функції.

Відповідно до ч.2. ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно з частиною другою статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На думку суду представник відповідача не виконав покладений на нього обовязок ст. 71 КАС України та не зміг довести у судовому засіданні правомірність рішень відповідачів.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, визнавши оскаржувані рішення та розпорядження незаконними та скасувати їх.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Частиною 4 ст.235 КЗпП України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» ст. ст. 2, 3, 4, 6, 8, 9, 18, 69, 94, 104, 105, 106, 158, 159, 160, 162, 163 КАС України, - суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Марганецької міської ради та виконуючого обовязки Марганецького міського голови ОСОБА_4 про визнання розпоряджень та рішень незаконними, їх скасування та поновлення на роботі - задовольнити.

Рішення Виконавчого комітету Марганецької міської ради №198 від 02 квітня 2015 року «Про внесення змін до рішення Виконавчого комітету від 25 березня 2015 року №195 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1О.» - визнати незаконним та скасувати.

Розпорядження Марганецького міського голови №23-к від 26 березня 2015 року «Про звільнення ОСОБА_1О.» - визнати незаконним та скасувати.

Розпорядження Марганецького міського голови №26-к від 02 квітня 2015 року «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 26 березня 2015 року №23-к «Про звільнення ОСОБА_1О.» - визнати незаконним та скасувати.

Поновити ОСОБА_1 (ІПН) на посаді заступника міського голови міста Марганця з 24 липня 2014 року.

Стягнути з Виконавчого комітету Марганецької міської ради та виконуючого обовязки Марганецького міського голови ОСОБА_4 солідарно на користь держави судовий збір у розмірі 73 гривні 08 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: О. С. Янжула