Справа № 804/3408/15
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2015 р. Справа № 804/3408/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Озерянської С.І.
при секретарі Жижиній К.П.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 до Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, рішення та вимоги -
Представник позивача у судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи в письмову провадженні.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заперечення на позов, в якому просив відмовити в його задоволенні.
Відповідно до вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши чинне законодавство, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 особа-підприємець ОСОБА_2 знаходиться на податковому обліку в Нікопольській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
На підставі наказу Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 20.11.2014 року №1587 податковим органом проведена документальна планова виїзна перевірка ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року.
За результатами перевірки податковою інспекцією було складено Акт № №3987/04-07-17-03.25748203 від 19.12.2014 року, яким зафіксовано порушення ОСОБА_1 особою-підприємцем ОСОБА_2: пп. 44.1, 44.3 ст. 44, п. 85.2 ст.85, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України, у результаті ненадання платником оригіналів документів чи їх копій (книги обліку доходів та витрат) за період, що перевірявся: з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року; пп. 177.2, 177.4, 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2012 рік в сумі 20 881,77 грн., за 2013 рік в сумі 21 379,04 грн., абз. 2 п.1 ст. 7 Закону України від 08.07.10 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», у результаті чого занижено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 5 859,40 грн. за 2012 рік, в сумі 6 452,52 грн. за 2013 рік.; п.187.1 ст.187, пп.192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п.192.3 ст. 192 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 456,00 грн., в т.ч. за лютий 2012 року 508,00 грн., березень 2012 року 16,00 грн., липень 2012 року 159,00 грн., серпень 2012 року 66,00 грн., вересень 2012 року 94,00 грн., жовтень 2012 року 6,00 грн., листопад 2012 року 222,00 грн., січень 2013 року 126,00 грн., серпень 2013 року 449,00 грн., листопад 2013 року 810,00 грн.
ФОП ОСОБА_2 не оскаржуються по суті висновки акту перевірки, щодо наявності порушень податкового законодавства в частині заниження податку на додану вартість на суму 2456 грн., а також не заперечується факт відсутності Книги обліку доходів та витрат за 2012-2013 року.
Спором, переданим на вирішення адміністративного суду є правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску стали висновки податкового органу про завищення валових витрат за 2012 рік на суму 134 605 грн. та за 2013 рік на суму 138 972 грн. встановлені при перевірці правильності визначення вартості документально підтверджених витрат повязаних із здійсненням діяльності, відображених в додатках 5 до податкових декларацій та витратами, встановленими в ході перевірки.
Відповідно до п.177.1-п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Згідно п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.
При цьому п.138.1 ст. 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.
Згідно ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на доходи мають бути фактично здійснені у межах господарської діяльності платника податку і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку цього платника.
Згідно пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників , повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України, платники податків зобовязані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, повязаних з виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня поданням податкової звітності, для складання якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Згідно вимог пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний надати посадовим особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або повязані з предметом перевірки. Такий обовязок виникає у платника податків після початку перевірки.
Відповідно до пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, фізичні особи-підприємці зобовязані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи, щодо походження товару.
При перевірці та в судовому засіданні встановлено, що Книга обліку доходів і витрат за період 2012-2013 роки ФОП ОСОБА_2 не велась та відповідно відсутня у позивача.
З досліджених в судовому засіданні декларацій про майновий стан і доходи за 2012- 2013 роки з додатками 5 до них, вбачається декларування позивачем суми документально підтверджених витрат у розмірі 620 810 грн. за 2012 рік та у сумі 573 192 грн. за 2013 рік відповідно (колонка 4).
В той же час, з досліджених декларацій з податку на додану вартість за 2012-2013 роки в графі «обсяг придбання товарів з метою їх використання виключно у межах господарської діяльності» фактичні витрати зазначено у сумі 486 205 грн. за 2012 рік та у сумі 434 615 грн. за 2013 рік.
Відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Враховуючи відсутність первинних документів, що підтверджують витрати за 2012 рік на суму 134 605 грн. та за 2013 рік на суму 138 972 грн. при здійсненні планової виїзної перевірки, ненадання їх при оскарженні акту, такі документи, в силу вимог пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України вважаються такими, що відсутні у такого платника податків на час складення відповідної податкової звітності.
Надані виключно до суду відповідні копії первинних документів по здійсненим витратам у 2012-2013 роках, враховуючи відсутність їх дослідження податковим органом при перевірці, відсутність Книги обліку доходів і витрат за означений період, не можуть бути розцінені судом як належні докази по даній адміністративній справі.
При цьому, суд критично відноситься до тверджень позивача, щодо відсутності необхідності та можливості зазначення в деклараціях з податку на додану вартість сум з придбання товарів у підприємців, які не є платниками податку на додану вартість, оскільки необхідність такого зазначення прямо передбачена вимогами чинного законодавства та має відображатись в колонці «а» графи 11.1 «підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою» для здійснення операцій з придбання (виготовлення, будівництва, спорудження, створення) без податку на додану вартість на митній території України товарів/послуг та необоротних активів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.
Пунктом 2 статті 6 цього Закону передбачено зобовязання платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців нараховується на суму доходу (прибутку) отриманої від їх діяльності.
Згідно пункту 3 статті 7 цього Закону, нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим законом.
Відповідно до пункту 11 статті 8 цього Закону, єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини 1 статті 4 цього Закону встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.
Враховуючи правомірність висновку податкового органу, щодо завищення валових витрат та відповідно заниження суми одержаного доходу, суд вважає правомірними рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким донараховано 12 311,92 грн. єдиного внеску та 908,57 грн. штрафних санкцій та вимогу про сплату недоїмки, у звязку з чим в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.
Судові витрати підлягають розподілу в порядку статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 до Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, рішення та вимоги - відмовити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 644,30 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3