Справа № 2-а-8507/11
Суддя: Дацюк О. І.
Дата ухвалення: 2011-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 червня 2011 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дацюк О.І., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя (далі УПФУ), вказавши, що отримує пенсію за віком, є дитиною війни та, відповідно, має право на підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком, яка визначається з розміру прожиткового мінімуму. Оскільки відповідач відповідні виплати підвищення не проводив, просить визнати протиправною бездіяльність УПФУ, щодо нездійснення перерахунку і виплати підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по теперішній час, зобовязати відповідача здійснити перерахунок і виплачувати підвищення до пенсії в розмір 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.208 року по час ухвалення судового рішення та в подальшому, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідачем заперечень на позов не надано.

При вивченні матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 Г,М., ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни за визначенням ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№ 2195 від 18.11.2004 року, а саме: дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Позивач перебуває на обліку в УПФУ, отримує пенсію за віком, а також надбавку у розмірі, встановленому для учасників війни, тобто 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки позивачем не зазначено поважних причин пропуску звернення з позовом, суд застосовує ст. 99 ч. 2 КАС України, яка встановлює шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 100 КАС України пропуск строку є підставою для відмови у позові за період часу до шести місяців до звернення з позовом.

При визначенні розміру мінімальної пенсії за віком, оскільки іншого розміру чинним законодавством не встановлено, виходить з положень ст. 28 ч. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»№ 1058 від 09.07.2003 року, яка встановлює мінімальну пенсію за віком в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№ 2195 від 18.11.2004 року надає право дітям війни на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Після визнання неконституційними положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»від 28.12.2007 року в частині викладення даної статті в новій редакції, зазначена норма Закону діє в первісній редакції до теперішнього часу.

З огляду на те, що пенсія за віком, як і підвищення до пенсії, як дитині війни, позивачеві призначені довічно, змін до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на законодавчому рівні не вносилось, соціальний статус особи не змінився, тож відсутні підстав обмежувати строк нарахування та виплати підвищення до пенсії у розмірах, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни».

До суду з позовом позивач звернувся 09.06.2011 року, про що свідчить штемпель пошти на конверті, тож суд вважає, що відповідач повинен провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з 30% мінімальної пенсії за віком, з 09.12.2010 року та в подальшому до змін в законодавстві або зміни соціального статусу особи з урахуванням сум, отриманих за вказаний період.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160-163, 183-2, 256 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№ 2195 від 18.11.2004 року і статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»№ 1058 від 09.07.2003 року за період з 09 грудня 2010 року до змін в законодавстві або зміни соціального статусу особи, з урахуванням різниці, яка була виплачена за цей період.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідачем.

Постанова набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її отримання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.І. Дацюк