Справа № 813/3396/14
Суддя: Коваль Р. Г.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 813/3396/14
Провадження № 2-а/442/40/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: Коваля Р.Г.

при секретарі: Далявській Л.І.

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовомГоловного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного управління юстиції у Львівській області, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови «Про накладення штрафу» від 18.04.2014 року ВП № 42320033,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача та просить визнати протиправними дії державного виконавцявідділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області при винесенні постанови від 18.04.2014 року ВП № 42320033 про накладення штрафу та скасувати її.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на адресу головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 24.04.2014 року надійшла постанова від 18.04.2014 ВП №42320033 про накладення штрафу на головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в розмірі 1020 грн. Вважає, що дана постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, є безпідставною і незаконною та підлягає скасуванню. Вважає, що держаним виконавцем безпідставно з порушенням вимог ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф в розмірі 1020 грн., оскільки в головному Управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області наявні поважні причини щодо невиконання судового рішення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених в позовній заяві просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, хоча був повідомлений про розгляд справи, заперечень по суті позовних вимог не надав. Оскільки відповідач є суб'єктом владних повноважень відповідно до частини 4 ст. 128 КАС України справа розглядається за наявними в ній доказами.

Дослідивши подані сторонами доказами, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що на адресу головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 24.04.2014 року надійшла постанова від 18.04.2014 ВП № 42320033 про накладення штрафу на головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в розмірі 1020 грн.

В постанові ВП № 42320033 зазначено, що державний виконавець при примусовому виконанні виконавчого листа № 1306/8507/2012, виданого 24.02.2014 р. Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, про зобовязання головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 14718,88 грн. різниці в розмірі пенсії за попередній період.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.03.2014 р. боржнику було надано строк для самостійного виконання рішення до 13.03.2014 року.

Згідно заяви Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУПФУ у Львівській області встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження отримана боржником 13.03.2014 року.

У зв'язку з наведеним та керуючись статтею 35 Закону України «Про виконавче провадження» постановою державного виконавця від 26.03.2014 р. виконавчі дії відкладено до 27.03.2014 року.

У відділ примусового виконання рішень надійшло повідомлення позивача від 11.04.2014 р., згідно якого встановлено, що у встановлений строк рішення суду боржником не виконано, а також позивач просив надати новий реальний строк для добровільного його виконання.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника.

13.03.2014 р. на адресу позивача надійшла постанова від 06.03.2014 р. ВП № 342320033 про відкриття виконавчого провадження, якою було надано боржнику строк для самостійного добровільного виконання рішення суду до 13.03.2014 р.

Оскільки дана постанова надійшла до боржника в останній день наданий для добровільного виконання, головне управління ПФУ у Львівській області листом від 14.03.2014 р. за № 1624/07-28 просило державного виконавця відкласти провадження виконавчих дій та надати новий строк для добровільного виконання рішення суду.

31.03.2014 р. в головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшла постанова про відкладення провадження виконавчих дій від 26.03.2014 р. ВП № 42320033 щодо примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа. Провадження виконавчих дій відкладено до 27.03.2014 р.

Оскільки дана постанова надійшла до позивача із порушенням строків відкладення провадження виконавчих дій визначених ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» вони знову звернулись до державного виконавця із листом від 11.04.2014р. № 401/06-17 з проханням надати можливість головному управлінню ПФУ у Львівській області скористатись своїм правом на час для самостійного виконання судового рішення, відклавши провадження виконавчих дій у даному виконавчому провадженні та надати новий реальний строк для добровільного виконання рішення суду.

Постанова про відкладення провадження виконавчих дій оскаржена позивачем в судовому порядку.

Державний виконавець проігнорував дані прохання та виніс постанову про накладення штрафу в розмірі 1020 грн., так і не надавши боржнику строку для самостійного виконання судового рішення.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 19 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Статтею 11 цього Закону визначено права та обов'язки державного виконавця. Зокрема, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ст. 89 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу та призначає новий строк для виконання.

Як встановлено судом пенсія ОСОБА_1 призначена відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до ст. 8 вказаного Закону виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат встановлених законодавством, звільнених із служби військовослужбовцям, які мають право на пенсію за Законом «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Оскільки в даному випадку виплата коштів не залежить в першу чергу від волі боржника у справі, то вини у не виконанні рішення немає. Боржник повідомляв державного виконавця про необхідність відкладення виконавчих дій у виконавчому провадженні, просив надати реальний строк для добровільного виконання рішення суду, а тому постанова про накладення штрафу від 18.04.2014 р. ВП № 42320033 підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для визнання дій державного виконавця при винесенні штрафу протиправними, оскільки причини невиконання він оцінював за своїм переконанням, а постанова про накладення штрафу оцінена судом і скасована. Окрім того, дії щодо винесення постанови, самі по собі (без постанови), не мають самостійного правового значення, не породжують у позивача жодних обов'язків, а отже й не порушують прав та інтересів позивача.

Щодо судових витрат, то такі у відповідності до ст. 94 КАС України зі сторін не стягуються.

Керуючись ст. ст. 9 12, 71, 86, 138, 139, 158-163, 167, 162 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов здоволити частково.

Скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 18.04.2014 року ВП № 42320033 про накладення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.Г.Коваль