Справа № 2-а-870/2010
Суддя: Горбачов Ю. М.
Дата ухвалення: 2010-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-а-870/2010
Провадження №2-а-870/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2010 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Горбачова Ю.М.,

при секретарі судового засідання Понькі Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС ДАІ №4 м. Берядянська при ГУМВС України в Запорізькій області (далі за текстом інспектор ДПС) сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В :

22 квітня 2010 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора ДПС ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову серії АР 247102 від 16 квітня 2010року про накладення адміністративного стягнення за адміністративна правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП у вигляду штрафу в розмірі 425 гривень, оскільки з вказаним у ній порушенням ПДР він не згоден, вважає її незаконною, винесеною з порушенням вимог діючого законодавства.

Як вказано в постанові, підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності було те, що: „ 16 квітня 2010 року о 12.05 годині ОСОБА_1 на 565 км а/д Одеса-Новоазовськ , керуючи автомобілем НОМЕР_1 на перехресті рівнозначних доріг, не надав дорогу автомобілю ЗАЗ 1102 р/н Р0909ЗП під керуванням гнр. ОСОБА_3, який рухався праворуч, чим допустив порушення пункту 16.12 Правил дорожнього руху України. Позивач зазначив, що належні докази, що свідчать про подію адміністративного правопорушення, вказаного у постанові, відсутні. Він не порушував правила дорожнього руху, а таким чином адміністративного правопорушення не скоював.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно нього з огляду на те, що він не визнав факт порушення Правил дорожнього руху, не зазначено яким чином інспектором ДПС при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, було зафіксовано порушення проїзду перехрестя. До графи протоколу „Свідки вказані прізвища ОСОБА_4 та ОСОБА_3, але при цьому до матеріалів справи не додані їх пояснення, що він не надав переваги автомобілю ЗАЗ 1102 під керуванням ОСОБА_3, відео- чи фотозйомка не проводилась.

Відповідно до ст. 7 КУАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Незважаючи на те, що положеннями КУпАП передбачений 15-денний строк для розгляду справи про адміністративне правопорушення і те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи - справа була розглянута з винесенням постанови 08 травня 2010року в день фіксації правопорушення . Такими діями субєкта владних повноважень мої права, передбачені ст. 268 КУпАП були грубо порушені.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов повністю підтримав на тих підставах, що викладені в ньому, пояснив, що не скоював адміністративного правопорушення, просить задовольнити позов в повному обємі і скасувати постанову інспектора ДПС ДАІ як незаконну. При цьому пояснив, 16 квітня 2010 року він дійсно керував автомобілем на 556 км а/д Одеса-Новоазовськ і проїхав перехрестя рівнозначних доріг не порушуючи правил дорожнього руху. Автомобіль ЗАЗ 1102, який рухався праворуч від нього, був на далекій відстані, що дозволило йому проїхати перехрестя і не зашкодити його руху. Коли його зупинив інспектор ДПС , то попросив надати для перевірки документи і почав предявляти претензії , щодо порушення ним правил дорожнього руху, на його заперечення інспектор не реагував і склав протокол про порушення п. 16.12 ПДР України. Водій іншого автомобіля ЗАЗ 1102 ОСОБА_3 теж намагався пояснити інспектору, що він йому не завадив в русі, але інспектор пригрозив йому тим, що забере й нього права і потім виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП , відносно якої на нього накладено штраф в сумі 425 гривень.

Відповідач інспектор ДПС ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив. Враховуючи викладене, справа судом розглянута за відсутності відповідача, що не суперечить положенням статті 128 КАС України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у них докази, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії АР 271721 16 квітня 2010 року о 12.05 годині ОСОБА_1 на 565 км а/д Одеса-Новоазовськ , керуючи автомобілем НОМЕР_1 на перехресті рівнозначних доріг, не надав дорогу автомобілю ЗАЗ 1102 р/н Р0909ЗП під керуванням гнр. ОСОБА_3, який рухався праворуч, чим допустив порушення пункту 16.12 Правил дорожнього руху України.

16 квітня 2010 року інспектором ДПС ОСОБА_2 ДПС була винесена постанова серії АР 247102 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відповідно до якої водія ОСОБА_2 піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Зважаючи на те, що постанова, що оскаржується, була винесена інспектором Державної патрульної служби №4 м. Бердянська УДАІ при ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2, саме він є відповідачем у цій справі.

Право позивача ОСОБА_1 на оскарження рішень відповідача інспектора ДПС ОСОБА_2 , який згідно змісту п.7 ст.3 КАС України є субєктом владних повноважень, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прийняття рішення за наслідками його розгляду, безпосередньо передбачено ст.287 КУпАП та визначено ст.ст.4,6, п.1 ч.1 ст.17 КАС України.

Предметом спору в даній справі є зясування правомірності винесення відповідачем інспектором ДПС ОСОБА_2 рішення по справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст.222,255 КУпАП органи внутрішніх справ (міліція) розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, в тому числі, передбачені частиною 2 статті 122 цього Кодексу. Від імені органів внутрішніх справ (міліції) протоколи про такі правопорушення, а також розглядати такі справи і накладати адміністративні стягнення мають право працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання.

Суд дійшов висновку про те, що інспектором ДПС ОСОБА_2 рішення, яке оспорюється позивачем ОСОБА_1 , прийнято на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішення прийнято з використанням повноваження з тою метою, з якою це повноваження надане зазначеному субєкту владних повноважень.

Одночасно, приймаючи рішення у справі, суд врахував наступне.

Згідно статті 283 КУпАП орган (посадова особа), розглянувши справу про адміністративне правопорушення, виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що при винесенні постанови серії АР 247102 від 16 квітня 2010 року інспектор ДПС ОСОБА_2 припустився порушення порядку оцінки доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, водій ОСОБА_1 під час виявлення в його діях інспектором ДПС ОСОБА_2 порушення Правил дорожнього руху у протоколі про адміністративне правопорушення вказав, що з виявленим порушенням не згоден, правил дорожнього руху він не порушував. До матеріалів адміністративної справи не долучено пояснення свідків.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з огляду на те, що ця особа не визнала факт порушення Правил дорожнього руху, фактично не зазначено яким чином інспектором ДПС ОСОБА_2 при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, було зафіксовано порушення водієм правил обгону.

Стаття 62 Конституції України встановлює призумцію невинуватості, відповідно до якої обвинувачення не може грунтуватися на доказах , одержаних незаконним шляхом , а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, підставою для прийняття оспорюваного рішення про накладення адміністративного стягнення для інспектора ДПС ОСОБА_2 фактично була лише наявність складеного протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 На думку суду, за характером виявленого порушення Правил дорожнього руху інспектор ДПС повинен був зафіксувати його показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Такі показання є одними з основних належних та допустимих доказів.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Фактично цією нормою встановлено принцип презумпції незаконності рішення субєкта владних повноважень, суть якої полягає у тому, що якщо відповідач не доведе правомірності свого рішення суд повинен задовольнити позов і скасувати його рішення.

Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів щодо правомірності його рішення.

Відповідно до ст.ст.288,289 КУпАП постанову органу (посадової особи) по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її винесення в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

ОСОБА_1 за захистом порушених прав звернувся до адміністративного суду 22 квітня 2010 року, тобто до закінчення визначеного законом строку оскарження рішення посадової особи по справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд, у відповідності до положень статті 293 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови, винесеної інспектором ДПС ОСОБА_2, вважає наявними підстави для скасування такої постанови відносно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.122, ст.ст.222, 251, 254, 258, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст.11, 69-71, 99, 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати як неправомірне рішення інспектора ДПС ДАІ № 4 УДАІ м. Бердянська при ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 постанову серії АР 247102 по справі про адміністративне правопорушення від 16 квітня 2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова відповідно до частини 1 статті 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Ю.М. Горбачов