Справа № 822/772/15
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/772/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника позивача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області до Кам'янець-Подільської міської державної лікарні ветеринарної медицини про зобов'язання виконати п. 5 Вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до Кам'янець-Подільської міської державної лікарні ветеринарної медицини, в якому просить зобов'язати відповідача виконати п. 5 Вимоги "Про усунення порушень, виявлених ревізією" від 11.08.2014 року №1-33/1512, а саме: вжити заходів щодо внесення змін до кошторисів на поточний рік в частині зменшення видатків по загальному фонду на суму 353832,75 грн. по оплаті праці та по нарахуванню на оплату праці; провести видатки загального фонду по оплаті праці та по нарахуванню на оплату праці на загальну суму 353832,75 грн. за рахунок спеціального фонду.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що ревізією було встановлено, що однією із статей надходжень до бюджетної установи були надходження від надання ветеринарних послуг суб'єктам господарювання спеціалістами ветеринарної лікарні - 4-ма лікарями-ветсанекспертами на підставі укладених договорів з юридичними особами. Всього у ревізійному періоді послуги надавались 20-м суб'єктам господарювання, а кожний лікар фактично відпрацював по 3,5 години щоденно на кожному закріпленому місці, крім неділі.

Загальна сума коштів, яка надійшла від надання вищевказаних послуг до спеціального фонду кошторису за період з 01.01.2011 року по 01.06.2014 рік складає 550185,43 грн. Однак проведеною ревізією встановлено, що фактично основна заробітна плата лікарів-ветсанекспертів протягом всього ревізійного періоду виплачувалась із загального фонду кошторису лікарні.

Так, фактично загальна сума виплаченої заробітної плати, які надавали виключно платні послуги, склала 333583,15 грн. Із спеціального фонду виплачено лише 38548,12 грн.

Таким чином, на думку позивача, в даному випадку має місце покриття видатків спеціального фонду по заробітній платі, пов'язаних з наданням платних послуг, за рахунок коштів загального фонду кошторису на загальну суму 295035,03 грн. Також має місце покриття видатків по нарахуванню єдиного соціального внеску на заробітну плату на загальну суму 107097,72 грн., що є порушенням вимог ст.26 Бюджетного кодексу України та п.22 Порядку №228 від 28.02.2002 року в частині завищення відповідних розрахунків показників видатків за кожним кодом економічної класифікації видатків та недотримання режиму економії бюджетних коштів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи. Будь-яких клопотань чи заперечень від нього до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що проведеною позивачем ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності Кам'янець-Подільської міської державної лікарні ветеринарної медицини за період з 01.01.2011 року по 01.06.2014 року встановлено, що лікарнею проведено використання коштів загального фонду кошторису на виплату заробітної плати лікарям, які виконують виключно платні послуги та за які надходять грошові кошти до спеціального фонду кошторису лікарні, на загальну суму 295035,03 грн. та, відповідно, на нарахування єдиного соціального внеску на заробітну плату на загальну суму 107097,72 грн.

За результатам ревізії було складено акт №1-35/033 від 31.07.2014 року, на підставі якого позивачем прийнято вимоги "Про усунення порушень, виявлених ревізією" від 11.08.2014 року №1-33/1512, виконати п. 5 яких просить позивач, а саме: вжити заходів щодо внесення змін до кошторисів на поточний рік в частині зменшення видатків по загальному фонду на суму 353832,75 грн. по оплаті праці та по нарахуванню на оплату праці; провести видатки загального фонду по оплаті праці та по нарахуванню на оплату праці на загальну суму 353832,75 грн. за рахунок спеціального фонду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на наступне.

Згідно зі ст.2 Бюджетного кодексу України від 8 липня 2010 року № 2456-VI (далі - БК України №2456-VI) кошторис - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов'язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень

Відповідно до п.1 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228 (далі - Порядок № 228), кошторис має такі складові частини:

- загальний фонд, який містить обсяг надходжень із загального фонду бюджету та розподіл видатків за повною економічною класифікацією видатків бюджету на виконання бюджетною установою (далі - установа) основних функцій або розподіл надання кредитів з бюджету за класифікацією кредитування бюджету;

- спеціальний фонд, який містить обсяг надходжень із спеціального фонду бюджету на конкретну мету та їх розподіл за повною економічною класифікацією видатків бюджету на здійснення відповідних видатків згідно із законодавством, а також на реалізацію пріоритетних заходів, пов'язаних з виконанням установою основних функцій, або розподіл надання кредитів з бюджету згідно із законодавством за класифікацією кредитування бюджету.

Згідно п.5 Порядку №228 установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду, а вищим навчальним закладам та науковим установам, закладам охорони здоров'я, що надають первинну медичну допомогу, а також закладам охорони здоров'я, що надають вторинну (спеціалізовану) та екстрену медичну допомогу у пілотних регіонах, також за наявності затверджених планів використання бюджетних коштів і помісячних планів використання бюджетних коштів.

Згідно п. 19 Порядку №228 розподіл видатків бюджету та надання кредитів з бюджету спеціального фонду проекту кошторису проводиться виключно в межах і за рахунок відповідних надходжень, запланованих на цю мету в зазначеному фонді.

Відповідно до п.23 Порядку № 228 видатки спеціального фонду кошторису за рахунок власних надходжень плануються у такій послідовності: за встановленими напрямами використання, на погашення заборгованості установи з бюджетних зобов'язань за спеціальним та загальним фондом кошторису та на проведення заходів, пов'язаних з виконанням основних функцій, які не забезпечені (або частково забезпечені) видатками загального фонду.

При цьому розпорядник бюджетних коштів здійснює коригування обсягів узятих бюджетних зобов'язань за загальним фондом кошторису для проведення видатків з цих зобов'язань із спеціального фонду кошторису відповідно до бюджетного законодавства.

Судом встановлено, що, кошториси лікарні на 2011-2014 роки по загальному та спеціальному фонду складено та затверджено в установленому порядку, видатки на заробітну плату та нарахування на заробітну плату були передбачені затвердженими кошторисами, як по загальному так і по спеціальному фондах установи.

Згідно матеріалів справи витрачання бюджетних коштів лікарнею було здійснено відповідно до бюджетних асигнувань та напрямків витрачання.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ст. 97 Закону України "Про ветеринарну медицину" № 2498-XII (далі - Закон № 2498-XII) фінансування та матеріально-технічне забезпечення державної служби ветеринарної медицини здійснюються за рахунок коштів загального та спеціального фондів Державного бюджету України.

Згідно з ч.3 ст.99 Закону №2498-XII оплата послуг спеціалістів ветеринарної медицини, які провадять ветеринарну практику, за виконання обов'язкових або необхідних протиепізоотичних заходів згідно з переліком та у розмірах, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, не заборонених законом.

При цьому Законом №2498-XII не визначено, за яких умов офіційні лікарі ветеринарної медицини повинні утримуватися за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, а за яких - за рахунок коштів спеціального фонду Державного бюджету України.

Також, відповідно до статей 4, 13 Закону України "Про оплату праці" джерелом коштів на оплату праці працівників госпрозрахункових підприємств є частина доходу та інші кошти, одержані внаслідок їх господарської діяльності. Для установ і організацій, що фінансуються з бюджету, - це кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та з інших джерел.

Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Згідно з п.10.1, 10.2, 10.4 Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2012 № 1407 (аналогічні норми були зазначені в попередній редакції Порядку) власні надходження розпорядників бюджетних коштів зараховуються на відповідні рахунки, відкриті в органах Казначейства.

На спеціальні реєстраційні рахунки розпорядників бюджетних коштів, відкриті в органах Казначейства, зараховуються власні надходження з рахунків, призначених для зарахування до спеціального фонду державного бюджету власних надходжень бюджетних установ, а також кошти, які відносяться на відновлення касових видатків.

На спеціальні реєстраційні рахунки кошти зараховуються без конкретного віднесення до кодів економічної класифікації видатків та класифікації кредитування бюджету, однак здійснення видатків проводиться відповідно до кошторису за конкретними кодами економічної класифікації видатків та класифікації кредитування бюджету шляхом оплати рахунків за надані послуги, виконані роботи, отримані товари тощо з урахуванням довідок про внесення змін до кошторису.

Відповідно до ст.7 БК України №2456-VI одним з основних принципів бюджетної системи є принцип цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Згідно зі ст. 48 БК України №2456-VI розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, довгострокових зобов'язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України.

Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання за спеціальним фондом бюджету виключно в межах відповідних фактичних надходжень спеціального фонду бюджету (з дотриманням вимог частини другої статті 57 цього Кодексу).

Згідно із ч.4 ст.13 БК України №2456-VI власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ використовуються (з урахуванням частини дев'ятої статті 51 цього Кодексу) на: покриття витрат, пов'язаних з організацією та наданням послуг, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю (за рахунок надходжень підгрупи 1 першої групи); організацію додаткової (господарської) діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 2 першої групи); утримання, облаштування, ремонт та придбання майна бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 3 першої групи); ремонт, модернізацію чи придбання нових необоротних активів та матеріальних цінностей, покриття витрат, пов'язаних з організацією збирання і транспортування відходів і брухту на приймальні пункти (за рахунок надходжень підгрупи 4 першої групи); господарські потреби бюджетних установ, включаючи оплату комунальних послуг і енергоносіїв (за рахунок надходжень підгруп 2 і 4 першої групи); організацію основної діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгруп 1, 3 і 4 другої групи); виконання відповідних цільових заходів (за рахунок надходжень підгрупи 2 другої групи).

Згідно ч.9 ст.51 БК України №2456-VI якщо обсяги власних надходжень бюджетних установ перевищують відповідні витрати, затверджені законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), розпорядник бюджетних коштів передбачає спрямування таких надпланових обсягів у першу чергу на погашення заборгованості з оплати праці, нарахувань на заробітну плату, стипендій, комунальних послуг та енергоносіїв.

Якщо такої заборгованості немає, розпорядник бюджетних коштів спрямовує 50 відсотків коштів на заходи, що здійснюються за рахунок відповідних надходжень, і 50 відсотків коштів - на заходи, необхідні для виконання основних функцій, але не забезпечені коштами загального фонду бюджету за відповідною бюджетною програмою.

У такому разі розпорядник бюджетних коштів здійснює перерозподіл обсягів узятих бюджетних зобов'язань за загальним фондом бюджету для проведення видатків за цими зобов'язаннями із спеціального фонду бюджету.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що бюджетні установи мають право провадити діяльність виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисами, які складаються з загального та спеціального фондів бюджету.

Вищевказані законодавчі акти не містять переліку видатків за кодами економічної класифікації, на які саме необхідно спрямовувати кошти, отримані до спеціального фонду.

При цьому жодною правовою нормою не визначено обов'язку включення до видатків спеціального фонду витрат на виплату заробітної плати та відповідних нарахувань (у повному розмірі) працівникам бюджетних установ, які надають платні послуги. Тобто законодавство не передбачає обов'язку лікарні здійснювати виплату заробітної плати та нарахувань на оплату праці саме за рахунок спеціального фонду.

Таким чином суд приходить до висновку, що, оскільки лікарі Кам'янець-Подільської міської державної лікарні ветеринарної медицини, які надавали платні послуги суб'єктам господарювання, є офіційними лікарями, перебувають у штаті позивача, то виплата їм заробітної плати за рахунок коштів загального фонду бюджету жодним чином не порушила вимоги законодавства.

При цьому суд також звертає увагу позивача (який просить зобов'язати відповідача вжити заходів щодо внесення змін до кошторисів на поточний рік в частині зменшення видатків по загальному фонду на суму 353832,75 грн. та провести видатки загального фонду по оплаті праці та по нарахуванню на оплату праці за рахунок спеціального фонду) на те, що витрати спеціального фонду по кодам КЕКВ 1111 (2111) і 1120 відповідачем не можуть бути достовірно сплановані, оскільки неможливо передбачити доходи від надання платних послуг у майбутніх періодах.

До того ж, відповідно до ст.55 БК України №2456-VI захищеними видатками бюджету визнаються видатки загального фонду бюджету, обсяг яких не може змінюватися при здійсненні скорочення затверджених бюджетних призначень. Захищеними видатками Державного бюджету України визначаються видатки загального фонду на, зокрема, оплату праці працівників бюджетних установ та нарахування на заробітну плату.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що вимога Державної фінансової інспекції України є необґрунтованою, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 159-163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 15 червня 2015 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1