Справа № 135/1448/14-а
Суддя: Волошина Т. В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № № 135/1448/14-а
Провадження у справі № 2-а/135/1/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2015 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря Когаль А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижині Вінницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 про скасування рішення, зобовязання вчинити дії, стягнення невиплаченої компенсації,-

ВСТАНОВИВ:

У жовні 2014 року позивач ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради, в якому просив скасувати рішення відповідача про припинення нарахування та виплати Компенсації малолітній доньці ОСОБА_2; зобов'язати ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради відновити виплату Компенсації малолітній доньці - ОСОБА_2 починаючи з жовтня 2014 року; стягнути з відповідача на користь малолітньої доньки ОСОБА_2 суми невиплаченої їй Компенсації за період з січня 2013 року по серпень 2014 року в розмірі 3738,00 грн. (три тисячі сімсот тридцять вісім гривень 00 копійок).

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25 січня 2012 року ОСОБА_4 - матір малолітньої доньки ОСОБА_2, керуючись положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» звернулась до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради із заявою про виплату грошової компенсації як матері дитини, потерпілої від наслідків Чорнобильської катастрофи, яка не відвідує дитячі дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади та яка не перебуває на повному державному забезпеченні. На підставі заяви та доданих до неї документів ОСОБА_3 призначено виплату Компенсації, відповідні виплати почали здійснюватися з лютого 2012 року.

У липні 2014 року ОСОБА_4 було виявлено, що суми Компенсації не надходять на банківський рахунок призначений для таких виплат.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами ОСОБА_4, скориставшись правом, передбаченим Закон України «Про звернення громадян», 17 липня 2014 року звернулася до ОСОБА_3 з проханням надати інформацію щодо стану здійснення виплати Компенсації.

У відповідь на звернення ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради направлено лист № 06-23 від 24 липня 2014 року, в якому повідомлено, що з січня 2013 року ОСОБА_4 не надано в управління документів про невідвідування дитиною дитячих дошкільних закладів освіти, інших звернень і заяв також не надходило. Таким чином, в зв'язку з відсутністю інформації, необхідної для прийняття рішень для призначення компенсаційних виплат дитині, як потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи, управління не мало підстав для подальшого нарахування вищевказаної компенсації з січня 2013 року.

Вважає, що рішення відповідача щодо припинення нарахування та виплати Компенсації є грубим та умисним порушенням чинного законодавства України, оскільки ОСОБА_4 виконано всі вимоги чинного законодавства України, необхідні для призначення та виплати Компенсації. При цьому, відповідно до Розділу VII Стандарту, послуга не надається у разі подання встановленого переліку документів не у повному обсязі. Тобто, перелік підстав для відмови у виплаті Компенсації є вичерпним.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 було подано заяву та повний перелік документ, що підтверджується призначенням та виплатою Компенсації протягом лютого - грудня 2012 року законні підстави для припинення нарахування та виплати Компенсації відсутні.

Крім того, вважає, що незаконною є вимога ОСОБА_3 щодо надання йому документів, які підтверджують невідвідування малолітньою донькою дошкільних закладів освіти, оскільки підписуючи типову форму заяви на надання Компенсації, ОСОБА_4 взяла на себе зобов'язання щодо повідомлення органів праці та соціального захисту населення в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг.

Отже, у випадку відвідування малолітньою донькою дошкільних закладів освіти, ОСОБА_4 зобов'язана повідомити про це ОСОБА_3. А у випадку неповідомлення - нести передбачену законом відповідальність.

Оскільки, починаючи з 22 квітня 2011 року по даний час малолітня донька не відвідувала та не відвідує дошкільних закладів освіти (тобто обставини, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг, не змінилися), у ОСОБА_4 не виникло зобов'язання щодо надання будь-яких додаткових відомостей/повідомлень ОСОБА_3.

Отже, вимоги ОСОБА_3 щодо надання йому документів, які підтверджують невідвідування малолітньою донькою дошкільних закладів освіти, є безпідставними, незаконними та не можуть розглядатися в якості підстави для припинення нарахування виплати Компенсації. У зв'язку з прийняттям рішення про припинення нарахування та виплати Компенсації, малолітня донька, починаючи з січня 2013 року, не отримує належних їй виплат.

Загальна сума Компенсації, що мала бути виплачена, починаючи з січня 2013 року по серпень 2014 року складає: 178,00 грн. х 21 міс. = 3738,00 грн.

З наведеного випливає, що відповідач у порушення норм п. 12 ч. 1 ст. 30 Закону про ЧАЕС та Розділів І, III, VII Стандарту безпідставно та незаконно припинив нарахування та виплату Компенсації, чим, у свою чергу, завдав шкоди інтересам та порушив права малолітньої доньки.

12.02.2015 позивач подав через канцелярію суду заяву про збільшення розміру позовних вимог в частині загальної суми Компенсації, яку просив стягнути з відповідача, починаючи з січня 2013 року по 12 лютого 2015 року, що складає 178,00 грн * 25 міс. = 4450 грн.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 03 червня 2015 року позовні вимоги, подані поза межами шестимісячного строку звернення до суду за період з січня 2013 по 06 квітня 2014 рок, залишено без розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. При цьому, додатково пояснив, що порядок призначення Компенсації визначається Стандартом надання послуги з призначення компенсаційних виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Наказом Міністерства соціальної політики України від 23.03.2012 № 158. Стандарт, зокрема, визначає механізм призначення грошової компенсації батькам потерпілих дітей, які не відвідують дитячі дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади (у тому числі і тих, які не знаходяться в обліковому складі шкіл), якщо діти не перебувають на повному державному забезпеченні (п. 1.2. Стандарту). Заява за встановленим зразком, а також усі необхідні документи, що додаються до неї були подані до ОСОБА_3 у січні 2012 року. Проте, відповідач у запереченнях помилково зазначає, що «...для призначення компенсації" виплат необхідно подавати додаткові документи...», «...батьками дітей щомісячно додатково подається довідка, видана виконавчим комітетом Ладижинської міської ради про те, що дитина не відвідує дитячі дошкільні заклади...».

Також відповідач безпідставно посилається на лист Міністерства соціальної політики України 06.08.2014 року №647/20/112-14 де, зокрема зазначено, що «для призначення грошової компенсації на дітей, які не відвідують дитячі дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади, якщо діти не перебувають на повному державному забезпеченні, батьками щомісячно додатково подається довідка, видана структурним підрозділом освіти за місцем реєстрації громадянина про невідвідування дитиною дошкільного навчального закладу...»

В даному випадку припущення відповідача, як і помилкові твердження зазначені у Листі прямо протирічать змісту Стандарту. Як зазначено у п. 1.2 Стандарту, саме Стандарт є єдиним документом, який визначає механізм призначення компенсаційних виплат. Стандарт є нормативно-правовим актом, належним чином зареєстрованим у Міністерстві ю України 10 квітня 2012 р. за № 534/20847, який не передбачає необхідності подання будь-яких додаткових документів для призначень компенсаційних виплат; не надає територіальним органам Мінсоцполітики повноважень на власний розсуд вимагати від громадян будь-які додаткові документи для призначення компенсаційних виплат. Зміст Стандарту не може бути змінено Листом, який не є нормативно правовим актом.

Також зазначив, що медична амбулаторна картка є єдиним документом в якому робиться відмітка про факт зарахування дитини в дитячий дошкільний заклад, який може бути розташовано не тільки за місцем реєстрації дитини, але й за фактичним її перебуванням. Тому медична картка малолітньої доньки ОСОБА_2 беззаперечно підтверджує факт невідвідування ОСОБА_2 дитячих дошкільних закладів, як за місцем реєстрації так і за місцем фактичного перебування.

Представник відповідача ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради ОСОБА_5 в судовому засіданні даний позов вважала необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що дійсно в управлінні праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради зареєстрована справа № 181836 одержувача допомоги на дитину, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_4 З 25 січня 2012 року по січень 2013 року допомога надавалась на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка визнана потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи, посвідчення серії Д №211646, видане 05.12.2011 року Вінницькою ОДА. В рішеннях по призначенні деяких видів допомоги дітям, потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи неможливо визначити сталий термін її надання. Тому для призначення окремих компенсаційних виплат необхідно подавати додаткові документи. Так, для призначення грошової компенсації на дітей, які не відвідують дитячі дошкільні заклади освіти, батьками дітей щомісячно додатково подається довідка видана виконавчим комітетом Ладижинської міської ради про те, що дитина не відвідує дитячі дошкільні заклади, яка видається на підставі довідки закладу охорони здоров'я, про не оформлення дитини до дошкільного закладу освіти. Подання даної довідки підтверджується роз'ясненнями, що надавались працівникам управлінь на семінарах - навчаннях, які проводились ОСОБА_3 Вінницької ОДА, Головним управліннями праці та соціального захисту населення (нині Департаментом соціальної політики Вінницької ОДА), та роз'ясненнями Міністерства соціальної політики України в листах до департаментів та управлінь нижчого рівня та засобах масової інформації - газета "Праця і зарплата". ОСОБА_2 рекомендаціями, довідки про невідвідування дитиною дитячих дошкільних закладів освіти можуть надаватись виконавчими комітетами сільських, міських рад, відділами освіти, але обов'язковим документом є довідка медичної установи, на обліку якої знаходиться дитина, так як при оформленні в дитячі дошкільні заклади освіти медичний заклад надає батькам документи та фіксує факт зарахування дитини до дитячого дошкільного закладу.

Таким чином рішення про надання допомоги на дітей потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи приймається на період вказаний у довідці, про невідвідування дитиною дошкільного закладу освіти. ОСОБА_4 подала до управління праці та соціального захисту населення заяву встановленого зразку на призначення допомоги на дитину, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, що не відвідує дитячі дошкільні заклади освіти. До заяви надані всі документи передбачені Стандартом. Під час співбесіди заявниця належним чином була попереджена про умови надання допомоги та про те, що надання допомоги буде здійснюватись за умови подання довідок про невідвідування дитиною дитячого дошкільного закладу освіти. Під час співбесіди при поданні документів одержувачу допомоги пояснювалось, що допомога призначається за час коли дитина не відвідує дитячі дошкільні заклади освіти вказаний в довідці, що подається до управління та повідомляється, що ненадання потрібних документів розцінюється управлінням, як факт що дитина стала відвідувати дитячий садок. ОСОБА_4 попереджено про необхідність повідомляти управління про зміну обставин, які можуть впливати на одержання компенсації. Результатом згоди одержувача з запропонованими управлінням умовами одержання допомоги є підпис одержувача на заяві встановленого зразка, на ній фіксується і перелік документів, які одержувачу допомоги необхідно подати додатково для її призначення, ця інформація залишається на частині заяви управління та відривному талоні, який одержує одержувач послуги. На заяві ОСОБА_4 є відмітка про повідомлення заявника про необхідність подання довідок, що стверджено її особистим підписом.

Допомогу на дитину, ОСОБА_4 одержує з 25 січня 2012 року - дня подачі заяви. Для одержання допомоги в 2012 році ОСОБА_4 надавала в управління довідки з міської ради про невідвідування дитиною дитячих дошкільних закладів освіти, на підставі яких були прийняті рішення про надання допомоги: довідка№2308, видана 07.05.2012 року за період з січня по травень 2012 року. Рішення про призначення компенсації з 25.01.2012 по 31.05.2012 року та довідка №5557, видана 17.12.2012 року за період з червня по грудень 2012 року. Рішення про призначення компенсації з 01.06.2012 року по 31.12. 2012 року.

Таким чином у 2012 році ОСОБА_4 подавала необхідні документи для призначення допомоги, не заперечувала проти їх подання та знала, за який період їй була оформлена допомога. ОСОБА_4 період з січня 2013 року по даний час ОСОБА_4 не подала до управління довідку про невідвідування малолітньою донькою дитячого садка, тому законних підстав для продовження нарахування допомоги у відповідача не має.

Крім того, зазначила, що з 01.01.2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України", яким внесено зміни до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: у статті 30 "Пільги та компенсації потерпілим дітям та їх батькам" у частині першій пункт 12 - виплата грошової компенсації батькам потерпілих дітей, які не відвідують дитячі дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади (у тому числі і тих, які не знаходяться в обліковому складі шкіл), якщо діти не перебувають на повному державному забезпеченні, здійснюється в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України - виключено.

Таким чином відповідно до змін в діючому законодавстві відшкодування компенсації може бути здійснено лише за період з 01.01.2013 по 31.12. 2014.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача представник Департаменту соціального захисту постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи Міністерства соціальної політики України в судові засідання не з'являлися, причини неявки не повідомляли, хоча про час, дату й місце його проведення повідомлялися завчасно й належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. При цьому, будь-яких заяв, клопотань не надсилали.

Отже, враховуючи відсутність зі сторони учасників процесу заперечень, а також враховуючи передбачені частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року №2747-ІV (КАС України) строки розгляду справи, судом ухвалено розглянути справу у відсутність третіх осіб.

Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Суд заслухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази на підтвердження й спростування позовних вимог в їх сукупності, та надавши їм юридичну оцінку встановив наступне.

Судом встановлено, що в ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради зареєстрована справа № 181836 одержувача допомоги на дитину, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, допомога надається на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка визнана потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи, посвідчення серії Д №211646, видане 05.12.2011 року Вінницькою ОДА (а.с.5)

25 січня 2012 року ОСОБА_4 - матір малолітньої доньки ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради із заявою про виплату грошової компенсації як матері дитини, потерпілої від наслідків Чорнобильської катастрофи, яка не відвідує дитячі дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади та яка не перебуває на повному державному забезпеченні (а.с.59-61).

Рішенням ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради про призначення компенсації від 10.05.2012 ОСОБА_4 було призначено щомісячну грошову компенсації як матері потерпілої дитини, яка не перебуває на повному державному забезпеченні і не відвідує дитячі дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади на доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 25.01.2012 по 31.05.2012 (а.с.63). З довідки № 2308 від 07.05.2012, виданої виконавчим комітетом Ладижинської міської ради Вінницької області вбачається, що ОСОБА_2 за період з січня 2012 року по травень 2012 року не відвідувала дитячий дошкільний заклад і в обліковому складі дитячих дошкільних закладів не перебуває (а.с.62)

Також рішенням відповідача про призначення компенсації від 17.12.2012 ОСОБА_4 було призначено щомісячну грошову компенсації як матері потерпілої дитини, яка не перебуває на повному державному забезпеченні і не відвідує дитячі дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади на доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.06.2012 по 31.12.2012. З довідки № 5557 від 17.12.2012, виданої виконавчим комітетом Ладижинської міської ради Вінницької області вбачається, що ОСОБА_2 за період з червня 2012 року по грудень 2012 року не відвідувала дитячий дошкільний заклад і в обліковому складі дитячих дошкільних закладів не перебуває (а.с.62)

17 липня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила надати інформацію щодо стану здійснення виплати Компенсації, зокрема, про дату, з якої було припинено здійснення виплати вказаної грошової компенсації, і про причини такого припинення (а.с.8)

Листом № 06-23 від 24 липня 2014 року ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради повідомлено ОСОБА_4, що з січня 2013 року нею не подано в управління документів про невідвідування дитиною дитячих дошкільних закладів освіти, інших звернень і заяв також не надходило. Таким чином, в зв'язку з відсутністю інформації, необхідної для прийняття рішень для призначення компенсаційних виплат дитині, як потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи, управління не мало підстав для подальшого нарахування вищевказаної компенсації з січня 2013 року (а.с.9).

Враховуючи зазначене, судом встановлено та не оспорюється сторонами у справі, що ОСОБА_4 отримувала щомісячну виплату на дитину дошкільного віку, передбачену п. 12 ч. 1 ст.30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з грудня 2012 року, а з січня 2013 року нарахуванням такої компенсації їй не проводилось.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначені Законом №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно п.12 ч.1 ст.30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" потерпілим

дітям, зазначеним у пунктах 1-6 статті 27 цього Закону, та їх батькам надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, забезпечення продуктами харчування потерпілих дітей, які не відвідують дитячі

дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади (у тому числі і тих, які не

знаходяться в обліковому складі шкіл), на суму середньої вартості харчування в цих закладах, що встановлюється місцевими Радами народних депутатів, або виплата грошової компенсації батькам за їх бажанням, якщо діти не перебувають на повному державному забезпеченні.

Пп. 19 п. 4 "Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936 передбачено виплату грошової компенсації батькам потерпілих дітей, у разі якщо діти не перебувають на повному державному забезпеченні і не відвідують дитячі дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади, яка здійснюється на суму середньої вартості харчування в цих закладах, що встановлюється місцевими органами самоврядування відповідно до пункту 12 частини першої статті 30 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ".

Наказом Мінсоцполітики України від 22.03.2012 №158 "Про затвердження стандартів надання послуг соціальної підтримки населенню за принципом "єдиного вікна" (зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.04.2012 за №525/20838) затверджено Стандарт надання послуги з призначення компенсаційних виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який в тому числі визначає механізм призначення такої компенсаційної виплати як грошова компенсація батькам потерпілих, які не відвідують дитячі дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади, якщо діти не перебувають на повному державному забезпеченні (п.1.2 Стандарту).

Відповідно до Розділу II Стандарту, одержувачами послуги з призначення грошової компенсації батькам потерпілих дітей, які не відвідують дитячі дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади (у тому числі і тих, які не знаходяться в обліковому складі шкіл), якщо діти не перебувають на повному державному забезпеченні, є діти, потерпілі від Чорнобильської катастрофи.

Згідно з положеннями Розділу III Стандарту, для призначення Компенсації подається заява за формою, затвердженою наказом Міністерства соціальної політики України від 22 лютого 2012 року № 96 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг» та такі документи: копія свідоцтва про народження; копія посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджує статус потерпілої дитини; копія паспорта батька та/або матері (для дітей з неповних сімей); висновок ЛКК про встановлення інвалідності (для дітей-інвалідів); копія довідки про присвоєння батьку та/або матері (для дітей з неповних сімей реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта з відміткою про відмову від прийняття такого номера; копія посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, який підтверджує статус особи (1, 2, 3 категорії батька та/або матері), що має право на пільги відповідно до законодавства (п. 3.1. Стандарту).

Посвідчення ОСОБА_4, як постраждалої від наслідків Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії особи, та її дитини - ОСОБА_2О, є чинними, ніким не скасовані, а тому ОСОБА_4 має право на компенсацію, відповідно до п.12 ч.1 ст.30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Судом в свою чергу встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заява за встановленим зразком, а також усі необхідні документи, що додаються до неї ОСОБА_4 були подані до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради у січні 2012 року.

Як вбачається із оглянутої та дослідженої судом амбулаторної медичної картки малолітньої ОСОБА_2, в ній відсутня відмітка про факт зарахування дитини в дитячий дошкільний заклад, що в свою чергу свідчить про те, що обставини, які можуть вплинути на отримання компенсації (відвідування дитиною дошкільних закладів освіти) не настали, тому законні підстави для припинення нарахування грошової компенсації відсутні.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що ні Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ні Стандартом надання послуги з призначення компенсаційних виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Наказом Міністерства соціальної політики України від 23.03.2012 № 158, який є нормативно-правовим актом, належним чином зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 квітня 2012 рок за № 534/20847, та є єдиним документом, що визначає механізм призначення грошової компенсації батькам потерпілих дітей, які не відвідують дитячі дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади, ні іншим нормативно-правовим актом не передбачено необхідності подання будь-яких додаткових документів для призначення компенсаційних виплат.

Таким чином, в ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради не було законних підстав для припинення нарахування та виплат ОСОБА_4 грошової компенсації у зв'язку з неподанням додатково до управління довідки, виданої виконавчим комітетом Ладижинської міської ради про те, що дитина не відвідує дитячі дошкільні заклади, яка видається на підставі довідки закладу охорони здоров'я, про не оформлення дитини до дошкільного закладу освіти.

Разом із цим, слід зазначити, що судом не беруться до уваги посилання представника відповідача на те, що правомірність подання додаткових документів підтверджується роз'ясненнями, що надавались працівникам управлінь на семінарах - навчаннях, які проводились ОСОБА_3 Вінницької ОДА, Головним управліннями праці та соціального захисту населення (нині Департаментом соціальної політики Вінницької ОДА), та роз'ясненнями Міністерства соціальної політики України в листах до департаментів та управлінь нижчого рівня, зокрема у листі від 06.08.2014 № 647/20/112-14 та засобах масової інформації - газета "Праця і зарплата", оскільки дані листи та роз'яснення не мають сили нормативно-правових актів.

Тому, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню п. 12 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Стандарт надання послуги з призначення компенсаційних виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Наказом Міністерства соціальної політики України від 23.03.2012 № 158, який є нормативно-правовим актом, належним чином зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 квітня 2012 рок за № 534/20847, та є єдиним документом, що визначає механізм призначення грошової компенсації батькам потерпілих дітей, які не відвідують дитячі дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що з 01.01.2015 набув чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України", яким внесено зміни до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: у статті 30 "Пільги та компенсації потерпілим дітям та їх батькам" у частині першій пункт 12 - виплата грошової компенсації батькам потерпілих дітей, які не відвідують дитячі дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади (у тому числі і тих, які не знаходяться в обліковому складі шкіл), якщо діти не перебувають на повному державному забезпеченні, здійснюється в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України - виключено.

Таким чином, з урахуванням ухвали про залишення позовних вимог без розгляду та відповідно до змін у діючому законодавстві, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають захисту за період з 07 квітня 2014 року по 31 грудня 2014 року щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації, передбаченої п.12 ст.30 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки позивач звернувся до суду в інтересах малолітньої доньки 07.10.2014.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюються рішення прийняті відповідачем, суб'єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч. 3ст. 2 КАС України, перевіряє чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Обставини справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача в інтересах малолітньої доньки за захистом її порушеного права до суду.

ОСОБА_2 правилами, встановленими ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірність своїх дій, які полягали у припиненні нарахування та виплаті ОСОБА_4 компенсації у відповідності до норм, встановлених п.12 ст.30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та розділом І, ІІ, VІІ Стандарту.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 11 КАС України закріплено суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

З врахуванням вищевикладеного, у співставленні з позовними вимогами, суд вважає належним способом захисту прав та інтересів позивача визнання дій ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради щодо невиплати ОСОБА_4 грошової компенсації, передбаченої п.12 ст.30 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 неправомірними та зобов'язати ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради провести нарахування та виплату ОСОБА_4 грошової компенсації, передбаченої п.12 ст.30 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 07 квітня 2014 року по 31 грудня 2014 року (в межах шестимісячного строку).

Крім того, суд вважає за необхідне відмовити в частині позовних вимог щодо скасування рішення ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради про припинення нарахування та виплати компенсації малолітній доньці ОСОБА_2, оскільки дане рішення у формі офіційного документу відповідачем не приймалось.

Разом з тим, суд зазначає, що оскільки саме на ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради Вінницької області, покладено обов'язок щодо проведення нарахування та виплати щомісячної грошової компенсації на дитину, суд не може перебирати на себе вказані функції державного органу, на якого законодавством покладено такі повноваження, в частині проведення нарахування та виплати вказаної допомоги у конкретному розмірі. Таким чином у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача сум невиплаченої малолітній доньці ОСОБА_2 компенсації за період з 7 квітня 2014 року по 31 грудня 2015 року необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.4,11,70,71,159,160,161,162,163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 про скасування рішення, зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради щодо невиплати ОСОБА_4 грошової компенсації, передбаченої п.12 ст.30 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - неправомірними.

Зобов'язати ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради провести нарахування та виплату ОСОБА_4 грошової компенсації, передбаченої п.12 ст.30 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 07 квітня 2014 року по 31 грудня 2014 року.

В задоволенні решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ладижинський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя