Справа № 2-а-340/11
Суддя: Гребенюк В. В.
Дата ухвалення: 2011-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2011 року Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гребенюк В.В.,

при секретарі Литовченко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва, управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про визнання дій відповідачів протиправними, зобовязання здійснити перерахунок основної, додаткової пенсії та щорічної допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі за текстом позивач) звернувся до суду з вищезазначеним позовом до управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва (надалі за текстом відповідач 1), управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у місті Києві державної адміністрації (надалі за текстом відповідач 2), Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (надалі за текстом відповідач 3), мотивуючи свої вимоги тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС віднесеної до 1 категорії, інвалідом 2 групи захворювання, яке повязане з ліквідацією наслідків на ЧАЕС.

У відповідності до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір призначеної позивачу пенсії не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткової пенсії - 75% від мінімальної пенсії за віком.

Зазначена пенсія позивачу повинна бути нарахована та виплачена починаючи з дня звернення з заявою до відповідача 1. Однак, до цього часу позивач отримує значно нижчу пенсію, в звязку з чим він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, але в цьому йому було відмовлено.

В звязку з чим позивач ставить питання про визнання протиправними дій відповідача 1, повязаних з виплатою основної та додаткової пенсії у розмірах, менших від встановлених ст. 50. ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязання відповідача здійснити перерахунок і виплатити позивачу пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з моменту виходу на пенсію з 1996 року.

Крім того, відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Відповідач 1 у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача (а.с. 25) та заперечуючи проти позову надав заперечення (а.с. 26-27).

Відповідач 2 надав письмові заперечення, де зазначив, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення позивачу проводилась в розмірах, визначених у Постанові КМУ №562 від 12.07.05р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто відповідач діяв в межах своєї компетенції та у відповідності до вимог діючого законодавства. В звязку з чим відповідач просить в позові відмовити (а.с. 31-32).

Відповідач 3 надав письмові заперечення в яких проти позову заперечують з тих же підстав та пояснив, що за 2010 р. ним проведено перерахунок коштів на виплату щорічної допомоги на оздоровлення 18.05.2010 р. в розмірі 120 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, керуючись вимогами ст.128 КАС України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів 1, 3, на підставі наявних в справі документів та вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав позивач ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відповідача 1, отримує основну та додаткову пенсію як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, є інвалідом 2 групи, внаслідок захворювання, повязаного з виконанням робіт із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії А № 073231 (а.с. 20), довідкою МСЕК серії МСЕ - № 146793 від 09.01.1996р. (а.с. 20) та іншими матеріалами справи.

Як вбачається з пояснень позивача та досліджених судом матеріалів справи основна та додаткові пенсії позивачу призначені відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про державний бюджет України на 2008р.», які передбачають, що розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильської катастрофою, не можуть бути нижче для інвалідів 2 групи 1090 грн., щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, для інвалідів 2 групи становить 20% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В 2710.2010 р. позивач звернувся до відповідача 1 з заявою про перерахунок пенсії (а.с. 15) у відповідності до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але листом від 08.11.1200 р. № 843/Т-768 відповідач 1 відмовив у перерахунку пенсії позивача (а.с. 11).

Відповідно до ч.1 ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір пенсії для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно Постанови КМУ №654 від 16.07.08р. Кабінет Міністрів України постановив установити починаючи з 01.07.08р. доплату окремим категоріям осіб з тим, щоб їх пенсії досягли таких розмірів: в учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС у 1987-1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 р. із зони відчуження, інвалідів 2 групи 820 грн.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, суд вважає, що при вирішення даного спору підлягають застосуванню ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» від 28.12.07р. текст ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в такій редакції: особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам 2 групи 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, частина 3 та 4 ст.54 змінена чотирма частинами такого змісту: у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986р. по 2 групі інвалідності 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України по справі №1-28/2008 від 22.05.08р. за конституційним поданням Верховного Суду України і 101 народного депутата щодо відповідальності Конституції України окремих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» визнано такими, що не відповідають Конституції України положення пункту 28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік».

Рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Положення Законів України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення. Рішення Конституційного Суду України є обовязковими для виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Враховуючи те, що рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08р., яке має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції, внесення змін до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнано неконституційними, а також визначено позицію Конституційного Суду, яка полягає в тому, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки це призводить до обмеження прав і свобод людини і громадянина, суд вважає, що вимоги позивача в частині зобовязання відповідача зробити перерахунок і виплатити позивачу пенсію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії інваліду 2 групи, виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підлягають задоволенню.

При цьому, слід також зазначити, що згідно вимог ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31.10.06р. у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність підвищується розмір пенсій та додаткових пенсій, визначений відповідно до ст.ст. 50, 54 цього Закону.

Крім того, як вбачається з досліджених судом документів щорічна допомога на оздоровлення за 2010 рік була виплачена позивачу. Розмір щорічної допомоги на оздоровлення, виплачених позивачу за 2010 р. був визначений відповідачем 2 у відповідності до Постанови КМУ №562 від 12.07.05р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою встановлений фіксований розмір зазначеної допомоги.

В лютому 2010 р. позивач звернувся до відповідача 2 з заявою про виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2005-2010 р. в розмірі встановленому ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але листом від 01.09.2010 р. відповідач 2 відмовив у перерахунку допомоги з посиланням на Постанову КМУ №562 від 12.07.2005 р.

Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 2 групи, учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

До Подільського районного суду м. Києва дана позовна заява була подана з пропуском шестимісячного строку на її подання, визначеного ч. 2 ст. 99 КАС України. Позивач із заявою про поновлення строку подання адміністративного позову не звертався. Оскільки позовні вимоги стосуються порушення прав позивача за період з 1996 року по 2010 рік, а до суду позивач звернувся лише 08.12.2010 року - після сплину більш ніж шість місяців з моменту порушення його прав, та не подав клопотання про поновлення такого строку, а можливість вирішення питання про поновлення строку за власною ініціативою суду чинним КАС України не передбачена, то відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, ухвалою суду адміністративний позов в частині позовних вимог, що стосуються періоду до 08.06.2010 року, підлягає залишенню без розгляду.

Таким чином, позовна вимога про визнання дій відповідачів 2, 3 протиправними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення, задоволенню не підлягає, оскільки була заявлена з пропуском шестимісячного строку на її подання.

Разом з тим, підлягає задоволенню вимоги позивача про визнання дій відповідача 1 щодо відмови в нарахуванні та здійсненні перерахунку та виплаті раніше призначеної основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, протиправними.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 48, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, ст.ст. 99, 158-163, 186 Кодексу Адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва, управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про визнання дій відповідачів протиправними, зобовязання здійснити перерахунок основної, додаткової пенсії та щорічної допомоги на оздоровлення - задовольнити частково;

Визнати дії управління пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва протиправними;

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 основної (державної) пенсії в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком за період з 8 червня 2010 року з урахуванням проведених виплат;

В іншій частині в задоволенні позову відмовити;

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя Гребенюк В. В.