Справа № 824/265/15-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/265/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Анісімов О.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

10 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України у Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Міністерства внутрішніх справ України у Чернівецькій області, Путильського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач або ОСОБА_2М.) звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області (далі відповідач 1 або УМВС) та Путильського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області (далі відповідач 2 або РВ УМВС), в якому із врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просить визнати незаконним та скасувати накази №1568 від 15.11.2013 в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ та №353 о/с від 12.12.2013 "По особовому складу" в частині звільнення його з органів внутрішніх справ та поновлення ОСОБА_2 на посаді помічника дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Путильського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області.

Чернівецький окружний адміністративний суд постановою від 02 квітня 2015 року позов задовольнив: визнав незаконним та скасував наказ управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області №1368 від 15.11.2013 р. "Про покарання працівників Путильського РВ УМВС України в Чернівецькій області" в частині накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ; визнав незаконним та скасував наказ управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області №353 о/с від 12.12.2013 р. "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ; поновив ОСОБА_2 на посаді помічника дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Путильського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області; постанову суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді помічника дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Путильського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області допустив до негайного виконання.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області оскаржило його в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі відповідач1, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм матеріального права просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.04.2015 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Позивач не скористався правом регламентованим положеннями статті 191 КАС України щодо надання письмових заперечень на апеляційну скаргу.

09 червня 2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшла заява управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області про розгляд апеляційної скарги за відсутності їх представника. При цьому, відповідач наголосив, що вимоги апеляційної скарги підтримує в повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому відповідно до положень частини 4 статті 196 та частин 1, 2 статті 197 КАС України, суд вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів. При цьому, фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у відповідності до вимог частини 6 статті 12 та частини 1 статті 41 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін з таких підстав.

Судом з матеріалів справи встановлено, з 30.12.2010 ОСОБА_2 прийнятий на службу в органах внутрішніх справ.

Наказом від 06.01.2011 №2 о/с По особовому складу ОСОБА_2 призначено на посаду помічника дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції РВ УМВС, прибулого для проходження служби з внутрішніх військ МВС України, з 30.12.2010.

Наказом т.в.о. начальника РВ УМВС від 12.03.2013, №47 Про закріплення помічника ДІМ ОСОБА_2 закріплено за дільничним інспектором сектору ДІМ РВ УМВС ОСОБА_3

Під час проходження служби в органах внутрішніх справ ОСОБА_2 неодноразово заохочувався керівництвом УМВС, а також позитивно характеризувався по місцю проходження служби (а.с.23-27).

03.10.2013 у газеті Молодий буковинець опублікована стаття Захистила сина - й отримала шість куль, у якій зазначено, що потерпіла ОСОБА_4 зверталася до ОСОБА_2 щодо протиправної поведінки свого колишнього чоловіка ОСОБА_5, однак, він жодних профілактичних заходів не здійснив, що у подальшому стало передумовою до скоєння ОСОБА_5 тяжкого злочину.

Враховуючи зазначене, наказом начальника УМВС від 07.10.2013 №1107 Про призначення службового розслідування призначено службове розслідування щодо неналежного виконання ОСОБА_2 функціональних обовязків.

07.11.2013 складено висновок службового розслідування, який затверджений начальником УМВС, згідно резолютивної частини якого рекомендовано ОСОБА_2 за порушення вимог пункту 2.1.Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 19.11.2012 №1050, в частині належного реагування на повідомлення громадян та не реєстрацію його в журналі єдиного обліку і пункту 3.1 Інструкції щодо порядку взаємодії управлінь (відділів) у справах сім'ї, молоді та спорту, служб у справах дітей, центрів соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та відповідних підрозділів органів внутрішніх справ з питань здійснення заходів з попередження насильства в сім'ї, затвердженого наказом Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту, Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2009 № 3131/386 звільнити з органів внутрішніх справ.

Наказом від 15.11.2013 №1368 Про покарання працівників Путильського РВ УМВС України в Чернівецькій області, за порушення пункту 2.1.Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 19.11.2012 №1050, в частині належного реагування на повідомлення громадян та не реєстрацію його в журналі єдиного обліку і пункту 3.1 Інструкції, що призвело до тяжких наслідків ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ звільнено.

Наказом від 12.12.2013, №353 о/с По особовому складу згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за пунктом 63 "є" за порушення дисципліни ОСОБА_2

Незгода позивача із зазначеними наказами слугувала зверненню з цим позовом до суду.

Чернівецький окружний адміністративний суд ухвалюючи оскаржену постанову виходив з того, що відповідно до обовязків та локальних актів РВ УМВС на ОСОБА_2 не було покладено обовязку виносити офіційне застереження про неприпустимість протиправної поведінки, проводити профілактичну роботу, в цьому його вина відсутня. Також, УМВС при прийнятті оскаржуваних наказів не врахувала наявність чи відсутність причинного звязку між бездіяльністю ОСОБА_2 та наслідками у вигляді скоєння злочину ОСОБА_6

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких міркувань.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, під час проходження служби ОСОБА_2 перебував на посаді помічника дільничного інспектора міліції.

Правовий статус ОСОБА_2, як помічника дільничного інспектора міліції визначений Законом України Про міліцію від 20.12.1990, №565-ХІІ та Положенням про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС №550 від 11.11.2010 (далі Положення).

Відповідно до пункту 7.7 Положення з метою надання допомоги дільничним інспекторам міліції, що обслуговують території зі складною оперативною обстановкою, до штату служби дільничних інспекторів міліції вводяться посади помічників дільничних інспекторів міліції.

Згідно із приписами підпункту 7.7.4 та підпункту 7.7.5 Положення наказом начальника міськрайоргану помічник дільничного інспектора міліції закріплюється за конкретним дільничним (старшим дільничним) інспектором міліції. Свою службову діяльність він здійснює під безпосереднім керівництвом дільничного (старшого дільничного) інспектора міліції, за яким закріплений.

Помічник дільничного інспектора міліції не виносить рішень у справах про адміністративні правопорушення та не приймає рішення щодо відмови в порушенні кримінальної справи.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду здійснивши системний аналіз наведених норм, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що помічник дільничного інспектора міліції, здійснює свою діяльність під безпосереднім керівництвом дільничного інспектора міліції та не уповноважений приймати правозастосовчі акти.

В свою чергу, права дільничного інспектора міліції визначені у розділі 8 Положення.

Власне за приписами підпунктів 8.3, 8.5,8.12 Положення дільничний інспектор міліції має право виявляти і вести облік осіб, які підлягають профілактичному впливу, на підставі та в порядку, встановленому законодавством України, виносити їм офіційне застереження про неприпустимість протиправної поведінки, зразок якого наведено у додатку 2 до цього Положення; викликати осіб, які систематично вчиняють порушення громадського порядку та інші правопорушення, для винесення їм офіційного застереження про неприпустимість протиправної поведінки; уживати до осіб, які вчинили насильство в сім'ї, заходів, передбачених статтею 6 Закону України "Про попередження насильства в сім'ї".

Таким чином, право виносити офіційне застереження про неприпустимість протиправної поведінки, проводити профілактичну роботу та вживати інші заходи передбачені статтею 6 Закону України Про попередження насильства в сімї віднесено до повноважень дільничного інспектора міліції, натомість, до повноважень помічника дільничного інспектора міліції такі повноваження не входять.

Аналіз наведених норм та встановлених обставин справи дає право зробити висновок, що ОСОБА_2, працюючи на посаді помічника дільничного інспектора, не міг вживати заходи (у т.ч. виносити офіційне застереження про неприпустимість протиправної поведінки, проводити профілактичну роботу), які не входили до його повноважень, а тому позивача протиправно притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невжиття таких заходів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги доводи відповідача 1 про те, що ОСОБА_2, на момент скоєння ОСОБА_6 злочину, виконував обовязки дільничного інспектора міліції, що зокрема підтверджується наявною у справі копією протоколу про адміністративне правопорушення №0254853 від 21.01.2013.

Власне, за приписами Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114, питання про покладання на особу виконання певних обовязків, вирішується наказом. Сторонами не надано суду такого наказу.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №0254853 від 21.01.2013 випливає, що його склав виконуючий обовязки дільничного інспектора міліції ОСОБА_2, однак це мало місце - 21.01.2013, тоді як ОСОБА_6 скоїв злочин 20.08.2013, тобто пройшло 7 місяців

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення №0254853 від 21.01.2013, який складений ОСОБА_2 не може підтверджувати факт виконання останнім обовязки дільничного інспектора міліції, оскільки максимальний строк тимчасового виконання обовязків, відповідно до підпункту б пункту 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991, №114, може складати 4 місяців.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 вимоги Інструкції не порушив.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного погоджується, також, з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 порушено положення пункту 2.1. Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 19.11.2012 року №1050, в частині належного реагування на повідомлення громадян та не реєстрацію його в журналі єдиного обліку, однак ці дії не перебувають безпосередньо у причинному звязку із наслідками, у вигляді скоєння ОСОБА_6 злочину, а отже вони не можуть бути підставою для його звільнення із органів внутрішніх справ.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, визначено Законом України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України від 22.02.2006 р. № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, а відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

По своїй правовій природі дисциплінарна відповідальність, як і будь-яка інша юридична відповідальність, є індивідуальною, і для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності необхідна наявність вини такої особи, у вигляді умислу або необережності.

За порушення службової дисципліни згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень встановлено статтею 14 Дисциплінарного статуту. З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Згідно із приписами статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що позивачем надано належні докази, що підтверджують обґрунтованість його позовних вимог, натомість, відповідачем не надано суду достатньо доказів, що підтверджують обґрунтованість спірних наказів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до частини 1 статті 200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України у Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

ОСОБА_7