Справа № 804/6579/15
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2015 р. Справа № 804/6579/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Юркова Е.О.
при секретарі - Шпота Я.С.
за за участю: представник позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з вимогами: визнати недійсним податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 12.05.2015 року за № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 повністю.
В обґрунтування позову позивач посилається на безпідставність та необґрунтованість висновків акту № 05/15/00374048 від 05.05.2015 року документальної позапланової виїзної перевірки дотримання ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, на підставі якого прийнято спірні податкові повідомлення-рішення, які винесено без урахування фактичних обставин справи та в порушення приписів податкового законодавства.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.
Представник відповідача до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Правом на подання письмових пояснень або заперечень не скористався.
Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявності підстав для його задоволення.
У період з 25.02.2015р. по 03.03.2015р., відповідно до ст. 336, 351 та 354 Митного кодексу України та на підставі наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 25.02.2015р. №96 головним державний ревізором-інспектором відділу митного аудиту управління податкового та митного аудиту Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (надалі за текстом ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач) проведена документальна невиїзна перевірка дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року при митному оформленні товару за митними деклараціями: № 110130000/2012/501111 від 10.02.2012р.; №110130000/2012/502158 від 06.03.2012р.; № 110130000/2012/506651 від 03.07.2012р.; № 110130000/2012/509799 від 07.09.2012р.; № 110130000/2012/513045 від 20.11.2012р.; № 110130000/2012/513494 від 29.11.2012р.; № 110130000/2013/505781 від 23.05.2013р.; № 110130000/2013/505913 від 27.05.2013р.; № 110130000/2013/507208 від 03.07.2013р.; № 110130000/2013/508571 від 06.08.2013р.; № 110130000/2013/511406 від 25.10.2013р.; № 110130000/2013/511505 від 29.10.2013р.; № 110130000/2014/502277 від 20.03.2014р.; № 110130000/2014/503824 від 12.05.2014; № 110130000/2014/505435 від 03.07.2014р.; № 110130000/2014/506040 від 29.07.2014р.; № 110130000/2014/507694 від 29.09.2014р.
Вказаною перевіркою встановлено: за результатами перевірки стану дотримання ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» вимог законодавства України з питань державної митної, у тому числі правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів встановлені наступні порушення законодавства України:
1. Закону України «Про митний тариф України» в частині невірної класифікації товару та ч.4 ст.280, ч.1 ст.295 Митного кодексу України, в результаті чого занижено суму належних до сплати митних платежів, а саме: ввізного мита за митними деклараціями, наведеним у таблиці 1;
2. п.190.1 ст.190 розділу V Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість при ввезенні товару за митними деклараціями наведеними в таблиці 1.
Тобто, ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» були порушені вимоги митного законодавства України в частині невірної класифікації товару та застосуванні при цьому заниженої ставки ввізного мита при ввезенні товарів на митну територію України, що спричинило невірне визначення податкового зобовязання підприємства, як субєкта податкової відповідальності (власника товару, що ввозився на Україну) у розумінні Податкового кодексу України, при митному оформленні товару: «Суміші речовин для використання у харчовій промисловості, які застосуються як промислова сировина для виробництва картопляних чіпсів та кукурудзяних паличок (не призначені безпосередньо для вживання)» за асортиментом:
- порошкоподібний ароматизатор «Бекон 15.03.9863».
- порошкоподібний ароматизатор «Сир» 15.03.9862»,
- порошкоподібний ароматизатор «Гірчиця 15.85.0442»,
- порошкоподібний ароматизатор «Шинка 15.80.3827»,
- порошкоподібний ароматизатор «Гриби у сметані SN806154»,
- порошкоподібний ароматизатор «Гриби 15.03.9903»,
- порошкоподібний ароматизатор «Вишня 15.02.5287» - на загальну суму 1 006 024,60 грн., у тому числі мито 838 353,80 грн., ПДВ 167 670,80 грн. за митними деклараціями наведеними у таблиці.
Відповідно до п.11 ч.1 ст.347 Митного кодексу України посадовими особами органів доходів і зборів самостійно визначено суму податкових зобовязань, а саме оподаткування митом та податком на додану вартість у сумі 1 006 024,60 грн., оскільки результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження податкових зобовязань, визначених платником податків у митних деклараціях.
За результатами перевірки податковим органом був складений акт № Н02/15/00374048 від 18.03.2015 року «Документальної невиїзної перевірки дотримання ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року».
Не погоджуючись із викладеними в акті перевірки висновками, ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» були подані до ГУ ДФС у Дніпропетровській області заперечення від 27.03.2015 року № 21-08/186, за розглядом яких останнім листом від 03.04.2015р. № 2356/10/04-36-22-06-11 повідомлено, що під час розгляду заперечень, на підставі п.5 ч.7 ст.346 Митного кодексу України прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки дотримання ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року при імпорті товару «Суміші речовин для використання у харчовій промисловості, які застосуються як промислова сировина для виробництва картопляних чіпсів та кукурудзяних паличок (не призначені безпосередньо для вживання)».
Так, у період з 10.04.2015р. по 17.04.2015р., відповідно до п.5 ч.7 ст. 346 Митного кодексу України в рамках розгляду заперечень від 27.03.2015 року № 21-08/186 до акту документальної невиїзної перевірки від 18.03.2015р. Н02/15/00374048 та на підставі наказу від 06.04.2015р. №183 головним державний ревізором-інспектором відділу митного аудиту управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року.
За результатами перевірки податковим органом був складений акт № 05/15/00374048 від 05.05.2015 року «Документальної позапланової виїзної перевірки дотримання ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року».
За змістом акту № 05/15/00374048 від 05.05.2015 року за результатом перевірки прийнято рішення про класифікацію заявленого у наведених митних деклараціях товару за кодом УКТЗЕД НОМЕР_3 із застосуванням ставки ввізного мита 10%, у звязку з чим у ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» виникли податкові зобовязання зі сплати митних платежів.
Висновки даної перевірки аналогічні висновкам, викладеним в акті № Н02/15/00374048 від 18.03.2015 року «Документальної невиїзної перевірки дотримання ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року».
Не погоджуючись із викладеними в акті перевірки висновками, ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» були подані до ГУ ДФС у Дніпропетровській області заперечення від 15.05.2015 року № 21-08/302.
На підставі Акту перевірки № 05/15/00374048 від 05.05.2015 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 12.05.2015 року, яким ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» було збільшено суму грошового зобовязання за платежем: ввізне мито на товари, що ввозяться субєктами підприємницької в розмірі 799 808,50 грн. та податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_2 від 12.05.2015 року, яким ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» було збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів в розмірі 159 961,60 грн.
Суд вважає, що висновки зазначені в акті перевірки № 05/15/00374048 від 05.05.2015 року, а отже і податкові повідомлення-рішення від 12.05.2015 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 є безпідставними та не відповідають дійсним обставинам справи, з огляду на наступне.
З матеріалів вбачається, що 28.02.2011 року ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» як покупцем було укладено з International Flavors & Fragrances I.F.F.(Nederland) B.V. (Королівство Нідерландів, Голландія) контракт № 31, за умовами якого продавець зобов'язується виготовляти та продавати ароматизатори згідно з додатками, які є невідємною частиною даного контракту.
На підставі укладеного контракту в період з 2011 року по грудень 2014 року ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» здійснювались поставки порошкоподібних ароматизаторів «Бекон 15.03.9863», «Сир» 15.03.9862», «Гірчиця 15.85.0442», «Шинка 15.80.3827», «Гриби у сметані SN806154», «Гриби 15.03.9903» та «Вишня 15.02.5287» із відповідним декларуванням при митному оформленні товару за митними деклараціями: № 110130000/2012/501111 від 10.02.2012р.; №110130000/2012/502158 від 06.03.2012р.; № 110130000/2012/506651 від 03.07.2012р.; № 110130000/2012/509799 від 07.09.2012р.; № 110130000/2012/513045 від 20.11.2012р.; № 110130000/2012/513494 від 29.11.2012р.; № 110130000/2013/505781 від 23.05.2013р.; № 110130000/2013/505913 від 27.05.2013р.; № 110130000/2013/507208 від 03.07.2013р.; № 110130000/2013/508571 від 06.08.2013р.; № 110130000/2013/511406 від 25.10.2013р.; № 110130000/2013/511505 від 29.10.2013р.; № 110130000/2014/502277 від 20.03.2014р.; № 110130000/2014/503824 від 12.05.2014; № 110130000/2014/505435 від 03.07.2014р.; № 110130000/2014/506040 від 29.07.2014р.; № 110130000/2014/507694 від 29.09.2014р.
При цьому, класифікація імпортованого товару здійснювалась за кодом УКТЗЕД НОМЕР_4 (графа 33 декларації) на підставі рішень Державної митної служби України (Дніпропетровська митниця, відділ КМВ та КТ) про визначення коду товару від 03.08.2011 року № КТ-110-1821-2011, від 25.08.2011 року № КТ-110-2062-2011 та від 03.02.2012 року № КТ-110-0192-2012 із застосуванням ставки ввізного мита 0%.
Слід зазначити, що рішення Державної митної служби України про визначення коду товару винесені на підставі проведених лабораторних досліджень, відображених у висновках експертів державної служби експертного забезпечення митних органів (далі - ДСЕЗМО) від 29.07.2011р. № 18-583, від 23.08.2011р. № 18- 633 та від 27.01.2012р. № 18-51.
Також, керуючись зазначеними вище рішеннями Державної митної служби України про визначення коду товару, позивач у період з лютого 2012 року по вересень 2014 року здійснює поставку на митну територію України порошкоподібних ароматизаторів, зазначаючи узгоджений з митним органом класифікаційний код УКТЗЕД НОМЕР_4 та сплачуючи відповідні податкові зобовязання.
Відносини, пов'язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року).
Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності органів доходів і зборів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Одними з принципів здійснення державної митної справи згідно статті 8 Митного кодексу України є, зокрема, принцип законності та презумпції невинуватості, додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб.
Так, пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур (пункт 35 статті 1 Митного кодексу України.
У пункті 19 статті 1 МК міститься визначення терміна «митні процедури» - операції, пов'язані зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів.
Згідно із частиною першою статті 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.
За приписами частини першої статті 68 Митного кодексу України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Такий порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012р. № 428 та визначає підстави та процедуру деталізації товару за УКТЗЕД на національному рівні, затвердження пояснень, а також оприлюднення відповідних рішень на офіційному веб-сайті головного відомства.
Згідно із статтею 69 МКУ товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими.
За змістом статті 313 МК (яка діяла до 1 червня 2012 року) класифікація товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, визначених УКТ ЗЕД, є виключною компетенцією митних органів.
Разом із тим пунктом 23 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України встановлено, що митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Стаття 248 МКУ передбачено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії (ч. 2 ст. 248 МКУ).
Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії (ч. 5 ст. 255 МКУ).
Частиною першою ст. 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
Згідно статті 264 МКУ митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій. З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Документи, відомості про які зазначені в митній декларації, повинні зберігатися декларантом або уповноваженою ним особою протягом не менше ніж 1095 днів. Декларант та уповноважена ним особа несуть установлену цим Кодексом та іншими законами України відповідальність за подання недостовірних відомостей, знесених ними до митної декларації, за знищення або втрату документів, відомості про які зазначені в митній декларації, до закінчення строку зберігання, передбаченого цією частиною (ч. 13 ст. 264 МКУ).
З аналізу зазначених вище норм митного законодавства вбачається, що обовязок із визначення коду товару, що поставляється, згідно з УКТЗЕД несе імпортер в якості декларанта, або особа уповноважена ним на декларування, шляхом заявления, тобто декларування, у декларації такого коду (графа 33). Проте, після прийняття декларації до митного оформлення, вона засвідчує факти, які мають юридичне значення, а посадова особа митного органу здійснює контроль заявлених відомостей. Після завершення митного оформлення, що підтверджується шляхом проставлення відповідних відміток (у тому числі за допомогою інформаційних технологій) на митній декларації, відповідальність для декларанта настає лише у випадку подання недостовірних відомостей та/або документів.
Відповідно до статті 345 МКУ органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.
Відповідно до пунктів 1,2 частини 2 статті 351 МКУ документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:
1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;
2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.
При цьому, відповідно до ч.8 ст. 345 МКУ у разі скасування, зміни за результатами документальної перевірки рішень щодо класифікації товарів для митних дітей, прийнятих органами доходів і зборів відповідно до статті 69 цього Кодексу, дії, вчинені підприємством на виконання таких рішень, не тягнуть за собою застосування штрафних (фінансових) санкцій, нарахування пені, накладення адміністративних стягнень, крім випадків, якщо зазначені рішення були прийняті на підставі поданих підприємством недостовірних документів, недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання підприємством всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначених рішень, що суттєво вплинуло на характер цих рішень.
Частина 6 статті 69 МКУ вказує на те, що штрафи та інші санкції за несплату пітних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вилинуло па характер цього рішення.
Разом із тим відповідно до пункту 54.5 статті 54 ПК якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Слід зауважити, що за змістом Акту перевірки № 05/15/00374048 від 05.05.2015 року жодного факту порушення вимог декларування з боку позивача не було виявлено.
Крім того суд зазначає, що класифікація здійснювалась у складному випадку з відбором проб та зразків товару, і отриманням висновку митної лабораторії; декларування коду товару здійснювалось на підставі прийнятих у складному випадку класифікаційних рішень Державної митної служби України (Дніпропетровська митниця, відділ КМВ та КТ) про визначення коду товару від 03.08.2011 року № КТ-110-1821-2011, від 25.08.2011 року № КТ-110-2062-2011 та від 03.02.2012 року № КТ-110-0192-2012; документи, які подавались до митного оформлення є автентичними, що підтверджено ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Окрім того, у відповідності до пункту 4.5.5. Порядку виконання митних Формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 N 631, при здійсненні митного оформлення МД виконуються такі митні формальності: як перевірка правильності класифікації товарів.
Під час проведення митного оформлення ВМД позивача у період з 2011 року по 2014 рік митні процедури здійсненні митним органом у повному обсязі, та зауважень щодо заявленого коду товару у митниці не виникло.
Як наслідок, митне оформлення завершене, товар ввезений на територію України.
Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.
Проте наведені Акти перевірок не містять доказів того, що під час або після здійснення митного оформлення товарів мало місце порушення законодавства України, що є підставою для зміни коду вивезеного позивачем товару.
Так, статтею 23 МКУ визначено порядок прийняття митними органами попередніх рішень, в тому числі, з питань класифікації товарів згідно з УКТЗЕД. При цьому, якщо попереднє рішення відкликано органом доходів і зборів з причин, не повязаних з фактом надання декларантом недостовірних документів та відомостей, декларант або уповноважена ним особа не несе відповідальності за негативні наслідки застосування такого рішення з моменту його прийняття і до моменту його відкликання. Як класифікаційне рішення, прийняте на етапі митного контролю і пітного оформлення, так і попереднє рішення, стосуються визначення коду згідно УКТЗЕД, є рішенням субєкту владних повноважень, носить індивідуальний характер, є обовязковим до виконання.
Таким чином, якщо митний орган, приймаючи вантажну митну декларацію та пропускаючи товар на територію України, погоджувався із відомостями про код товару, зазначений декларантом, то відповідно до ст. 69 МКУ відповідач не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень - рішень про нарахування податкових зобов'язань.
Крім того, згідно пункту 3 розділу І указаного Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. № 650, контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до пункту 14 розділу III Порядку рішення приймається посадовими особами ВМП або уповноваженими особами ПМО чи митного поста на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару, згідно з Основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД.
При цьому, назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД.
Так, гідно з технічним описом, вказаним в графах перевіряємих митних декларцій, товар описаний наступним чином: «суміш запашних речовин для використання у харчовій промисловості, які застосовуються для виробництва картопляних чіпсів та кукурудзяних паличок (не призначені безпосередньо для вживання).
Відповідно до інформації, наданої виробником товару ароматизатори для виробництва кукурудзяних паличок, не містить «прянощів та різних інгредієнтів яєць, овочів, мяса, плодів)». Також виробник наголошує на тому, що такі добавки використовуються виключно для промислового застосування, не є готовим продуктом та не призначені для продажу або споживання населенням ні за яких умов у звязку з їх високим дозуванням. Виробництво ароматизаторів здійснюється відповідно до директив СС 1334/2008, 178/2002, якими регламентується застосування ароматизаторів у харчовій промисловості. Таким чином, данні ароматизатори «International Flavors and Fragrances - I.F.F.» є виключно харчовою сировиною згідно з технологічними умовами, нормами дозування, рецептури, нормативним документам та специфікації виробника.
Підсумовуючи викладене суд зазначає, що якщо митні органи, приймаючи ВМД, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мали правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки у класифікації товару, зокрема, з посиланням на результати невиїзної документальної перевірки.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права також була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 21 січня 2011 року, 18 вересня 2012 року, 4 листопада 2014 року, 18 листопада 2014 року (справи №№ 21-64а10, 21-203а12, 21-479а14, 21-509а14 відповідно).
На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що актом про проведення перевірки, на підставі якого були винесені спірні податкові повідомлення, не установлено фактів подання позивачем під час попередніх митних оформлень недостовірних документів/інформації, або їх приховування, податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.05.2015 року, яким ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» було збільшено суму грошового зобовязання за платежем: ввізне мито на товари, що ввозяться субєктами підприємницької в розмірі 799 808,50 грн. та № НОМЕР_2 від 12.05.2015 року, яким ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» було збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів в розмірі 159 961,60 грн., прийняті Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з порушенням використаного повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення; не добросовісно та не розсудливо, а тому підлягають скасуванню.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій та рішень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 94, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Визнати противоправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області форми «Р» № НОМЕР_1 від 12.05.2015 року, яким Приватному акціонерному товариству «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» було збільшено суму грошового зобовязання за платежем: ввізне мито на товари, що ввозяться субєктами підприємницької діяльності, код бюджетної класифікації 15010100, (20) в розмірі 799 808,5 грн.
Визнати противоправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області форми «Р» № НОМЕР_2 від 12.05.2015 року, яким Приватному акціонерному товариству «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» було збільшено суму грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість із ввезення на територію України товарів, код бюджетної класифікації 14010300, (028) в розмірі 159 961,6 грн.
Копію постанови направити сторонам по справі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладений протягом пяти днів.

Суддя (підпис) ОСОБА_2