Справа № 826/515/15
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/515/15 Головуючий у 1-й інстанції: Бояринцева М.А. Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Романчук О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі Артюхіній М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м.Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 17 грудня 2014 року № та про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ОСОБА_3 суму надмірно сплаченого податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік у розмірі 21 285, 45 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 23 березня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів неповного з'ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, та порушення судом норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обовязкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами проведеної камеральної перевірки Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві складено акт від 28.11.2014 року №257/26-52-17-04/, яким встановлено порушення ОСОБА_3 ст. 166, п. 166.3 п.п. 166.3.8 розділу IV Податкового кодексу України статті 201 розділу V Податкового кодексу України у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання.

На підставі складеного акту перевірки, 17 грудня 2014 року Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено ОСОБА_3 суму грошового зобов'язання в розмірі 21285,45 грн., за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування: 11010500.

На даний час в Україні діють дві бюджетні програми по забезпеченню громадян доступним житлом, а саме програма «надання державної підтримки для будівництва (придбання) доступного житла» (КПКВК 2721190), що реалізується згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2009 року № 140 та програма «Здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов» (КПКВК 2751470), яка реалізується згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 № 343.

Листами Державної податкової служби України від 17.08.2012 року № 596/0/51-12/17-1117 та № 1040/0/71-12/17-1117 центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію єдиної державної податкової політики, надав роз'яснення щодо реалізації двох бюджетних програм забезпечення громадян доступним житлом з урахуванням вимог Податкового кодексу, в тому числі перелік витрат платника податку дозволених до включення до податкової знижки.

03 червня 2013 року між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» було укладено договір № 15-0306/2013-2 про участь у Фонді фінансування будівництва. Відповідно до кредитного договору № 002/06/2013/024 між громадянином ОСОБА_3. та Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», кредит надавався для фінансування в об'єкт будівництва яким є двокімнатна квартира в будинку за адресою: АДРЕСА_1, шляхом внесення коштів ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» відповідно до умов договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 15-0306/2013-2 від 03.06.2013 року.

Також, між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» та Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було укладено договір № 387к про надання часткової компенсації процентів. Відповідно до даного договору позивачем було сплачено внесок у розмірі 132 000 грн.

Таким чином, позивач придбав квартиру за державною програмою «Здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов» в рамках постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року № 343.

З приводу наведеного, колегія суддів зазначає, що ст. 166 Податкового Кодексу України регулює правовідносини, які пов'язані із наданням платнику податкової знижки.

Відповідно до підпункту 166.3.1 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України, платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, визначеного з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу, фактично здійснені ним протягом звітного податкового року, зокрема частину суми процентів, сплачених таким платником податку за користування іпотечним житловим кредитом, що визначається відповідно до статті 175 цього Кодексу.

В свою чергу стаття 175 Податкового України регулює визначення суми процентів, сплачених платником податку за користування іпотечним житловим кредитом з метою нарахування податкової знижки.

Разом з тим, згідно підпунктом 163.3.8 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України до переліку витрат, дозволених до включення до податкової знижки, також відносяться суми витрат платника податку на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла, визначеного законом, у тому числі на погашення пільгового іпотечного житлового кредиту, наданого на такі цілі, та процентів за ним.

З аналізу норм вищенаведених статей вбачається, що Податковий Кодекс окремо врегульовує питання надання платнику податкової знижки під час користування ним іпотечним житловим кредитом та пільговим іпотечним житловим кредитом.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, посилання відповідач на застосування у даному випадку приписів підпункту 166.3.1 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України - є помилковим.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано висновками акту перевірки, що позивач скористався своїм правом на отримання пільгового житла за державною програмою «Здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов» (КПКВК 2751470) в рамках постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року № 343.

Відповідно до положень Порядку № 343 визначено механізм здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом відшкодування частини процентів за кредитами, отриманими на будівництво (реконструкцію) чи придбання в об'єктах незавершеного будівництва або не реалізованого замовниками (управителями) в об'єктах, прийнятих в експлуатацію після 2009 року, житла (квартири в багатоквартирних житлових будинках, індивідуальні житлові будинки або майнові права на них).

Сплата позивачем вказаного обов'язкового першого власного внеску Позичальника підтверджено платіжним дорученням № 1 від 03 червня 2013 року на загальну суму 132 000 грн.

Так, з метою здійснення контролю за дотриманням платниками норм чинного законодавства відповідно до підпункту 165.1.34 пункту 165.1 статті 165 Кодексу, в якості документального підтвердження участі в бюджетних програмах забезпечення доступним житлом, обов'язковим є надання платником податків: в рамках реалізації бюджетної програми КПКВК 2751190 - договору про обслуговування коштів для будівництва (придбання) доступного житла, укладеного між громадянином та регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву»; в рамках реалізації бюджетної програми КПКВК 2751470 - договору про надання часткової компенсації процентів, укладеного між громадянином, регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та банківською установою, якою надається іпотечний кредит.

Як вже зазначалось, 07 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (Банк) з однієї сторони та Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (Одержувач) з другої сторони, та позивачем (Позичальник) укладено Договір № 396к про надання часткової компенсації процентів.

Відповідно до підпункту 166.3.8 статті 166 Податкового кодексу України до переліку витрат, дозволених до включення до податкової знижки, відносяться суми витрат платника податку на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла, визначеного законом, у тому числі на погашення пільгового іпотечного житлового кредиту, наданого на такі цілі, та процентів за ним.

З аналізу вищенаведеної норми вбачається, що у першу чергу у даному випадку йдеться про всі видатки на будівництво (придбання) доступного житла. Зазначені видатки крім інших витрат, пов'язаних із придбанням доступного житла, також включають у себе і користування пільговим кредитом та відсотки за ним. Тобто, у контексті даної норми поняття видатків на будівництво є загальним, яке також включає у себе і видатки по пільговому кредиту.

Разом з тим, суд окремо звертає увагу на те, що дана норма пов'язана з придбання доступного житла, визначеного законом, що у даному випадку є визначальними.

Оскільки, позивач придбавав житло за державною програмою «Здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов» (КПКВК 2751470) в рамках постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року № 343, до видатків на будівництво (придбання) доступного житла, визначеного законом, крім суми пільгового іпотечного кредиту, також відноситься і сума першого внеску, яку позивач просив включити до податкової знижки.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 08 жовтня 2014 року № К/800/13974/13 (номер в ЄДРСР 40949830).

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податкове повідомлення - рішення від 17 грудня 2014 року № є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 23 березня 2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.М. Романчук

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя Романчук О.М

Судді: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.