Справа № 820/3969/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 червня 2015 р. № 820/3969/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Панченко О.В. ,

суддів - Бадюкова Ю.В., Тітова О.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ БАЛЕКС"
до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа: Державна фіскальна служба України
провизнання протиправним та скасування наказу,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ БАЛЕКС", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України "Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України" від 27.02.2015 р. №189 в частині застосування до ТОВ "КОМПАНІЯ БАЛЕКС" (код 00383343) спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності (п.192 Додатка до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.02.2015 р. №189 "Перелік суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України, до яких застосовано спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності ");

- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати і вигляді судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірний наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України "Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України" від 27.02.2015 р. №189 в частині застосування до ТОВ "КОМПАНІЯ БАЛЕКС" (код 00383343) спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності, прийнятий відносно позивача з порушенням норм чинного законодавства. Позивач стверджує, що відповідач помилково вважає, що з боку позивача мало місце порушення порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті, а саме: вимог ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" в частині дотримання строків повернення валютної виручки за експертними операціями. Такий висновок ґрунтується на поданні державної фіскальної служби України (третя особа) від 19.11.2014р. № 7245/5/99-99-22-05-02-16. Дане подання ґрунтувалось на безпідставному твердженні щодо порушення позивачем строку повернення валютної виручки на загальну суму 1966107, 00 рублів РФ за Контрактом на поставку продукції № 07/01 від 05.01.2007р., укладеним між ТОВ "Компанія Балекс" та ТОВ "БЕРГСЕРГ" (Російська Федерація). Позивач також стверджує, що ним вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити позов.

Відповідач - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов відповідач вказав (а.с. 75-80), що спірне рішення винесене Міністерством економічного розвитку і торгівлі України у межах повноважень, що визначені Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" та відповідно до положень ст. 19 Конституції України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Про допущені позивачем порушення при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності Мінекономрозвитку дізналось з подання державної фіскальної служби України (ініціатор подання) від 19.11.2014р. № 7245/5/99-99-22-05-02-16 (зареєстровано в Мінекономрозвитку 21.11.1014р. за № -3/97495-14). Ініціатор подання у повній мірі виконав вимоги ч. 3 ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та п. 4.2 Порядку щодо дотримання форми та змісту подання, у зв'язку з чим у Мінекономрозвитку були відсутні правові підстави для незастосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування.

Окрім того, відповідач просив суд врахувати, що положеннями п. 4.3 вказаного Порядку та ч. 16 ст. 37 Закону, відповідальність за недостовірність інформації, зазначеної в поданнях, щодо застосування (скасування, зміну виду, тимчасового зупинення дії) санкцій, на підставі яких видаються відповідні накази Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, покладено на ініціатора подання.

Також, відповідач просить суд врахувати, що позивач невірно тлумачить норми Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність". Так, за судження відповідача, звернення позивача до арбітражного суду та визнання його на території Російської Федерації лише наділяє позивача правом виходити з клопотання до Мінекономрозвитку України про скасування (зміну виду, тимчасове зупинення) дії застосованої до нього санкції . Інших правових наслідків звернення до арбітражу, у т.ч. позбавлення ініціатора права на внесення подання до Мінекономрозвитку України, ст. 37 Закону не передбачає.

У судовому засіданні представник відповідача, посилаючись на викладені вище обставини, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Третя особа - Державна фіскальна служба України, проти позову заперечувала.

У письмових запереченнях на позов (а.с. 97) ДФІ вказала, що вважає позовні вимог ТОВ "КОМПАНІЯ БАЛЕКС" необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У спростування доводів позивача ДФІ вказала, що проведеною перевіркою підприємства позивача, результати якої оформлені актом ДПІ у Московському районі м. Харкова від 30.12.2013р. № 1264/20-34-22-01-05/00383343, встановлено прострочену дебіторську заборгованість на суму 1966, 1 тис. руб. РФ по експортному контракту від 05.01.2007р. № 07/01, укладеному з підприємством ТОВ "БергСерг" (російська Федерація) на поставку товару - дріжджі хлібопекарські пресовані. В ході перевірки встановлено, що в періоді, що підлягав перевірці, на валютний рахунок підприємства валютні кошти по контракту від 05.01.2007р. № 07/01 не надійшли. З врахуванням вимог Порядку взаємодії Міністерства економіки України та Державної податкової адміністрації України з питань застосування спеціальних санкцій, затвердженого наказом Мінекономіки, Державної податкової адміністрації України від 09.11.2006, 340/672, оскільки впродовж значного періоду підприємством не вжиті подальші заходи щодо погашення заборгованості, відповідно до дати надання Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами, до Міністерства направлена пропозиція застосувати до ТОВ "КОМПАНІЯ БАЛЕКС" спеціальну санкцію у вигляді індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності. За таких підстав, ДФІ України просила суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник третьої особи, посилаючись на викладені вище обставини, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ БАЛЕКС", пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, код 00383343.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.02.2015р. № 189 "Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України" (п. 1 наказу) до ТОВ "КОМПАНІЯ БАЛЕКС" застосовано спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності у сфері зовнішньоекономічної діяльності за поданням Державної фіскальної служби. (а.с. 10, 89-91).

Юридичною підставою для застосування згаданої вище санкції відповідачем вказано ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991р. № 959-ХІІ, а фактичною .- порушення позивачем порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті, а саме - вимог ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» N185/94-ВР від 23.09.1994 року в частині дотримання строків повернення валютної виручки за експортними операціями.

Такий висновок відповідача ґрунтується на поданні Державної фіскальної служби України (третя особа) від 19.11.2014 року № 7245/5/99-99-22-05-02-16. (а.с. 87-88).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті від 30.12.2013р. № 1264/20-34-22-01-05/00383343 на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне:

05.01.2007р. між позивачем - ТОВ "КОМПАНІЯ БАЛЕКС", та ТОВ "БЕРГСЕРГ" (Російська Федерація) був укладений Контракт № 07/01. (а.с. 14-22).

В період з 05.07.2012р. (перша поставка) по 07.09.2012р. (остання поставка) позивачем було здійснено експорт товарів згідно до умов вказаного вище правочину.

Статтею 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991р. № 959-ХІІ (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованості, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується.

Таким чином, граничний строк повернення валютної виручки за першою поставкою спливав лише 01.01.2013р.

Судовим розглядом справи також встановлено, що 21.12.2012р. позивачем було подано, а 28.12.2012р. Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово - промисловій палаті України прийнято до провадження позовну заяву ПАТ "Харківський дріжджовий завод" (правопопередник позивача) до ТОВ "БЕРГСЕРГ" про стягнення вартості поставленої продукції (а.с. 23-44).

За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово - промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно - імпортними контрактами, строки, передбачені статтям 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

Таким чином, з дати звернення позивача до Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України, строк повернення валютної виручки від ТОВ "БЕРГСЕРГ" за Контрактом на поставку продукції № 07/01 від 05.01.2007р. слід вважати зупиненим.

Підставою для поновлення цього строку, згідно до ч. 3 ст. 4 Закону є, зокрема, прийняття судом рішення про відмову в позові повністю абр частково, припинення (закриття) провадження у справі, залишення позову без розгляду.

Натомість, рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - промисловій палаті Україні від 03.09.2013р. у справі АС №304р/2012 позовні вимоги задоволено у повному обсязі: стягнуто з ТОВ "БЕРГСЕРГ" 1 966 107, 00 руб РФ.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що 21.12.2012р., тобто з дати звернення позивача до Міжнародного комерційного арбітражного суду, строк повернення валютної виручки за Контрактом на поставку продукції № 07/01 від 05.01.2007р. слід вважати зупиненим, і станом на час прийняття спірного рішення Міністерством економічного розвитку і торгівлі України цей строк не поновлено, з огляду на відсутність підстав, зазначених у ч. 3 ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем не порушено строку здійснення розрахунків в іноземній валюті, а отже вимог ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Відповідно, відсутні підстави для застосування до позивача спеціальної санкції, передбаченої ст. 37 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", відтак, спірний наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 189 від 27.02.2015р. в частині застосування до позивача - ТОВ "КОМПАЕНІЯ БАЛЕКС", спеціальної санкції у вигляді індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності підлягає скасуванню.

Окремо суд зазначає, що Державною фіскальною службою не надано суду жодного доказу та не наведено жодного об'єктивного доводу на підтвердження висновків, викладених в акті перевірки від 30.12.2013р. № 1264/20-34-22-01-05/00383343.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки в ході судового розгляду відповідачем та третьою особою не доведено правомірності мотивів винесення спірного рішення, що зумовлює висновок про наявність факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Балекс", позов слід задовольнити.

Доводи відповідача та третьої особи не спростовують встановлених судом обставин та повідомлених позивачем фактів.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160-163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ БАЛЕКС" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа: Державна фіскальна служба України про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити.

Скасувати наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України "Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України" від 27.02.2015 р. №189 в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ БАЛЕКС" () спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Стягнути з державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ БАЛЕКС" (місцезнаходження: 61001, м.Харків, проспект Московський, буд. 135 -А, код ЄДРПОУ - 00383343) судовий збір у розмірі 73,08грн. (сімдесят три гривні вісім копійок).

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 12 червня 2015 року.

Головуючий суддя Панченко О.В.

Судді Бадюков Ю.В.

ОСОБА_3