Справа № 338/467/15-а
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 р. Справа № 876/5231/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Ільчишин Н.В., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2015 року у справі №338/467/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі про перерахунок призначеної пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

25.03.2015р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі (далі Управління), просив визнати неправомірною відмову Управління в перерахунку пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи, зобовязати Управління зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період роботи з 03.01.1979р. по 16.01.1990р. та з 06.09.1990р. по 16.06.1993р. як трудовий стаж вироблений в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, зобовязати Управління зробити перерахунок та виплатити пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи з моменту призначення пенсії по віку.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21.04.2015р. адміністративний позов за період з 27.07.2014р. по 24.09.2014р. залишено без розгляду.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21.04.2015р. позов задоволено частково: визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі в перерахунку пенсії ОСОБА_2 з врахуванням пільгового стажу; зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 зарахувавши в пільговому обчисленні період роботи з 03.01.1979р. по 16.01.1990р., з 06.09.1990р. по 16.06.1993р., як трудовий стаж, зароблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок пенсії, що виплачується ОСОБА_2 з врахуванням пільгового стажу з 25 вересня 2014 року. Вимоги позивача за період з 27 липня 2014 року по 24 вересня 2014 року залишено ухвалою суду від 21 квітня 2015 року без розгляду.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Богородчансткого районного суду Івано-Франківської області від 21.04.2015р. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що особам, що досягли пенсійного віку після набрання чинності Законом України «Про пенсійне забезпечення», тобто з 01.01.1992р., при наявності стажу роботи на Крайній Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, стаж обчислюється в одинарному розмірі, в звязку з тим, що з 01.01.1992р. не застосовувалось пільгове обчислення стажу роботи. Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено пільгове обчислення стажу роботи у звязку з чим особи, яким були призначені пенсії, починаючи з 01.01.1992р., мають право на пільгове обчислення трудового стажу за роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, але при певних умовах. На позивача не поширюється пільгове обчислення страхового стажу, оскільки він не уклав строковий договір на роботу на Крайній Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а працював вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі. В трудовій книжці позивача не міститься в повному обсязі необхідних відміток про роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за спірний період.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком з 27.07.2014р. відповідно до поданої заяви від 03.08.2014р.

При призначенні пенсії Управлінням враховано загальний трудовий стаж 29 років 05 місяців 14 днів, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями розрахунку стажу, протоколу 1120 від 12.08.2014р. та розпорядження від 02.10.2014р. (а.с.29, 31-32).

26.02.2015р. ОСОБА_2 звернувся із заявою в Управління щодо перерахунку стажу, з врахуванням пільгового стажу роботи з 03.01.1979р. по 31.03.1985р., з 01.03.1985р. по 16.01.1990р., з 06.09.1990р. по 16.06.1993р. (а.с.14).

Листом Управління від 02.03.2015р. позивачу повідомлено, що періоди роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі та вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі з 03.01.1979р. по 31.03.1985р., з 01.03.1985р. по 16.01.1990р., з 06.09.1990р. по 16.06.1993р. зараховано при обчисленні стажу в одинарному розмірі. Так як письмовий трудовий договір за періоди роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі не надавався, то для обчислення стажу роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі в півторакратному розмірі підстав немає (а.с.16).

Вважаючи відмову Управління перерахувати пенсію з урахуванням пільгового обчислення стажу роботи неправомірною, ОСОБА_2 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в умовах та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей держави, на умовах укладених ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк більше 5-років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зарахувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих місцевостях.

Відповідно до п.3 Постанови Ради Міністрів СРСР №148 від 10.02.1960р. «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» зарахування одного року роботи за один рік та шість місяців запроваджено з 01.03.1960р.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» скорочено тривалість трудового договору, що надає право на отримання пільг, передбачених ст. 5 вищезгаданого Указу Президії Верховної Ради СРСР з п'яти до трьох років.

Відповідно до ч.1 п.5 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Згідно з ч.3 п.5 Розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Обов'язку щодо укладення трудового договору в письмовій формі жодний з вищевказаних нормативно-правових документів не передбачав.

В підпункті 3 пункті 6 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі, від 06.05.1981р. зазначено, що робітникам експедицій, круглорічних партій, нафтових розвідок, відділів, які розміщені в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі надаються пільги, передбачені Указами від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року.

Гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, у галузі пенсійного забезпечення, передбачені Тимчасовою Угодою між Урядом України і Урядом Російської Федерації від 15 січня 1993 року.

Відповідно до ст.4 Тимчасової Угоди при обчисленні пенсії або її частини, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, до 01 січня 1991 року на підставі статті 1 даної Угоди на території України визначення загального трудового стажу роботи, середньомісячного заробітку і розміру пенсії здійснюється згідно з її законодавством.

Питання врахування періодів роботи для стажу при призначенні пенсій в районах Крайньої Півночі колишнього СРСР, а згодом Російської Федерації після 01.01.1991р. на території України регулюються нормами міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, а саме: частиною 2 статті 6 «Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, де зазначено наступне: « 2.Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових, умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в дію цієї Угоди»; абзацами 2 та 3 статті 6 «Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн», від 14.01.1993р., де зазначено наступне: «Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність».

З вище наведених норм міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, слідує, що обчислення стажу здійснюється згідно законодавства держави, на території якої відбувалась трудова діяльність і стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою. Тобто, якщо якийсь період роботи особи на території РФ згідно законодавства цієї держави повинен обчислюватися на пільгових підставах, то в такому ж порядку цей стаж повинен враховуватися щодо цієї особи і в Україні.

Згідно з постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967р. №1029 Ханти-Мансійський округ та Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області відносяться до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_2 позивач працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт тесляром з 03.01.1979р. по 16.01.1990р. та з 06.09.1990р. по 16.06.1993р. вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру, з них з 03.01.1979р. по 31.03.1985р. - робота вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області), з 01.03.1985р. по 16.01.1990р. - робота вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області), з 06.09.1990р. по 16.06.1993р. робота вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області) (а.с.8-9).

Вказане підтверджується також довідкою №10-1027 від 04.08.2014р., виданою Прикарпатським управлінням бурових робіт ПАТ «Укрнафта», яке являється правонаступником Івано-Франківського, Долинського, Бориславського та Надвірнянського управлінь бурових робіт, відповідно до якої ОСОБА_2 працював теслярем в Івано-Франківському управлінні бурових робіт з 03.01.1979р. по 16.01.1990р. та з 06.09.1990р. по 16.06.1993р. вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру, з режимом роботи 15 робочих днів в МПКП та РКП в місяць по 12 год. за добу + К1, К2 9дні перельоту літаком на роботу і назад на відпочинок) і з таким же періодом відпочинку по місцю постійного проживання (прописки) з відпрацюванням місячного та річного норми робочого часу. До заробітної плати ОСОБА_2 виплачувався коефіцієнт і північна надбавка, а також надавалась додаткова відпустка в кількості 12 днів за роботу в МПКП та 18 днів за роботу в РКП (а.с.17).

Аналізуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та встановлені на підставі поданих письмових документів обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що період роботи позивача з 03.01.1979р. по 16.01.1990р., з 06.09.1990р. по 16.06.1993р., в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі підтверджується трудовою книжкою та довідкою, виданою Прикарпатським управлінням бурових робіт, яка є у матеріалах пенсійної справи позивача і яка уточнює особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, які підтверджують постійну зайнятість на пільговій роботі та в яких зазначено про розповсюдження пільг, передбачених Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а тому відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у пільговому розрахунку стажу.

При цьому надання письмового трудового договору для підтвердження пільгового обчислення страхового стажу не є обов'язковою умовою для пільгового обчислення страхового стажу, а альтернативою у виборі між рядом документів, які підтверджують вказаний стаж, що є наслідком зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 із врахуванням пільгового стажу за періоди роботи вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області) та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі (Ханти-мансійський автономний округ) в пільговому обчислені з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців, починаючи з 25 вересня 2014 року.

З врахуванням позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 11.12.2012р. (справа №21-393а12), виплати перерахованої позивачу пенсії слід здійснювати і надалі.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської залишити без задоволення, а постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2015 року у справі №338/467/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді Н.В. Ільчишин

М.А.Пліш