Справа № 2-а-1518/10
Суддя: Ільченко В. М.
Дата ухвалення: 2010-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1518/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2010 р. суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ільченко В.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка Сумської області про захист порушеного права на соціальну підтримку відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», -

встановив:

21.10.2010 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про захист порушеного права на соціальну підтримку відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в якому просить відновити пропущений строк для звернення до суду з адміністративним позовом щодо визнання протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка з приводу невиплати до пенсії державної соціальної підтримки дітям війни відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка та зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за 2010 рік з 01.01.2010 року з урахуванням проведених раніше виплат та здійснювати виплату перерахованої пенсії довічно. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року він має право на отримання щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, однак дана допомога не виплачується, тому він і звернулася до суду з вказаним позовом.

21.10.2010 року судом винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі, копію якої направлено відповідачу. Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження отримав та в установлений законодавством строк надав суду письмові заперечення на позов.

Суддя, оцінивши повідомленні позивачем та відповідачем обставини, вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне.

Позивач підтвердив доказами обставини, на які посилається в позові, зокрема те, що є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», надавши суду копію пенсійного посвідчення.

Відповідач в письмовому запереченні зазначив, що дійсно згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни повинна виплачуватися надбавка до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, але 28.05.2008 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 530, якою було визначено розміри щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується «дітям війни» у розмірі 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. За таких обставин вважав, що управління Пенсійного фонду в м. Охтирка діяло у межах повноважень, у порядок та у спосіб, що визначені чинним законодавством України. Також зазначив, що позивач вже звертався до управління Пенсійного фонду в м. Охтирка, щодо стягнення допомоги, про що мається постанова Охтирського міськрайонного суду, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду та відповідно до якої, управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка Сумської області зобовязано здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та за 2009 рік з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року. За таких обставин просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за їх безпідставністю.

Розглядаючи справу, суд керувався наступними положеннями чинного законодавства:

- ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої - дітям війни повинна виплачуватися надбавка до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком;

- ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який визначає розмір мінімальної пенсії за віком;

- відповідно до ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік», розміри державних соціальних гарантій, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України;

- ч. 3 ст.22 Конституції України, якою передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод;

- ст. 46 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають право на соціальний захист, зокрема, у старості.

При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідача про неможливість забезпечення доплати до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком через відсутність коштів, так як відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» доплат до пенсії не може бути причиною невиконання покладених на управління Пенсійного фонду України зобовязань, а реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Стосовно вимог позивача про проведення нарахування та виплату соціальної допомоги довічно, суд дійшов висновку про їх безпідставність, так як ст. 104 КАС України передбачено, що право звернутися до адміністративного суду має особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Таким чином, звернення до суду зумовлене наявністю вже порушених прав, свобод чи інтересів, на захист яких звертається особа, у звязку з чим визнання будь-якого права на майбутнє є безпідставним. З огляду на викладене, позовні вимоги щодо нарахування та виплати соціальної допомоги в подальшому довічно є необґрунтованим і задоволенню не підлягають.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що розміри виплат позивачу щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни підлягає частковому задоволенню, а саме: за 2010 рік за період з 01.01.2010 року по день винесення рішення з урахуванням фактично отриманих позивачем виплат.

На підставі викладеного та керуючись ст. 22 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік», ст. 183-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка Сумської області задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за 2010 рік за період з 01.01.2010 року по 05.11.2010 року з урахуванням фактично отриманих позивачем виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка Сумської області зобовязано виконати дану постанову негайно.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського адміністративного апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня отримання копії даної постанови з одночасним поданням копії апеляційної скарги до апеляційного суду.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_2