Справа № 804/4696/15
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2015 р. Справа № 804/4696/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідачаОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТО» до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, першого заступника начальника Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 про визнання дій протиправними, скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, -
01.04.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕТО» (далі позивач, ТОВ «ВЕТО») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі відповідач 1, Лівобережна ОДПІ), першого заступника начальника Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 (далі відповідач 2), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:
- визнати протиправними та скасувати податкову вимогу від 27.01.2015 №78-25 та рішення про опис майна у податкову заставу від 13.03.2015 №41/32653295 Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області;
- визнати протиправними дії першого заступника Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - ОСОБА_5 щодо складання податкової вимоги від 27.01.2015 №78-25 та рішення про опис майна у податкову заставу від 13.03.2015 №41/32653295.
Ухвалою суду від 03.04.2015 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТО» залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 06.04.2015 відкрито провадження про справі №804/4696/15 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «ВЕТО» було отримано від відповідача податкову вимогу, згідно з якою у позивача рахується податковий борг з податку на додану вартість за узгодженими грошовими зобовязаннями у розмірі 278 173, 60 грн.
Позивач не погоджуються з винесеною податковою вимогою, оскільки на його думку сума податкового боргу станом на дату формування податкової вимоги від 27.01.2015 №78-25 складала 1047807, 00 грн., в той час як відповідачем зазначено суму 278 173, 60 грн.
Що стосується рішення першого заступника начальника Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 13.03.2015 №41/32653295 про опис майна у податкову заставу, позивач вважає, що воно підлягає скасуванню, оскільки прийнято відповідачем 2 не маючи на те повноважень, передчасно та без дотримання вимог чинного законодавства.
Представник позивача з'явився у судове засідання, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов.
Представник відповідача у судове засідання зявився, у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі та надав письмові заперечення, в яких зазначив, що враховуючи предмет позову відповідачем може виступати лише Лівобережна ОДПІ м. Дніпропетровська, а не окремі її посадові особи, оскільки вони діють відповідно до Положення про Лівобережну ОДПІ м. Дніпропетровська, Регламенту та своєї посадової інструкції, які розроблені на підставі чинного законодавства України та затверджені нормативно правовими актами ДФС України, ГУ ДФС у Дніпропетровській області, Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська.
Що стосується правомірності оскаржуваної податкової вимоги, то представник відповідача зазначив, що податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів.
Також звернув увагу суду на те, що позивач не спростовує наявність податкового боргу на дату формування податкової вимоги, а лише висказує сумнів щодо його розміру
Дослідивши всі документи і матеріали справи, чинне законодавство, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
23.03.2015 на адресу ТОВ «ВЕТО» надійшла податкова вимога Лівобережної ОДПІ від 27.01.2015 №78-25 про наявність у позивача податкового боргу з податку на додану вартість за узгодженими грошовими зобовязаннями в розмірі 278 173, 60 грн.
Відповідно до листа, що був направлений разом з вказаною податковою вимогою, станом на 04.03.2015 за ТОВ «ВЕТО» обліковується податковий борг з податку на додану вартість в сумі 1 122 928, 83 грн.
24.03.2015 позивачем було подано до Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська звернення про отримання інформації щодо яких грошових зобовязань (несплата самостійно визначеного грошового зобовязання або узгодженого грошового зобовязання згідно податкових повідомлень рішень) виник податковий борг.
Відповіді на вказане звернення позивача не вбачається в матеріалах справи.
В судовому засіданні позивач не заперечував щодо існування податкового боргу, а звертав увагу суду лише на його розмір.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на такому.
Що стосується податкової вимоги №78-25 від 27.01.2015 та рішення про опис майна у податкову заставу №41/32653295 від 13.03.2015 суд враховує наступне.
Відповідно до пункту 14.1.153. статті 14 Податкового кодексу України: податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Пункт 59.3 статті 59 Податкового кодексу України вказує, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.
Відповідно до пункту 2.2 Наказу №576 «Про затвердження порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимоги платникам податків» податкова вимога формується, якщо:
платник податків не сплатив суми податкового зобов'язання, зазначеної в поданій ним податковій декларації, у встановлені Кодексом строки;
платник податків не сплатив узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки;
платник збору не сплатив узгодженої суми збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності у встановлені строки;
платник єдиного податку першої або другої групи не сплатив суми авансового внеску у встановлені строки.
Отже, наявність податкового боргу, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є підставою для формування податкової вимоги.
Крім того, суд звертає увагу на той факт, що податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до підпункту 89.1.1, пункту 89.1.2. статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі:
несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;
несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Суд звертає увагу, що черговість винесення податкової вимоги та виникнення права податкової застави зявляються у контролюючого органу одночасно з виникненням податкового боргу, податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу винесено із інтервалом у 2 місяці, що надало можливість ТОВ «ВЕТО» погасити заборгованість наявного податкового боргу.
Що стосується повноважень заступника начальника Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо складання податкової вимоги від 27.01.2015 №78-25 та рішення про опис майна у податкову заставу від 13.03.2015 №41/32653295, суд зазначає таке.
Згідно з пунктом 14.1.155 статті 14 Податкового кодексу України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.
У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.
Відповідно до пункту 41.2. статті 41 Податкового кодексу України вказується, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.
Пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України зазначено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи.
Отже, функції та повноваження органів доходів та зборів виконують в тому числі його територіальні органи, тобто юридичні особи.
Згідно з пунктом 2.1.3. Регламенту Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС, затвердженого Наказом Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська від 24.02.2015 №173 (далі -Регламент) начальник ОДПІ має заступників, у тому числі двох перших, один з яких координує діяльність підрозділів податкової міліції, які призначаються та звільняються з посади Головою ДФС у порядку, визначеному законодавством.
Заступники начальника ОДПІ підзвітні та підконтрольні Голові ДФС, начальнику ГУ ДФС, начальнику ОДПІ.
Заступники начальника ОДПІ забезпечують виконання завдань ОДПІ у сферах, що закріплюються окремо за кожним із заступників.
Відповідно до пункту 3.1.2. Регламенту начальник ОДПІ або особа, яка тимчасово виконує його обов'язки, підписує документи щодо здійснення повноважень та виконання функцій із реалізації державної політики у визначеній для ДФС сфері.
Начальник ОДПІ має право делегувати посадовій особі ОДПІ повноваження щодо підписання окремих документів у рамках чинного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З огляду на викладене, суд приходить висновку, що відповідачем правомірно винесено вимогу про сплату боргу та рішення про опис майна у податкову заставу, а відповідач 2 підписав вимогу у відповідності до законодавства України, маючи на те всі повноваження. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували незаконність, неправомірність та безпідставність прийнятого відповідачем рішення у вигляді вимоги від 27.01.2015 №78-25 та рішення про опис майна у податкову заставу від 13.03.2015 №41/32653295.
Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем за підписання рішення про опис майна у податкову заставу може виступати лише Лівобережна ОДПІ м. Дніпропетровська, а не її окремі посадові особи, оскільки вони діють відповідно до Положення про Лівобережну ОДПІ м. Дніпропетровська, Регламенту та своєї посадової інструкції, які розроблені на підставі законодавства та затверджені ДФС України, ГУ ДФС у Дніпропетровській області, Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська.
Згідно з частиною 4 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України якщо у задоволенні вимог позивачеві буде відмовлено, вжиті заходи забезпечення адміністративного позову зберігаються до набрання постановою суду законної сили. Проте суд може одночасно з прийняттям постанови або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення адміністративного позову або заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.04.2015 зупинено дію податкової вимоги №78-25 від 27.01.2015 та рішення про опис майна у податкову заставу №41/326532295 від 13.03.2015; заборонено Лівобережній обєднаній державній податковій інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області вчиняти дії щодо подальшого опису майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТО», зокрема щодо складання акту опису майна позивача до вирішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом справи по суті заявлених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, підлягають скасуванню заходи забезпечення адміністративного позову, визначені в ухвалі від 06.04.2015.
Згідно частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
Враховуючи те, що під час звернення до адміністративного суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 560,28 грн., то з нього підлягає стягнення до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4311, 72 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 160-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТО» до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Першого заступника начальника Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 про визнання дій протиправними, скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу відмовити повністю.
Скасувати заходи забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі №804/4696/15, визначені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.04.2015.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТО» до Державного бюджету України решту судового збору у розмірі 4311, 72 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 15 травня 2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 15.05.2015 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_6