Справа № 901/362/2012
Суддя: Битківський Л.М. Л. М.
Дата ухвалення: 2012-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 901/362/2012 року

19 березня 2012 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Битківський Л.М.,

секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації з приводу визнання незаконними дій щодо невиплати у повному обсязі допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та щодо зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату цієї допомоги, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася в суд з позовом до управління праці та соціального захисту населення Богородчанської райдержадміністрації в якому поставила питання про визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку за період з 30 березня 2010 року у передбаченому законом розмірі та просила зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату цієї допомоги.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 02.01.2010 року народила доньку ОСОБА_2 і їй призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»розмір вказаної допомоги мав відповідати розміру прожиткового мінімуму встановленого Законом для дітей віком до 6 років. Законами України про Державний бюджет на 2010-2012 роки встановлено прожитковий мінімум. Однак, допомогу призначено у розмірі, що не відповідав прожитковому мінімуму.

Представник позивача ОСОБА_3 заявлений позов підтримав з викладених в заяві підстав, просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позицію, викладену у письмовому запереченні. Зазначила, що виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку УПСЗН проводяться з 30 березня 2010 року на підставі Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми». При виплаті цього виду соціальної допомоги відповідач виходив з того, що 28.12.2007 року до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»внесено зміни, відповідно до яких допомога по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн. Саме з такого розрахунку УПСЗН виходило при виплаті допомоги позивачці. Крім того, положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751 визначено розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року підтверджено право Кабінету Міністрів України регулювати правовідносини щодо порядку призначення та виплати соціальних допомог, які виплачуються за рахунок коштів державного бюджету. Просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, зясувавши фактичні обставини справи, прийшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка відповідно до представленої довідки УПСЗН в Богородчанському районі дійсно одержувала допомогу по догляду за однією дитиною до досягнення трьохрічного віку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 2 Закону України «Про прожитковий мінімум»передбачено, що прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат.

Судом встановлено, що пунктом 23 розділу 11 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік»від 28.12.2007 року до ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»внесено зміни, відповідно до яких допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Відповідно до розділу 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік»від 28.12.2007 року розділ 11 Закону набрав чинності з 01.01.2008 року і діяв по 31.12.2008 року.

Таким чином, при визначенні розміру допомоги, що виплачувалась позивачці в 2010-2012 роках відповідач мав керуватись ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»у попередній редакції, якою розмір допомоги встановлювався на рівні прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Вказана редакція законодавцем не змінювалась.

Частиною 3 ст.46 Конституції України встановлено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомог, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Посилання відповідача на рішення Конституційного суду України від 26.12.2011 року у справі №20-рп/2011 як на підставу здійснення виплат вказаного виду допомоги виключно у розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року є не обґрунтованими. По-перше, згадане рішення Конституційного суду України стосувалось пункту 4 розділу VII Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»від 23 грудня 2010 року № 2857І щодо реалізації окремих норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». По-друге, вказаним рішенням не давалась оцінка у поставленому контексті нормам Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»і неконституційними будь-які норми цього закону не визнавались. Навпаки, правова позиція, яку висловив Конституційний суд України в цьому рішенні, дає підстави вважати обґрунтованою позицію позивачки щодо заявлених нею вимог. Так, Конституційний Суд України вказав, що неприпустимим є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

У відповідності до ст.17 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05.10.2000 року, основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат. Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, посилання відповідача на положення постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751 є безпідставним.

Проте, вимоги заявниці про стягнення недоплаченої допомоги за 2010 рік та частину 2011 року задоволенню не підлягають, оскільки ст.99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи. Оскільки позивачка звернулась до суду 09.02.2012 року, то суд вважає, що нею пропущено строк звернення з адміністративним позовом за захистом порушеного права за період з березня 2010 року по 08 серпня 2011 року. При цьому посилання позивачки на те, що про порушення свого права вона достеменно не знала не можуть бути визнані судом обґрунтованими, оскільки про розмір одержуваної допомоги позивачці було відомо щомісячно при отриманні коштів

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.159, 163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково. Визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення щодо невиплати ОСОБА_1 у повному обсязі допомоги по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку.

Зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату допомоги ОСОБА_1 по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку починаючи з 09 серпня 2011 року, виходячи із визначеного ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»розміру державної допомоги, що встановлена на рівні прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя