Справа № 815/6984/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Київ К/800/17839/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою Одеського регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2015 року у справі № 815/6984/13-а за позовом Одеського регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву до Державної фінансової інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року Одеське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву звернулося в суд з позовом до Державної фінансової інспекції в Одеській області, в якому просило визнати протиправною та скасувати вимогу ДФІ від 4 вересня 2013 року №15-32-23-14/8797 про усунення порушення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності Одеського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву за період з 1 червня 2010 року по 1 червня 2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що є неправомірними висновки Державної фінансової інспекції в Одеській області щодо недоотримання державним та місцевим бюджетами коштів, які мали бути стягнуті як пеня, відсутність з боку позивача контролю за цільовим використанням кредитних коштів, використання коштів кредиту, наданого на придбання житла в іншому населеному пункті (м. Іллічівськ) для громадянина, що призвело до завдання матеріальної шкоди бюджету м. Одеси.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2013 року позовні вимоги задоволені. Визнана протиправною та скасована вимога Державної фінансової інспекції в Одеській області від 04.09.2013 р. №15-32-23-14/8797 про усунення порушень виявлених ревізією фінансово-господарської Одеського регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву за період з 01.06.2010 р. по 01.06.2013 р.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2015 року скасоване рішення суду першої інстанції. В позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду Одеське регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 17 червня 2013 року по 5 серпня 2013 року ДФІ була проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності Управління за період роботи з 1 червня 2010 року по 1 червня 2013 року.

За наслідками ревізії складений акт від 12 серпня 2013 року №06-76/22 де зазначено про встановлені факти несвоєчасного погашення позичальниками кредитів, наданих з державного та місцевого бюджетів, що призвело до виникнення станом на 1 червня 2013 року простроченої заборгованості перед державним бюджетом по фінансовим зобовязанням позичальників у сумі 261300 грн., місцевим бюджетом 145800 грн. Прострочена заборгованість (понад 120 днів) рахується в бухгалтерському обліку на рахунку 377 Розрахунку з іншими дебіторами. Станом на 1 червня 2013 року нарахування пені та заборгованість позичальників по сплаті пені в бухгалтерському обліку Регіонального управління не відображалася. Внаслідок не проведення претензійно-позовної роботи з стягнення пені з позичальників, якими не виконуються умови договорів в частині своєчасного повернення отриманих кредитних коштів через сплив терміну позовної давності, по розрахункам з 22 позичальниками у сумі 52055 коп. 86 грн. державним бюджетом недоотримані 31589 грн. 81 коп. місцевим бюджетом недоотримані 19466 грн. 05 коп.

4 вересня 2013 року винесена вимога ДФІ від №15-32-23-14/8797 про усунення порушення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності Одеського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву за період з 1 червня 2010 року по 1 червня 2013 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 на час отримання грошей вже підписала кредитний договір за яким сплатила частину обовязкових щоквартальних платежів; в м. Одесі були відсутні інші обєкти житлового будівництва на які б могли спрямуватися кошти на умовах Положення з метою забезпечення громадським житлом; ОСОБА_1 було змінено (згідно до додаткової кредитної угоди №1 від 08 листопада 2010 року) кредитну угоду від 27 листопада 2008 року №220/08) обєкт будівництва на інший (кв. №6 загальною площею 121,3 кв.м. в АДРЕСА_1) що повністю відповідає цільовому призначенню коштів згідно Положення про Одеське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву та ст. 10 Закону України Про сприяння цільовому становленню та розвитку молоді в Україні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди апеляційної інстанції виходив з того, що ДФІ було встановлено, що укладена Товариством, у особі директора Стацишина О.А. додаткова угода від 8 листопада 2010 до кредитного договору від 27 листопада 2008 року №220/08, в частині зміни адреси будівництва, призвела до збитків на суму 203995грн.01 коп. Оскаржувана вимога є законною і обґрунтованою, виданою у межах повноважень ДФІ, встановлених Законом України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні №2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року №499/2011, визначено, що ДФІ є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

ДФІ здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення ДФІ має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Положенням установлено, що ДФІ відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні органу державного фінансового контролю надане право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечене виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу стосовно усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

При цьому, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки.

Судами встановлено, що в період з 17 червня 2013 року по 5 серпня 2013 року ДФІ була проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності Управління за період роботи з 1 червня 2010 року по 1 червня 2013 року.

За наслідками ревізії складений акт від 12 серпня 2013 року №06-76/22 де зазначено про встановлені факти несвоєчасного погашення позичальниками кредитів, наданих з державного та місцевого бюджетів, що призвело до виникнення станом на 1 червня 2013 року простроченої заборгованості перед державним бюджетом по фінансовим зобовязанням позичальників у сумі 261300 грн., місцевим бюджетом 145800 грн. Прострочена заборгованість (понад 120 днів) рахується в бухгалтерському обліку на рахунку 377 Розрахунку з іншими дебіторами. Станом на 1 червня 2013 року нарахування пені та заборгованість позичальників по сплаті пені в бухгалтерському обліку Регіонального управління не відображалася. В наслідок не проведення претензійно-позовної роботи з стягнення пені з позичальників, якими не виконуються умови договорів в частині своєчасного повернення отриманих кредитних коштів через сплив терміну позовної давності, по розрахункам з 22 позичальниками у сумі 52055 коп. 86 грн. державним бюджетом недоотримані 31589 грн. 81 коп. місцевим бюджетом недоотримані 19466 грн. 05 коп.

Відповідно до п.33 Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сімям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 травня 2001 року №584 кошти, що сплачуються в рахунок погашення кредитів, наданих з державного (місцевого) бюджетів і пеня зараховуються до надходжень спеціального фонду державного бюджету (місцевого бюджету) в установленому порядку і одночасно спрямовуються на подальше надання кредитів. Термін позовної давності для стягнення пені визначений п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України.

В порушення вимог наведеного вище нормативно правового акту, через сплив терміну позовної давності для стягнення пені по рахункам з 22 позичальниками, позивачем не проведені претензійно-позовної роботи з стягнення пені з позичальників, які не виконують умови договорів щодо своєчасного повернення отриманих кредитних коштів. Внаслідок допущеного порушення державному бюджету завдано матеріальної шкоди (збитки) на суму 32589 грн. 81 коп., місцевому бюджету 19466 грн. 05 коп.

Посилання Управління на ту обставину, що пеня не є збитком, оскільки є лише санкцією за неналежне виконання зобовязань не може спростувати того факту, що в результаті бездіяльності позивача до державного і місцевого бюджетів не надійшли кошти, які повинні зараховуватися до надходжень спеціального фонду державного бюджету (місцевого бюджету) в установленому порядку і одночасно спрямовуватися на подальше надання кредитів молодим громадянам.

Щодо коштів отриманих ОСОБА_1 з бюджету м.Одеси слід зазначити наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Одеської міської ради від 14.05.2010р. № 5866-V Про бюджет - Одеси на 2010 рік на 2010 рік затверджений обсяг надання кредитів у сумі 168000 грн., які надійшли на рахунок Управління 27.08.2010 та використані на надання кредиту ОСОБА_1 (перераховані на особовий рахунок ОСОБА_1 01.10.2010).

На час надходження з бюджету м. Одеси коштів у сумі 168000 грн. та перерахування їх на особовий рахунок ОСОБА_1 між Управлінням та позичальником діяв кредитний договір від 27.11.2008 №220/08, предметом якого було надання прямого адресного кредиту у сумі 242500 грн. на будівництво житла площею 56,9 кв.м. згідно з проектом за адресою АДРЕСА_2.

З підстав визначених розділом 5 Організаційне забезпечення Міської програми та п.6,2 кредитного договору від 27.11.2008 № 220/08, керуючись рішенням кредитного комітету від 11.10.2010 № 275м (узгодженого з головою Іллічівської міської ради) укладена додаткова угода від 08.11.2010 до кредитного договору від 27.11.2008 № 220/08 з позичальником ОСОБА_1 про зміну адреси будівництва житла (з адреси: АДРЕСА_2 на адресу: АДРЕСА_1) та збільшення розміру кредиту на суму 266300 грн. Фактична вартість квартири склала 826200 грн., з яких сума кредитних коштів становить 508800 грн.

На виконання робіт по будівництву зазначеного житлового будинку позивачем укладена угода від 08 грудня 2010 з ТОВ Стройтехснаб. Плановий термін введення будинку в експлуатацію - 4 квартал 2010 року. Однак, станом на 1 червня 2013 зазначений об'єкт будівництва не введений в експлуатацію та позичальником ОСОБА_1 житло не отримане. Прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів за даними бухгалтерського обліку Управління відсутня.

Всього від часу підписання додаткової угоди від 8 листопада 2010 до часу підписання кредитного договору від 27.11.2008 № 220/08 на рахунок ОСОБА_1, яка є мешканцем м. Іллічівськ були перераховані кошти у сумі 220400 грн. які надійшли з бюджету м. Одеса, в тому числі у 2009 році 52400 грн., у 2010 році - 168000 грн.

Згідно угоди від 24 вересня 2010 № 477/09, укладеної ОСОБА_1 з публічним акціонерним товариством Фінансова Компанія СТС- ІНВЕСТ фінансування будівництва здійснювалося Регіональним управлінням за кошти акумульовані на особовому рахунку ОСОБА_1 через ПАТ Фінансова компанія СТС-Інвест (м. Іллічівськ) Кошти, акумульовані на особовому рахунку ОСОБА_1, отримані з бюджету м. Одеси - 220400 грн., особовий внесок позичальника - 349800 грн. і кошти отримані з бюджету м. Іллічівськ 283400 грн. були перераховані на рахунок ПАТ Фінансова компанія СТС-Інвест 24 листопада 2010 року.

Проведення зустрічної звірки в ПАТ Фінансова Компанія СТС-ІНВЕСТ не було можливим через не встановлення фактичного находження зазначеного господарського товариства за місцем реєстрації (довідка Головного управління Міністерства доходів та зборів в Одеській області).

Отже, порушуючи ст.73 Закону України Про місцеве самоврядування, рішення Одеської міської ради від 20.01.2009 № 4078-У Про бюджет міста Одеси на 2009 рік, Рішення Одеської міської ради від 14.05.2010 № 5866-V Про бюджет Одеси на 2010 рік та рішення Одеської міської ради від 22.01.2008 №2148-V Про затвердження Міської програми реалізації завдань державної політики у сфері забезпечення молоді житлом у 2008-2012 роках, метою якої є забезпечення доступним житлом територіальної громади м. Одеси, без узгодження з Одеською міською радою, кошти міського бюджету м.Одеси за КТКВ 250908 Надання пільгового довгострокового кредиту громадянам на реконструкцію та будівництва житла КЕКВ 4113 Надання інших внутрішніх кредитів були використані на придбання житла в іншому населеному пункті (м. Іллічівськ) для громадянки, яка зареєстрована в м. Іллічівськ, це призвело до необґрунтованого використання коштів бюджету м. Одеси в 2010 році у сумі 220 416грн.21 коп., з яких станом на 1 червня 2013 року повернуто до бюджету м. Одеси - 16421грн.20 коп.

Таким чином, ДФІ було встановлено, що укладена Товариством, у особі директора Стацишина О.А. додаткова угода від 8 листопада 2010 до кредитного договору від 27 листопада 2008 року №220/08, в частині зміни адреси будівництва, призвела до збитків на суму 203995грн.01 коп..

Судами встановлено, що ОСОБА_1, постійно проживала в м. Іллічівськ Одеської області та мала право отримати кредит на житло в м. Одесі. Кредитні кошти бюджету м. Одеси були перераховані ОСОБА_1 на будівництво житла за адресою: АДРЕСА_2. Однак, у зв'язку із зупиненням будівництва цього обєкту, порушенням кримінальних справ стосовно директорів забудовника, кошти наданого кредиту та особистий внесок позичальника були повернуті на особовий рахунок ОСОБА_1

ОСОБА_1 (що має 4 дітей) був підписаний кредитний договір за яким вона сплатила частину обов'язкових щоквартальних платежів, їй було змінено об'єкт будівництва на інший - квартиру № 6 загальною площею 121,5 кв.м. в АДРЕСА_1 вересня 2013 року ДФІ видано вимогу №15-32-23-14/8797 про усунення порушень виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності Управління де ставились вимоги: - Розглянути матеріали ревізії на виробничий нараді, прийняти рішення та притягнути до матеріальної та дисциплінарної відповідальності оповідальних осіб; - розглянути питання, щодо відповідності займаної посади винних допущені порушень осіб; - перерахувати до бюджету м. Одеси кошти, які були використані на придбання житла в іншому населеному пункті (м. Іллічівськ) для громадянки, яка зареєстрована в м. Іллічівськ, що призвело до необґрунтованого використання коштів бюджету м. Одеси в 2010 році у сумі 203995 грн.01 коп., або відшкодувати порушення за рахунок посадової особи, з вини якої допущено необґрунтоване використання коштів бюджету м. Одеси; - в порушення п. 33 Положення № 584 внаслідок не проведення претензійно-позовної роботи з стягнення пені з позичальників, якими не виконуються умови договорів в частині своєчасного повернення отриманих кредитних коштів через сплив терміну позовної давності для стягнення пені по розрахункам з 22 позичальниками у сумі 52055 грн. 86 коп., державним бюджетом недоотримані 32589 грн. 81 коп. місцевим бюджетом 19466 грн. 05 коп. У зв'язку з цим ДФІ вимагала: - розглянути можливість щодо поновлення термінів позовної давності або стягнути суму втрачених доходів за рахунок посадової особи з вини якої допущено сплив терміну позовної давності. За результатами ревізії розробити відповідні заходи щодо недопущення у подальшому недоліків та порушень, виявлених ревізією.

Наведеним вище обставинам справи суд першої інстанції не дав належної правової оцінки пославшись на ст. 546 ЦК України та ст. 232 ГК України, як на підставу, за якою нарахування та стягнення пені за договорами з боку позивача є його правом на забезпечення основного господарського зобов'язання, а не обовязком, визнав протиправною заявлену вимогу.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог, оскільки спірна вимога є законною і обґрунтованою, виданою у межах повноважень ДФІ, встановлених Законом України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанцій винесене законне і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Одеського регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву відхилити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: