Справа № 821/1613/15-а
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1613/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтович І.І.,

при секретарі: Сердюк О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Цюрупинське"

до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області

про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у можливості застосування податкового компромісу та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Цюрупинське» (далі позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Цюрупинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі відповідач) в якому просить встановити відсутність компетенції (повноважень) відповідача щодо винесення рішення про не застосування податкового компромісу за №1739/10/21-20-22-00 від 02.04.2015 року; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про не застосування податкового компромісу за №1739/10/21-20-22-00 від 02.04.2015 року; зобовязати відповідача утриматися від складання та надіслання податкових вимог та/або податкових повідомлень-рішень, складених на підставі акта перевірки №94/22/00413558 від 19.02.2015 року та податкового повідомлення-рішення № від 05.03.2015 року, а також від зменшення суми у картці особового рахунку позивача, що ведеться у Державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області у звязку із досягненням податкового компромісу; встановити відсутність компетенції (повноважень) відповідача щодо винесення рішень про відмову у можливості застосування податкового компромісу за №1669/10/21-20-15-018 від 31.03.2015 року та за №1838/10/21-20-15-018 від 09.04.2015 року; визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про відмову у можливості застосування податкового компромісу №1669/10/21-20-15-018 від 31.03.2015 року та за №1838/10/21-20-15-018 від 09.04.2015 року; зобовязати відповідача прийняти рішення про відсутність необхідності проведення документальної позапланової перевірки за процедурою податкового компромісу (рішення про погодження застосування податкового компромісу) по податку на додану вартість за лютий, березень, травень, липень, вересень, листопад та грудень 2912 року та січень, лютий, березень червень, липень, серпень, вересень та жовтень 2013 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Зокрема, зазначив, що у відповідача відсутня компетенція щодо прийняття рішення, так як ОСОБА_4 кодексом України не передбачено прийняття контролюючим органом будь-яких рішень щодо погодження або непогодження застосування процедури податкового компромісу за заявою платника податків щодо неузгоджених сум податкових зобовязань, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового оскарження, і не ставить досягнення податкового компромісу в залежність від прийняття таких рішень. Просив позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили та пояснили, що відповідач при прийнятті оскаржуваних рішень діяв на підставі, в межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Просили в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Щодо вимоги позивача про встановлення відсутності компетенції (повноважень) відповідача щодо прийняття рішення про не застосування податкового компромісу, суд зазначає таке.

Згідно підпункту 3.12 п.3 Методичних рекомендацій щодо особливостей уточнення податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу, затверджених наказом ДФС України від 17.01.2015 №13 рішення щодо погодження/непогодження застосування податкового компромісу приймається керівником контролюючого органу на підставі колегіального розгляду структурними підрозділами (податкового та митного аудиту (або іншого структурного підрозділу, який надіслав (вручив) податкове повідомлення-рішення платнику податків), оподаткування юридичних осіб, доходів і зборів з фізичних осіб, правової роботи, погашення заборгованостей, координаційно-моніторингового, власної безпеки, слідчими підрозділами фінансових розслідувань, оперативними підрозділами), що оформлюється відповідним протоколом.

Рішення щодо погодження/непогодження застосування процедури податкового компромісу приймається у довільній формі.

У разі встановлення фактів щодо невідповідності Заяви про компроміс по ППР та податкового зобовязання, щодо якого її подано, умовам податкового компромісу, передбаченим Кодексом, приймається рішення довільної форми щодо непогодження застосування процедури податкового компромісу.

Таке рішення підписується керівником контролюючого органу та надсилається платнику податків у порядку, визначеному п.3.5 цих Методичних рекомендацій.

З аналізу вищенаведених положень слідує, що відповідач вправі приймати рішення про не погодження застосування податкового компромісу у разі встановлення фактів щодо невідповідності Заяви про компроміс по ППР та податкового зобовязання, щодо якого її подано, умовам податкового компромісу, передбаченим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що твердження Позивача, що відповідач не наділений повноваженнями по прийняттю рішення щодо не застосування податкового компромісу є безпідставним.

Щодо відмови у застосуванні податкового компромісу по податковому повідомленню рішенню від 05.03.2015 №.

Судом встановлено, відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Публічного акціонерного товариства «Цюрупинське» (код за ) з питання дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ Ренфорс () за період з 01.07.2012 року по 01.01.2014 року та складено акт №94/22/00413558 від 19.02.2015 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Публічного акціонерного товариства «Цюрупинське» (код за ) з питання дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ Ренфорс () за період з 01.07.2012 року по 01.01.2014 року.

За даними вищевказаного акту встановлено, що ПАТ «Цюрупинське» в порушення пп.138.1.1 п. 138.1.ст. 138 та п.п. 139.1.9 п.139.1 ст.139 ІІІ ОСОБА_4 Кодексу України від 2.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2055912,0 грн., у тому числі: за 2012 рік на суму 2032257.0 грн.; за 2013 рік на суму 23655.0 грн.

Також, в порушення п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201, ОСОБА_4 кодексу України, в результаті чого підприємством: занижено суму ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету на 1680394,0 грн., в т. ч. по періодах : за жовтень 2012 року на суму ПДВ 397737,0 грн.; за листопад 2012 року на суму ПДВ 517907,0 грн.; за грудень 2012 року на суму ПДВ 764749,0 грн.; завищено суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 23.2 декларації) на 279989 грн. в т. ч. по періодах: за грудень 2012 року на суму ПДВ 188787,0грн; за січень 2013 року на суму ПДВ 66302,0 грн.; лютий 2013 року на суму ПДВ 24900,0 грн.

На підставі вищевказаного акта, відповідачем прийнято податкові повідомлення рішення № від 05.03.2015 року про збільшення грошових зобовязань по ПДВ на суму 2520591, 0 грн. у т.ч. основного платежу 1680394,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій 840197,0 грн., № від 05.03.2015 року про збільшення грошових зобовязань по податку на прибуток підприємств у сумі 3083868,00 грн. у т.ч. основного платежу 2055912,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій 1027956,00 грн., № від 05.03.2015 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 279989,0 грн. та штрафних (фінансових) санкцій 139994,0 грн.

13.03.2015 року за №102 Позивачем подано скаргу до ГУ ДФС у Херсонській про визнання противоправними та скасування податкових повідомлень рішень № від 05.03.2015 року, № від 05.03.2015 року та № від 05.03.2015 року.

24.03.2015 року ПАТ «Цюрупинське» надано заяву від 24.03.2015 року №145 (вхідний №1924/10 від 24.03.2015) про намір досягнення податкового компромісу по податковими повідомленням-рішенням № від 05.03.2015 року про збільшення грошових зобовязань по ПДВ на суму основного платежу 1680394,00 грн., № від 05.03.2015 року про збільшення грошових зобовязань по податку на прибуток підприємств на суму основного платежу 2055912,00 грн., № від 05.03.2015 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 279989,0 грн.

Відповідачем 02.04.2015 року прийнято рішення №1738/10/21-20-22-00 від 02.04.2015 року про погодження застосування податкового компромісу по податковим повідомленням-рішенням від 05.03.2015 року № та №.

Також було прийнято рішення №1739/10/21-20-22-00 від 02.04.2015 року про не застосування податкового компромісу по податковому повідомленню-рішенню від 05.03.2015 року №.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до п.7 підрозділу 9-2 розділу XX ОСОБА_4 кодексу України процедура податкового компромісу, поширюється на неузгоджені суми податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, та відповідно до п.2 підрозділу 9-2 розділу XX ОСОБА_4 кодексу України 5 відсотків сплачується від суми заниженого податкового зобовязання з податку на додану вартість.

Також, відповідно до підпункту 2.4 пункту 2 Методичних рекомендацій щодо особливостей уточнення податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу, затверджених наказом ДФС України від 17.01.2015 №13 (далі Наказ №13) під досягненням компромісу розуміється сплата платником податків до бюджету сум податкових зобовязань з ПДВ та/або податку на прибуток.

ОСОБА_4 кодексу України розмежовують поняття податкового зобовязання та поняття відємного значення з ПДВ чи податку на прибуток, а також поняття бюджетного відшкодування.

Про їх нетотожність, крім іншого, свідчить пункт 54.3 ст. 54 ПКУ, згідно з яким контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму грошових зобовязань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення сум податку на додану вартість платника податків.

До того ж, законодавець визначив чітке поняття податкового зобовязання, яке закріплено в підпункті 14.1.179 пункту 14.1 ст. 14 ПКУ, а саме: податкове зобов'язання це загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) визначаються ст. 200 ПКУ, зокрема сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Таким чином, предметом податкового компромісу не можуть бути визначені у податковому повідомленні рішенні суми відємного значення з ПДВ чи податку на прибуток, або суми бюджетного відшкодування з ПДВ.

Отже, твердження позивача, що під дію податкового компромісу підпадає податкове повідомлення рішення від 05.03.2015 № про зменшення суми бюджетного відшкодування, спростовуються п.п. 14.1.179 п. 14.1 ст. 14, ст. 54, ст. 200 ПКУ, п. 7 підрозділу 9-2 розділу XX ОСОБА_4 кодексу України та п.п. 2.4 п. 2 Наказу №13, оскільки податковий компроміс поширюється на суми податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, а не на суми зменшення бюджетного відшкодування.

Щодо відмови у застосуванні податкового компромісу по уточнюючим розрахункам за лютий, березень, травень, липень, вересень, листопад та грудень 2012 року та січень березень, червень жовтень 2013 року.

Позивачем було подано до відповідача заяви від 18.03.2015 року про намір досягнення податкового компромісу з податку на додану вартість за лютий - грудень 2012 року по уточнюючих розрахунках податкових зобовязань з податку на додану вартість та заяви від 26.03.2015 року про намір досягнення податкового компромісу з податку на додану вартість за січень квітень, червень грудень 2013 року по уточнюючих розрахунках податкових зобовязань з податку на додану вартість.

Згідно п. 3 підрозділу 9-2 розділу XX ОСОБА_4 кодексу України протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем подання уточнюючого розрахунку, контролюючий орган приймає рішення щодо необхідності проведення документальної позапланової перевірки.

Документальна позапланова перевірка проводиться виключно з питань, які стосуються витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суми завищення податкового кредиту з податку на додану вартість, у межах процедури досягнення податкового компромісу.

Відповідачем прийнято рішення від 31.03.2015 року №1680/10/21-20-15-018 про необхідність проведення документальної позапланової перевірки для досягнення податкового компромісу за квітень, червень, серпень та жовтень 2012 року та від 09.04.2015 року №1839/10/21-20-15-018 про необхідність проведення документальної позапланової перевірки для досягнення податкового компромісу за квітень, листопад, та грудень 2013 року.

За результатами перевірки складено довідку від 27.04.2015 року №183/22-0/00413558 про результати позапланової виїзної перевірки ПАТ «Цюрупинське» () з питань правомірності застосування податкового компромісу по уточнюючих розрахунках податкових зобовязань з податку на додану вартість за квітень, червень, серпень, жовтень 2012 року, квітень, листопад грудень 2013 року та по уточнюючому розрахунку податкових зобовязань з податку на прибуток за 2012, 2013 рік та прийнято рішення від 07.05.2015 року №2362/10/21-20-15-018 та 2358/10/21-20-15-018 про погодження застосування податкового компромісу за квітень, червень, серпень, жовтень 2012 року, квітень, листопад грудень 2013.

В свою чергу рішеннями відповідача від 31.03.2015 №1669/10/21-20-15-018 та від 09.04.2015 року відмолено у можливості застосування податкового компромісу за лютий, березень, травень, липень, вересень, листопад та грудень 2012 року, січень, лютий, березень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2013 року.

Відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX ОСОБА_4 кодексу України податковий компроміс це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

В звязку з тим, що за звітні періоди лютий, березень, травень, липень, вересень, листопад та грудень 2012 року по деклараціям з податку на додану вартість у підприємства відсутні нарахування до сплати податкових зобовязань з податку на додану вартість (рядок 25 декларації з ПДВ), що унеможливлює його збільшення у звязку із застосуванням процедури податкового компромісу.

У разі наявності в звітній декларації з податку на додану вартість відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 декларації з ПДВ), залишків відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів (рядок 21 та 24 декларації з ПДВ) або суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобовязань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів (рядок 23.2 декларації з ПДВ), при подачі уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість, в якому платник визначає суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість, за результатами буде відображено зменшення залишків відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, а не позитивне значення податкових зобовязань з податку на додану вартість до сплати, тобто суми залишків відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів продовжують приймати участь та використовуватись в наступних звітних періодах.

Крім того, згідно п. 1 підрозділу 9-2 розділу XX ОСОБА_4 кодексу України та п.п. 3.3 п. 3 Наказу 13 у платника податків за результатами застосування податкового компромісу не можуть виникати або збільшуватися помилково та/або надміру сплачені грошові зобовязання.

Таким чином, без наявності нарахувань у звітній декларації з податку на додану вартість, суд вважає, що відсутня можливість застосування процедури податкового компромісу.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вищенаведених позовних вимог, то відповідно вимоги про зобовязання відповідача утриматися від складання та надіслання податкових вимог та/або податкових повідомлень-рішень, складених на підставі акта перевірки №94/22/00413558 від 19.02.2015 року та податкового повідомлення-рішення № від 05.03.2015 року, а також від зменшення суми у картці особового рахунку позивача, що ведеться у Державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області у звязку із досягненням податкового компромісу та зобовязання відповідача прийняти рішення про відсутність необхідності проведення документальної позапланової перевірки за процедурою податкового компромісу (рішення про погодження застосування податкового компромісу) по податку на додану вартість за лютий, березень, травень, липень, вересень, листопад та грудень 2912 року та січень, лютий, березень червень, липень, серпень, вересень та жовтень 2013 року, також не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 16 червня 2015 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.3