Справа № 494/660/15-а
Суддя: Римар І. А.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Справа №494/660/15-а

15 червня 2015 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря Козубенко О.О.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області заяву про забезпечення адміністративного позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Березівської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення Березівської міської ради Одеської області №1371-УІ від 25 червня 2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2015 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Березівської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення Березівської міської ради Одеської області №1371-УІ від 25 червня 2014 року.

Ухвалою суду від 15 червня 2015 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, поновлено його строк та продовжено розгляд справи.

Разом з позовною заявою, позивачем викладено заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії рішення Березівської міської ради Одеської області №1371-УІ від 25 червня 2014 року «Про скасування рішення виконавчого комітету Березівської міської ради №05/77 від 15 березня 1995 року «Про видачу державного акту на право користування земельною ділянкою Березівському райхарчкомбінату на території міської ради народних депутатів» та заборонити Березівській міській раді приймати будь-які рішення щодо вилучення земельної ділянки загальною площею 2,56 га із земель постійного користування ВАТ «Березівський харчкомбінат».

У судовому засіданні 15.06.2015 року представник позивача в обґрунтування заяви посилався на те, що спірне рішення було прийнято відповідачем з порушенням норм діючого законодавства. Скасування Державного акту на право постійного користування землею серії ОД 04-01-002 від 03 квітня 1995 року призведе до неправомірного нарахування плати за землю та вилучення її у акціонерів ВАТ «Березівський харчкомбінат» із постійного користування, а тому просив зупинити дію оскаржуваного рішення.

Як встановлено ухвалою суду від 15.06.2015 року про поновлення строку звернення до суду, представник відповідача у судове засідання не зявився,хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому на підставі частини 3 ст.118Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд клопотання про забезпечення позову вирішувався за відсутності представника Березівської міської ради Одеської області

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представника позивача, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) «Суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень».

Частинами 3 та 4 статті 117 КАС України передбачено вичерпний перелік заходів забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом за наявності достатніх для цього підстав.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору по цій справі є скасування рішення відповідача №1371-УІ від 25 червня 2014 року «Про скасування рішення виконавчого комітету Березівської міської ради №05/77 від 15 березня 1995 року «Про видачу державного акту на право користування земельною ділянкою Березівському райхарчкомбінату на території міської ради народних депутатів».

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законами засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Зазначене Конституцією право на судовий захист належить до невідчужуваних. Кожен під час розгляду будь-якої справи має право на правосуддя, яке відповідало б вимогам справедливості. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. А відтак - відмова у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Відповідно до ст.ст. 6,13 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому будь-яких конкретних обставин щодо порушення права позивача на звернення до суду всупереч ст.55 Конституції України, ст.ст.6,13 Європейської Конвенції з прав людини позивачем в заявленому клопотанні наведено не було.

Позивачем при поданні до суду заяви про забезпечення позову не надано до суду будь-яких доказів наявності такої очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення їх захисту без вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 р. "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Забезпечуючи позов, у вигляді зупинення оскаржуваного рішення, суд фактично ухвалить рішення без розгляду справи по суті, оскільки завчасно надасть оцінку правомірності та законності рішення міськради, що має бути предметом дослідження для всебічного зясування обставин справи, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Таким чином, суд не може, задовольнити клопотання позивача про забезпечення позову, оскільки в ухвалі про забезпечення позову будуть вирішені питання по суті позовних вимог, що є недопустимим та таким, що не відповідає меті інституту забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 117, 118 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії рішення Березівської міської ради Одеської області №1371-УІ від 25 червня 2014 року «Про скасування рішення виконавчого комітету Березівської міської ради №05/77 від 15 березня 1995 року «Про видачу державного акту на право користування земельною ділянкою Березівському райхарчкомбінату на території міської ради народних депутатів» та заборонити Березівській міській раді приймати будь-які рішення щодо вилучення земельної ділянки загальною площею 2,56 га із земель постійного користування ВАТ «Березівський харчкомбінат», до вирішення справи по суті - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги

Суддя І.А. Римар