Справа № 818/1105/15
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 р. 14 год. 50 хв. Справа № 818/1105/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.

за участю секретаря судового засідання - Шевець Ю.П.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 818/1105/15

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_4 міського відділу (з обслуговування міста Лебедин та Лебединського району) УМВС України в Сумській області

про визнання дій незаконними та скасування наказів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3М.) звернулась з адміністративним позовом до ОСОБА_4 міського відділу (з обслуговування міста Лебедин та Лебединського району) УМВС України в Сумській області (далі відповідач, ОСОБА_4) в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача та скасувати накази № 110 від 03.03.2015 р. та № 114 від 10.03.2015 р. про оголошення суворої догани.

Позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує наступним. Позивач з 30.05.2014 р. проходить службу на посаді оперуповноваженого боротьби з незаконним обігом наркотиків ОСОБА_4 Під час проходження служби, 03.03.2015 р. відповідачем був прийнятий наказ № 110, яким ОСОБА_3, за порушення Дисциплінарного статуту ОВС України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, оголошено сувору догану. Наказом від 10.03.2015 р. № 114 до вказаного наказу були внесені зміни в частині уточнення підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності.

На переконання позивача, згадані накази ОСОБА_4 підлягають скасуванню, оскільки під час проведення 10.02.2015 р. наради щодо підведення підсумків роботи за січень 2015 р., ОСОБА_3 ні Дисциплінарний статут, ні Правила поведінки та професійної етики не порушувались, позивач весь час поводила себе спокійно, дотримуючись субординації та ні з ким не конфліктувала.

Службове розслідування, призначене з метою зясування обставин, які стались під час наради 10.02.2015 р., було проведено відповідачем з порушенням вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в ОВС України, затвердженої Наказом МВС України від 12.03.2013 р. № 230, в звязку з чим висновки цього службового розслідування є необєктивними та не можуть братись до уваги.

З вищезазначених підстав в судовому засіданні представник ОСОБА_3 адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

ОСОБА_4 з позовними вимогами не погодився, в запереченні на позов (а.с. 30-34) зазначив, що дисциплінарне стягнення було застосовано до позивача за недотримання Дисциплінарного статуту ОВС і Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, зокрема за порушення субординації під час проведення наради 10.02.2015 р., що підтверджується поясненнями працівників та висновками службового розслідування.

Враховуючи наведені обставини, в судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував та просив суд в його задоволенні відмовити.

Заслухавши повноважних представників сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 з 2002 року проходила службу в органах внутрішніх справ на різних посадах та з 30.05.2014 р. була призначена на посаду оперуповноваженого боротьби з незаконним обігом наркотиків ОСОБА_4

Під час проходження служби позивачем, 10 лютого 2015 р. в приміщенні ОСОБА_4 була проведена оперативна нарада з питань підведення підсумків роботи працівників за січень 2015 р. Після наради, по факту неготовності ОСОБА_3 до звіту про результати своєї роботи та порушення субординації, Наказом УМВС України в Сумській області № 97 від 19.02.2015 р. було призначено службове розслідування (а.с. 78).

За результатами службового розслідування 02.03.2015 р. складений висновок (а.с. 47), згідно якого встановлено порушення позивачем п. 1, 4, 7, 9, 10 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС, пп. 2, 4, 5 п. 1.2, пп. 4 п. 2.1 розділу ІV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених Наказом МВС України № 155 від 22.02.2012 р.

За вчинені порушення, згідно Наказу № 110 від 03.03.2015 р. (а.с. 10), до ОСОБА_3 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення суворої догани. Наказом № 114 від 10.03.2015 р. до згаданого наказу про покарання були внесені зміни, зокрема зазначені норми, за порушення яких було застосовано дисциплінарне стягнення (а.с. 11).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_3 зазначає на тому, що під час проведення оперативної наради 10.02.2015 р. дисциплінарних проступків не вчиняла, субординацію та норми етичної поведінки не порушувала. Висновки службового розслідування про наявність таких порушень є необґрунтованими та не підтверджені відповідними доказами, що свідчить про відсутність підстав для застосування дисциплінарного стягнення.

Проте, надаючи правову оцінку обставинам справи, суд не може погодитись з указаними доводами позивача, з огляду на нижченаведене.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, визначаються Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ, затвердженим Законом України від 22.02.2006 р. № 3460-ІV (далі Дисциплінарний статут, Статут).

У відповідності до ст.ст. 1, 2, 5 Дисциплінарного статуту службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з Статутом.

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету.

Норми поведінки, дотримання яких є моральним обов'язком кожного працівника органів внутрішніх справ незалежно від займаної посади та спеціального звання, та порушення яких є дисциплінарним проступком, встановлені Правилами поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженими Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2012 р. № 155, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.04.2012 р. за № 628/20941 (далі Правила поведінки).

Так, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 розділу ІV Правил поведінки поведінка працівника органів внутрішніх справ завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет працівника.

Норми професійної етики вимагають від працівника, окрім іншого: постійно контролювати свою поведінку, почуття і емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на службові рішення, уміти передбачати наслідки своїх вчинків і дій; виявляти повагу та увагу до старших за званням чи віком, завжди першим вітати: молодшому - старшого, підлеглому - начальника, чоловікові - жінку; у спілкуванні з колегами виявляти простоту і скромність, уміння щиро радіти успіхам товаришів по службі, сприяти успішному виконанню ними службових доручень.

Під час виконання службових обов'язків, оперативно-службових завдань працівники повинні критично ставитися до власних професійних якостей та поведінки, постійно працювати над самовдосконаленням, підвищенням свого професійного та загальнокультурного рівня (п. 2.1 розділу ІV Правил поведінки).

За вчинення дисциплінарного проступку, в тому числі і за недотримання норм професійної етики чи інших правил поведінки, згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

На виконання ст. 14 Статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення суворої догани, застосовано за порушення позивачем субординації та професійної і службової етики під час проведення 10 лютого 2015 р. в ОСОБА_4 оперативної наради з питань підведення підсумків роботи працівників за січень 2015 р.

Висновків про вказані порушення відповідач дійшов за результатами службового розслідування, під час якого було встановлено, що на оперативній нараді 10.02.2015 р. на пропозицію куратора від УМВС в Сумській області полковника міліції ОСОБА_5 доповісти про результати своєї роботи, позивач відмовлялась виходити до трибуни з тих підстав, що не готова до звіту, під час доповіді конкретних результатів діяльності повідомити не змогла, розмовляла у підвищеному тоні, обурювалась щодо кожного з поставлених їй запитань та заперечувала і робила зауваження полковнику міліції ОСОБА_5, після чого вийшла з кімнати, де проходила нарада.

В якості доказів на підтвердження зазначених обставин, ОСОБА_4 були надані матеріали службового розслідування, зокрема пояснення працівників, які була присутніми на нараді 10.02.2015 р., ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 40-45).

Допитані в якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили, що під час проведення оперативної наради 10.02.2015 р. ОСОБА_3 вийшла для доповіді до трибуни тільки після наполегливої пропозиції полковника міліції ОСОБА_5, з яким постійно сперечалась та розмовляла у підвищеному тоні.

Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 повідомили, що позивач на оперативній нараді 10.02.2015 р. з полковником міліції ОСОБА_5 не сперечалась, розмовляла з ним не образливо та не у підвищеному тоні, хоча і не спокійно. Була трохи збудженою через те, що нервувалась. Приміщення, в якому проводилась нарада, покинула після відповідної пропозиції керівництва.

Допитаний в якості свідка полковник міліції ОСОБА_5 зазначив, що 10 лютого 2015 р. за вказівкою керівництва УМВС України в Сумській області прибув до ОСОБА_4 для проведення наради по підведенню підсумків роботи за січень 2015 року. На початку оперативної наради виступили керівники ОСОБА_4, які повідомили про незадовільну роботу підрозділу БНОН. Оскільки у вказаному підрозділі працює дві особи: позивач і старший оперуповноважений ОСОБА_8, було вирішено заслухати останнього.

Доповівши про результати своєї роботи, ОСОБА_8 зазначив на необхідності заслухати доповідь щодо показників роботи іншого співробітника відділу БНОН, а саме: ОСОБА_3

На пропозицію вийти до трибуни для доповіді про результати роботи за січень 2015 року, позивач почала вести себе некоректно, відмовлялась виходити, запитуючи: «Чому я повинна виходити?» та роблячи інші зауваження.

Після наполегливої пропозиції полковника міліції ОСОБА_5 вийти до трибуни і надати доповідь про результати роботи за січень 2015 р., позивач вийшла без будь-якого звіту. На запитання про причини відсутності звіту та аналізу своєї роботи, ОСОБА_3 почала нервуватись та некоректно відповідати, що у неї немає ніяких звітів та показників, бо вона жінка, хворіла та ін.

Запропонувавши позивачу заспокоїтись та зазначивши, що нарада проводиться з питань підведення підсумків роботи, ОСОБА_5 попросив ОСОБА_3 розказати про проведену роботу у звітному періоді, на що остання пафосно почала відповідати, що ніякої роботи у неї не було, і взагалі вона не хоче нічого розказувати.

За вказану некоректну поведінку позивача, ОСОБА_5 було зроблено зауваження щодо недопустимості такої поведінки у співробітника міліції та запропоновано розповісти про проведену оперативну роботу. Так, ОСОБА_3 зазначила, що ніякої оперативної роботи не проводила, показників щодо негласних співробітників чи заведених облікових оперативних справ не має.

Враховуючи відсутність результатів роботи позивача, ОСОБА_5 повідомив її про можливість застосування дисциплінарного стягнення за невиконання службових обовязків. На вказане попередження ОСОБА_3 сказала, що їй до стягнення немає діла та, після запитання про відношення до всього колективу і пропозиції вийти з приміщення, позивач відповіла що їй все одно, після чого вийшла.

Повернувшись з ОСОБА_4, підполковник міліції ОСОБА_5 доповів про вказані події керівництву УМВС України в Сумській області, яке прийняло рішення провести службове розслідування.

Беручи до уваги наведені обставини, на переконання суду, наявними в матеріалах справи доказами та показаннями свідків підтверджено, що під час оперативної наради, проведеної 10 лютого 2015 року в ОСОБА_4, ОСОБА_3 порушила Правила поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, зокрема: не контролювала свою поведінку, почуття і емоції, виявила неповагу до старших за званням та віком, сперечалась щодо наказів начальників та не дотрималась норм професійної та службової етики.

Показання свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не спростовують доводів відповідача про наявність підстав для застосування дисциплінарного стягнення та не підтверджують посилання позивача на відсутність в її діях порушення службової дисципліни. Інших доказів на підтвердження своїх доводів ОСОБА_3 суду не надала, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд погоджується з висновками відповідача щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку та наявності підстав для притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності. Оскільки позивач на момент прийняття рішення щодо виду дисциплінарного стягнення вже мала таке стягнення як «догана», оголошене згідно Наказу № 191 від 07.04.2014 р. за порушення Дисциплінарного статуту і Правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України Правил яка (а.с. 71), суд вважає застосування відповідачем до ОСОБА_3 такого стягнення як «сувора догана» обґрунтованим.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що оскаржувані накази відповідають ч. 3. ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в звязку з чим адміністративний позов ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міського відділу (з обслуговування міста Лебедин та Лебединського району) УМВС України в Сумській області про визнання дій незаконними та скасування наказів відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.В. Воловик

З оригіналом згідно

Суддя С.В. Воловик

повний текст постанови складений 16.06.2015 р.