Справа № 369/1821/15-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/1821/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Волчко А.Я. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Старової Н.Е.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії.

Києво-Святошинський районний суд Київської області своєю ухвалою від 20 квітня 2015 року адміністративний позов залишив без розгляду.

Не погоджуючись з судовим рішенням, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2015 року та постановити нову про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду - скасуванню.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 3, 204 ч. 1 п. 4 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

20 лютого 2015 року судом першої інстанції було відкрито провадження у даній справі та призначено попереднє судове засідання на 06 березня 2015 року.

25 лютого 2015 року позивачу направлялася повістка про виклик до суду на 06 березня 2015 року, але докази того, що позивач її отримала, в матеріалах справи відсутні.

06 березня 2015 року судом направлялася позивачу повістка про виклик в судове засідання на 19 березня 2015 року, але доказів отримання її позивачем, матеріали справи не містять.

19 березня 2015 року суд першої інстанції виніс ухвалу про закінчення підготовчого провадження у справі та призначив її до судового розгляду на 20 квітня 2015 року. 19 березня 2015 року суд направив позивачу повістку про виклик в судове засідання та дану повістку було отримано представником позивача 26 березня 2015 року. (а.с. 28)

20 квітня 2015 року в судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Залишаючи без розгляду позовну заяву на підставі п. 4 частини першої ст. 155 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно не зявився до суду без поважних на те причин.

Колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 КАС України, у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічна норма міститься в пункті 4 частини 1 ст. 155 КАС України, відповідно до якої суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

З наведених правових норм вбачається, що зазначені наслідки настають, якщо позивач не зявився вдруге поспіль (тобто повторно).

Мають значення також причини неявки. Якщо позивач надав докази поважності причин неявки і суд погодився з їх поважністю, судовий розгляд відкладається. Натомість, якщо позивач не повідомив про причини неприбуття або суд визнав їх неповажними, недоведеними, позовну заяву може бути залишено без розгляду, якщо від позивача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Отже, при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави слід відповісти на такі питання:

- чи належним чином позивача було повідомлено про судовий розгляд перший і другий раз;

- чи обидва рази були відсутні поважні причини неприбуття позивача або інформація про такі причини;

- чи відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

Позовну заяву може бути залишено без розгляду, лише якщо відповідь на усі ці питання є позитивною.

Отже, вимоги пункту 4 частини першої статті 155 КАС України перешкоджають позивачеві зловживати своїми процесуальними правами та штучно затягувати розгляд справи. Можливість неприбуття у судове засідання без поважних причин призводитиме до порушення законодавчо встановлених строків розгляду справ та матиме негативний вплив на ефективність судочинства.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 33 КАС України, судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), курєром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

Відповідно до ст. 35 КАС України, повістка вручається під розписку. Повістка може бути вручена безпосередньо в суді.

Як вбачається з матеріалів справи, судові засідання, які відбувалися 06 березня 2015 року та 19 березня 2015 року, проходили за відсутності позивача або його представника у звязку з їх неналежним повідомленням.

Колегія суддів звертає увагу на те, що представник позивача не прибув у судове засідання лише 20 квітня 2015 року, що виключає повторну неявку, згідно п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що суд першої інстанції у своїй ухвалі про призначення справи до судового розгляду від 19 березня 2015 року зазначив, що від позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність. Колегія суддів апеляційної інстанції перевіривши дану обставину, встановила, що матеріали справи не містять такої заяви позивача.

Крім цього, вирішуючи питання законності та обґрунтованості прийнятого судом першої інстанції судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне перевірити, чи узгоджується воно з нормами міжнародного права та чи не буде у даному випадку порушено право позивача на судовий захист.

Так, у рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, виходячи з норм Конституції України, а також з норм Міжнародного права, колегія суддів приходить до висновку, що залишення позовних вимог позивача без розгляду унеможливить доступ останнього до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування ухвали суду та направленням справи для продовження розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, у звязку з чим підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 204, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2015 року про залишення позовної заяви без розгляду скасувати та справу на правити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Старова Н.Е.