Справа № 826/6886/15
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6886/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Старової Н.Е., Файдюка В.В.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника Державної казначейської служби України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної казначейської служби України до Державної виконавчої служби України про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Державна казначейська служба України (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України (далі відповідач) про скасування постанови відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про стягнення витрат на проведення виконавчих дій ВП № 19593386 від 24.03.2015 року у розмірі 157,32 грн.

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю ухвалою від 12 травня 2015 року в адміністративний позов повернув.

Не погоджуючись з судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2015 року та постановити нову про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2015 року позовну заяву Державної казначейської служби України залишено без руху та встановлено пятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Так, відповідно до даної ухвали позивачу запропоновано надати суду документ, який підтверджує сплату судового збору за подання адміністративного позову або документи, які підтверджують виконання ним своїх владних управлінських функцій по спірним правовідносинам з відповідачем.

Зазначена ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалася та набрала законної сили.

На виконання вимог ухвали суду від 23.04.2015 року позивач надав суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначив, що спір між ним та Державною виконавчою службою України виник з приводу здійснення Державною казначейською службою України своїх владних функцій та повноважень. Також, звертав увагу суду на те, що відповідач своєю постановою від 24 березня 2015 року стягнув з позивача витрати на проведення виконавчих дій, тобто за невиконання останнім функції, передбаченої Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 460/2011.

Відтак, на думку позивача, в даному випадку він звільнений від сплати судового збору на підставі положень п. 21 ч. 1 ст. Закону України «Про судовий збір».

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає такі доводи позивача помилковими з огляду на наступне.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що Державною виконавчою службою України відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-4755, виданого 25.03.2010 року Вінницьким окружним адміністративним судом, в якому позивач є боржником.

24.03.2015 року відповідач виніс оскаржувану постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, якою за несвоєчасне виконання позивачем рішення суду та у звязку із понесенням відділом примусового виконання рішень витрат виконавчого провадження, повязаних з організацію та проведенням виконавчих дій, стягується з Державної казначейської служби України кошти у сумі 157,32 грн.

Так, у відповідності до довідки Вищого адміністративного суду України в контексті положень Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» від 23.01.2015 року №2 зазначено, що відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону про судовий збір від сплати судового збору звільняються Міністерство фінансів України, місцеві фінансові органи, органи доходів і зборів, Державна казначейська служба України, Державна фінансова інспекція України та їх територіальні органи, Державна служба фінансового моніторингу України і Національний банк України у справах, повязаних з питаннями, що стосуються повноважень цих органів.

Як передбачено цим приписом, вказані органи звільняються від сплати судового збору у справах, повязаних з питаннями, що стосуються повноважень цих органів. Інакше кажучи, вказані органи звільняються від сплати судового збору у справах, повязаних з виконанням ними функцій, для забезпечення яких вони утворені.

У даному випадку позивач звернувся до суду як боржник у виконавчому провадженні та оскаржує постанову про стягнення з нього витрат на проведення виконавчих дій.

Дослідивши всі матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки в даному випадку спір між сторонами виник з правовідносин виконавчого провадження, у якому позивач є боржником, та ці правовідносини не повязані зі здійсненням Державною казначейською службою України функцій та завдань в межах її повноважень (здійснення казначейського обслуговування), то посилання позивача про звільнення від сплати судового збору на підставі п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», є безпідставними.

Таким чином, позивач не усунув, визначені ухвалою від 23.04.2015 року недоліки позовної заяви та не надав доказів сплати судового збору у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника Державної казначейської служби України - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Старова Н.Е.

Файдюк В.В.