Справа № 826/4057/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 червня 2015 року № 826/4057/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Київгума
до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва
провизнання протиправними та скасування розрахунків, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Київгума звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про визнання протиправними та скасування розрахунків, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.12.2014 року задоволено клопотання відповідача Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про залишення чистини позовних вимог Публічного акціонерного товариства Київгума без розгляду;

залишено позовну заяву Публічного акціонерного товариства Київгума до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про визнання недійсними та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах; визнання неправомірними дій без розгляду в частині позовних вимог щодо:

- визнання недійсними та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах, виданих Управлінням Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва за період з вересня 2014 року по січень 2015 року;

продовжено розгляд адміністративної справи № 826/4057/15 в іншій частині позовних вимог, а саме щодо:

- визнання недійсним та скасування розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах, виданих Управлінням Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва за лютий 2015 року.

- визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва щодо нарахування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах за розрахунками за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року;

- визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва щодо предявлення до сплати розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року.

По суті невирішених позовних вимог судом було розглянуто подані сторонами документи та матеріали, заслухано пояснення представників сторін.

Представник позивача в ході судового розгляду справи позов підтримав, дав пояснення аналогічні мотивам звернення до суду. Просив позов задовольнити .

Представники відповідача проти задоволення позову заперечували з мотивів його безпідставності та необґрунтованості, зазначивши, що Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва у своїй діяльності керується положеннями Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

У судовому засіданні за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва знаходиться як платник внесків Публічне акціонерне товариство Київгума (), яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства Київгума.

Так, Пенсійним фондом сплачуються пенсії, що призначені на підставі ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, особам, що працювали за списком № 1 та списком на № 2 на підприємстві відповідача.

Даним особам відповідачем надавалися довідки про підтвердження стажу та виду діяльності із зазначенням посади особи, стажу роботи на даній посаді та посиланням на відповідний розділ та пункт постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 року, які є фактичним підтвердження пільгового стажу.

Проте, з приводу наведеного, як вбачається з позовної заяви позивача, ПАТ Київгума вважає протиправними дії відповідача Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва щодо нарахування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах за розрахунками (в даному випадку за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року) та предявлення вказаних розрахунків до сплати, оскільки самі розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах суперечать чинним положенням п. 4. ч. 1 ст. 73 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, п.1.1, ст. 1, ст. 5, п. 7.3 ст. 7 Податкового кодексу України.

Також, позивач зазначив, що на теперішній час ПАТ Київгума не використовує роботи, які були віднесені до важких та з шкідливими умовами праці, що передбачені списками № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, а отже, у відповідача відсутні підстави для визнаття ПАТКиївгума платником збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та предявлення останньому для сплати розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Зважаючи на таке, позивач звернувся за захистом своїх порушених, на його думку, прав та інтересів у судовому порядку до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши сторін, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, зважаючи на наступне.

Згідно з пунктом б частини першої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, який набрав чинності з 1 січня 1992 року, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Особі, яка до і після 1 січня 1992 року працювала на роботах, передбачених списком № 2, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 розділу VI Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії вказаним особам призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом (абзаци перший і третій підпункту 1 пункту 2 розділу VI Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування).

До набрання чинності Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування питання щодо відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, було врегульовано Законом України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2, абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування для суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, які використовують працю найманих працівників, ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування становить 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Таким чином, відшкодуванню у розмірі 100% підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного Фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року (надалі Інструкція).

Згідно пункту 6.2 Інструкції, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Згідно пункту 6.8 Інструкції, підприємства щомісяця, до 25 числа, вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни м розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Відповідно до пункту 6.4 зазначеної вище Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного Фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року на протязі 10 днів з дня прийняття рішення про призначення пенсії.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (п. 6.5 такої Інструкції).

З приводу посилань позивача, щодо не здійснення з червня 2013 року ПАТ Київгума господарської діяльності, яка пов'язана зі шкідливими і важкими умовами праці, суд зазначає, що дана обставина не є підставою для припинення відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та не звільняє підприємство від обов'язку сплати таких внесків.

Що ж стосується доводів представника ПАТ Київгума, як на підставу задоволення позовних вимог, не надання до розрахунків на підтвердження понесених витрат з виплати та доставки пільгових пенсій документів, що підтверджують понесені управлінням Пенсійного фонду України витрати на виплату та доставку пенсій, а саме первинних документів: копій квитанцій, платіжних доручень, які свідчать про розмір понесених витрат, то, на думку суду, зазначені вимоги є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Як вже зазначалось вище, п. 2 розділу VI Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, чітко вказано, що підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій призначених на підставі пільгового стажу, а також даним пунктом законодавець визначає відсоткове відношення для відшкодування підприємствами фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій понесених управліннями Пенсійного фонду України.

Жодним чином норма п. 2 розділу VI Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не зобов'язує Пенсійний фонд України звітувати перед підприємствами по використанню даних коштів, а також не наділяє обов'язком доказування фактичних або реальних витрат, а лише встановлює відсотки розміру відшкодування.

В даному випадку, заперечуючи проти сформованих та направлених на адресу ПАТ Київгума розрахунків, позивач визначає як одну з підстав для задоволення позовних вимог невідповідність їх форми Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

Пунктом 6.5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України визначено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України.

Пунктом 6.9 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Так, у відповідності до вищевказаного, районним Управлінням Пенсійного фонду України направляються на адресу управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, тобто за місцем знаходження підприємства, розрахунки витрат на виплату та доставку пенсій, а управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва збирає дані, їх систематизує та формує повний розрахунок. Розбіжностей між призначенням пенсій та витратами на відшкодування виплачених сум не існує.

Твердження представника позивача про те, що ПАТ Київгума звільняється від сплати Управлінню ПФУ фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на підставі Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, на переконання суду, є безпідставним.

Так, частиною 1 ст. 1 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування визначено: платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Частиною 1 ст. 2 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування закріплено для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б -з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Жодним чином у вищенаведених статтях Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування не вказується на те, що підприємство має право не сплачувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій в разі відсутності потужностей для здійснення виробництва та звільнення з підприємства робітників.

На підставі вищевикладеного, наявних матеріалів справи та наведених норм чинного законодавства, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Київгума до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про визнання недійсним та скасування розрахунку за лютий 2015 року та визнання протиправними дій зі складання та пред'явлення до сплати розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за зазначений позивачем період.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, відповідач, як субєкт владних повноважень, довів суду правомірність його дій зі складання та пред'явлення до сплати позивачу розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.С. Мазур