Справа № 820/18212/14
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Київ К/800/11834/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року у справі №820/18212/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Міська Рекламно-інформаційна Система до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ТОВ Міська Рекламно-інформаційна Система звернулося в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення № від 21 жовтня 2014 року та № від 21 жовтня 2014 року про застосування штрафних санкцій і нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.08.2014 року у встановлені законом строки позивачем були здійснені платежі єдиного внеску на виконання своїх податкових зобовязань, проте ПАТ АКТАБАНК, одержавши від підприємства відповідні платіжні доручення не провів зазначені платежі, чим порушив свої обовязки перед позивачем, про що завчасно повідомлявся відповідач.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року, позовні вимоги задоволені. Скасовані рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 21 жовтня 2014 року № та № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями Державна податкова інспекція у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та відмовити у позові, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу ТОВ Міська Рекламно-інформаційна Система просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, а рішення судів першої та апеляційної інстанції залишити без змін, які прийняті у відповідності із законодавством.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, щоТовариство з обмеженою відповідальністю Міська рекламно-інформаційна система зареєстроване як юридична особа 14.03.2001 року виконавчим комітетом Харківської міської ради та взяте на податковий облік Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області 21.03.2001 року за № 12724.

Позивач є платником єдиного соціального внеску та знаходиться на спрощеній системі оподаткування з 01.01.2012 року зі ставкою єдиного податку 3 відсотки.

Товариством з обмеженою відповідальністю Міська Рекламно-Інформаційна Система 5 серпня 2014 року були здійснені платежі з метою сплати податкових зобовязань, зокрема: на суму 8090,58 (вісім тисяч девяносто гривень 58 копійок), призначення платежу - ЄСП - 36,77 % нарахованого на ФОП по з/п за липень 2014 року, що підтверджується платіжним дорученням №579 від 5 серпня 2014 року; на суму 46,75 (сорок шість гривень 75 копійок), призначення платежу - ЄСП - 8,41% нарахованого на ФОП-інваліда по з/п за липень 2014 року, що підтверджується платіжним дорученням №580 від 5 серпня 2014 року; на суму 812,14 (вісімсот дванадцять гривень 14 копійок), призначення платежу - ЄСП - 3,6% утриманого з найманих працівників по з/п за липень 2014 року, що підтверджується платіжним дорученням №581 від 5 серпня 2014 року; на суму 672,31 (шістсот сімдесят дві гривні 31 копійка), призначення платежу - ЄСП - 36,77 % нарахованої компенсації за неоплачену відпустку за 2014 року, що підтверджується платіжним дорученням №583 від 05 серпня 2014 року; на суму 65,82 (шістдесят пять гривень 82 копійки), призначення платежу - ЄСП- 3,6% утримання з найманих працівників з компенсацією за неоплачену відпустку за 2014 рік, що підтверджується платіжним дорученням №584 від 5 серпня 2014 року; на суму 18631,09 (вісімнадцять тисяч шістсот тридцять одна гривня 09 копійок), призначення платежу - сплата єдиного податку за другий квартал 2014 року, що підтверджується платіжним дорученням № 590 від 5 серпня 2014 року.

Дані платіжні доручення були в той же день подані до банківської установи ПАТ "АКТАБАНК" за реєстраційним номером № 467 та проведені не були.

У звязку з затримкою проведення платіжних доручень позивачем 26 серпня 2014 року були направлені два повідомлення на адресу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, що обовязки по сплаті податкових зобовязань Товариством виконані, проте зарахування коштів не відбувається у звязку з неналежним виконанням банківською установою своїх обовязків. Аналогічну заяву було направлено 1 вересня 2014 року контролюючому органу з розясненням, що несвоєчасне та не в повному обсязі перерахування єдиного податку було здійснене не з вини позивача, а з вини банківської установи.

Наведені обставини відповідачем не заперечуються.

На підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідачем прийняті рішення від 21 жовтня 2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у вигляді штрафу на суму 956,51 грн. (10% від суму належного до сплати єдиного внеску) та пені на суму 9.57 грн.(0,1 % від суми недоїмки) та № , яким до позивача застосовано штрафні санкції у вигляді штрафу на суму 882,7 грн. (10% від суму належного до сплати єдиного внеску) та пені на суму 17,65 грн.(0,1 % від суми недоїмки).

Суди першої і апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходили з того, що рішення від 21 жовтня 2014 року № та № про застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску є необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки несвоєчасна сплата єдиного податку відбулася у звязку з неналежним виконанням банківською установою своїх зобовязань перед позивачем.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно пп.41.1,41.5 ст.41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Відповідно п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.2 ст.1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010р. за № 2464-VI (далі за текстом - Закон № 2464), єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообовязкового державного соціального страхування в обовязковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Положеннями ст.6 Закону № 2464 передбачено, що платник єдиного внеску зобовязаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. (ч.ч. 7,8, 12 ст. 9 Закону №2464).

Відповідно п. 1 ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої та другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Згідно наведених правових норм остаточний розрахунок за базовий звітний період здійснюється платником страхових внесків - позивачем не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати та інших видів виплат, на суми яких нараховується єдиний внесок.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що фактично зобовязання зі сплати Товариством було здійснене завчасно без порушення строку здійснення податкових зобовязань, а саме, до 20-го числа поточного місяця.

Відповідно до п.п.1 п.22.1 ст.22 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів як платіжне доручення.

Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Згідно п.8.1 ст.8 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні №2346 (далі - Закон України № 2346) банк зобовязаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач виконав свій обовязок та 05.08.2014 року завчасно подав до банківської установи платіжні доручення на сплату своїх зобовязань щодо сплати єдиного внеску, однак, банк, в порушення діючого законодавства, не вчинив у встановлений строк відповідні дії.

Відповідно ст.129.6. Податкового Кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні з вини банку, такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Виходячи з наведеного, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що позивач відповідно до діючого законодавства провів сплату єдиного внеску, але з вини банку вказані платежі не були вчасно перераховані отримувачу єдиного внеску.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли вірно висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: