Справа № 807/147/15
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 р. Справа № 876/4695/15
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участі секретаря Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія Карпат» до Державної податкової інспекції у м.Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та зобовязання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергія Карпат» (далі - ТОВ) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (далі - ДПІ), у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.11.2014 №, зобовязати відповідача привести дані обліку та особового рахунку платника податків у відповідність з даними декларацій, що були ним подані за період перевірки, внести зміни у систему Податковий Аудит АІС Аудит, програмний продукт «Система автоматизованого співставлення податкових зобовязань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» по особовому рахунку ТОВ та в його обліковій картці платника податку на додану вартість.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року у справі №807/147/15 позовну заяву залишено без розгляду.

Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржила ДПІ, яка покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та повернути справу для продовження розгляду.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Залишаючи без розгляду позовну заяву у справі, суд першої інстанції виходив із того, що позивач повторно не зявився в судове засідання без поважних причин, незважаючи на завчасні повідомлення про час і місце судового розгляду.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Виходячи з правил, встановлених ч.3 ст.128 КАС України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічне положення закріплено також у п.4 ст.155 КАС України, яким передбачено, що позов підлягає залишенню без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Виходячи з правил, встановлених ст.128 КАС України, при вирішенні питання про те, чи була особа, яка бере участь у справі, належно повідомлена про судовий розгляд, суд повинен ретельно перевірити відомості про судові виклики та повідомлення осіб, зокрема, чи є розписки про одержання повісток.

Неприбуття в судове засідання позивача належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, є повторним, коли ні позивач, ні його представник вдруге не прибули на розгляд справи і в суду є достовірні дані (докази) про те, що обидва рази позивача належним чином повідомлено.

Як вбачається із матеріалів справи, 19.02.15 та 05.03.2015 позивач на не зявився на розгляд справи за його ж позовом.

Відповідно до ч.8 ст.35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Враховуючи наведене, наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, якими ТОВ повідомлялося про розгляд справи 19.02.2015 (а.с.107) та 05.03.2015 (а.с.114) є належними доказами про повідомлення позивача про судові засідання, які відбулися, у передбаченому статтями 33 та 35 КАС України порядку.

Більше того, вказане ТОВ не заперечується.

Фактично ДПІ звернулось із апеляційною скаргою на вказане судове рішення лише у звязку із тим, що між сторонами досягнуто податкового компромісу.

При цьому покликання апелянта на те, що він не був повідомлений належним чином про судові засідання 19.02.2015 та 05.03.2015 є не більш як голослівними, оскільки 19.02.2015 представник ДПІ був присутній в судовому засіданні та в це же день у звязку із неявкою позивача був повідомлений про відкладення розгляду справи на 05.03.2015, що підтверджується також його розпискою, яка міститься у матеріалах справи (а.с.112).

Будь-яких доказів вчинення дій по мирному врегулюванню спору між ТОВ та ДПІ суду першої інстанції надано не було.

Що ж до клопотання про закриття провадження у справі через досягнення між сторонами податкового компромісу, то апеляційний суд зазначає, що таке клопотання може бути вирішено судом лише при вирішенні спору по суті, оскільки в силу положень ст.51 КАС України при примиренні сторін, суд повинен перевірити чи такі дії сторін суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси, а відтак надати правову оцінку діям сторін у спірних відносинах.

Додатково, слід вказати, що досягнення податкового компромісу не потребує обовязкового затвердження рішенням суду, яке зумовило неузгодженість податкового зобовязання платника податків, оскільки податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із рішенням про досягнення такого компромісу. Після досягнення податкового компромісу такі зобов'язання не підлягають оскарженню та їх розмір не може бути змінений в інших податкових періодах.

Підсумовуючи вказане, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що дії ТОВ не були направлені на вирішення справи по суті і вчиняючи такі підприємство недобросовісно користується належними йому процесуальними правами і неналежно виконує свої процесуальні обов'язки.

Слід зазначити, що положення ч.3 ст.128, п.4 ч.1 ст.155 КАС України встановлюють обмеження, які перш за все покликані переслідувати легітимну мету, зокрема для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані в разі недотримання ними розумного ступеню пропорційності між використаними ними процесуальними засобами та поставленими цілями.

На підставі викладеного, апеляційний суд визнає вірним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції щодо залишення позовної заяви ТОВ без розгляду, оскільки позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин, заяви про розгляд справи за його відсутності не надсилав (доказів які б свідчили про протилежне суду апеляційної інстанції не надано), а тому, застосування вимог ч.3 ст.128, п.4 ч.1 ст.155 КАС України є підставним.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 15 червня 2015 року.