Справа № 819/1404/15
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1404/15

09 червня 2015 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Жука А.В.

при секретарі судового засідання Порплиці Т.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи - ОСОБА_2

відповідачки - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Тернопільська об'єднана державна фінансова інспекція про стягнення зайво виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, -

ВСТАНОВИВ:

Управління соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації (далі УСЗН Зборівської РДА, позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Тернопільська об'єднана державна фінансова інспекція про стягнення зайво виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у розмірі 2267,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 на підставі заяви від 20.08.2014 року була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сімям. В подальшому проведеною Тернопільською обєднаною державною фінансовою інспекцією ревізією в УСЗН Зборівської РДА встановлено, що відповідачкою для отримання такої допомоги були подані недостовірні відомості, а саме інформація по здійсненню чоловіком відповідачки ОСОБА_4 догляду за особою, яка досягла 80-річного віку, оскільки ОСОБА_4 перебував за кордоном та не здійснював догляд за такою особою протягом трьох місяців перед датою звернення за призначенням відповідної соціальної допомоги. Як наслідок позивачем надмірно виплачено ОСОБА_3 бюджетні кошти у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям.

ОСОБА_3 було проінформовано про необхідність повернення надміру виплачених коштів відповідним повідомленням від 05.03.2015 року, проте на час звернення до суду кошти не повернуті.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечила.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Суд дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, проаналізувавши матеріали справи встановив наступні обставини:

ОСОБА_3 звернулася до УСЗН Зборівської РДА з заявою від 20.08.2014 року про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям.

ОСОБА_3 призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сімям за період з 01.08.2014р. по 31.01.2015 в сумі 9469,69 грн.

В подальшому відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Тернопільській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності УСЗН Зборівської РДА за період з 01.09.2011 року по 30.11.2014 року. Результати такої перевірки оформлені актом Державної фінансової інспекції в Тернопільській області ревізії фінансово-господарської діяльності УСЗН Зборівської РДА за період з 01.09.2011 року по 30.11.2014 № 17-22/65 від 27.02.2015 року, в якому зафіксовано факт подання ОСОБА_3 в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, недостовірної інформації стосовно догляду її чоловіком ОСОБА_4 за особою, яка досягла 80-річного віку, оскільки фактично ОСОБА_4 перебував за межами України. Факт перебування ОСОБА_4 за межами України підтверджується інформацією управління Служби безпеки України в Тернопільській області № 69/95/1-2327 від 12.12.2014 року.

Відповідно до довідки УСЗН Зборівської РДА ОСОБА_3 виплачено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям за період з 01.08.2014 року по 31.01.2015 року в сумі 9469,69 грн.

УСЗН Зборівської РДА направлено відповідачу повідомлення № 35 про припинення виплати допомоги малозабезпеченим сімям та повернення надміру виплачених коштів у розмірі 9469,69 грн. На момент звернення до суду такі вимоги щодо перерахування коштів ОСОБА_3 не виконані.

Крім того, судом встановлено, що чоловіку відповідачки ОСОБА_4 виплачено компенсаційну виплату непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за престарілим, який досяг 80-річного віку.

Дослідивши вказані обставини та матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям регулюється Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» від 01.06.2000 року № 1768-III (далі Закон № 1768-III), який спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім'ям.

Відповідно до статті 1 Закону № 1768-III державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї; малозабезпечена сім'я сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250 (далі Постанова № 250), яка визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям».

Пунктом 2 Постанови № 250 передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Так, відповідно до Закону № 1768-III та Постанови № 250, на підставі поданої заяви ОСОБА_3 у відповідні періоди призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї.

Частиною першою статті 7 Закону № 1768-III, абзацами другим-шостим пункту 10 Постанови № 250 передбачено обставини, за яких державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям не призначається, зокрема, у разі, коли: працездатні члени малозабезпеченої сім'ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, за інвалідами II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги).

Отже, у даному випадку, здійснення членом сімї відповідачки ОСОБА_4 догляду за особою, яка досягла 80-річного віку, протягом трьох місяців перед датою звернення ОСОБА_3 за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям є обставиною, що впливає на призначення та виплату державної допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що при проведенні ревізії органами державного фінансового контролю встановлено факт перебування чоловіка відповідачки ОСОБА_4 за кордоном, що у свою чергу позбавило його можливості здійснювати постійний догляд за особою похилого віку протягом трьох місяців перед датою звернення за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям.

Разом з тим, згідно із частиною другою тієї ж статті 7 Закону № 1768-III, за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо:

у складі сім'ї є інвалід;

у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років);

неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов'язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім'ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.

Аналогічні положення виписані в абзаці сьомому, девятому Постанови № 250, відповідно до яких, за наявності обставин, передбачених в абзацах другому шостому цього пункту, державна соціальна допомога може бути призначена у разі, коли у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівня акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 мати трьох дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, а відтак, на неї розповсюджується право на отримання державної соціальної допомоги як малозабезпеченій багатодітній сім'ї, у якій виховуються троє дітей віком до 18 років.

Крім того, згідно з пунктом 28 Постанови № 250 якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення, серед іншого, визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї.

Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що обов'язковою умовою для повернення чи примусового стягнення отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям є наявність встановленого факту умисних дій особи (сім'ї) щодо подання недостовірних даних, в тому числі про доходи і майновий стан, які вплинули або могли вплинути на встановлення права на таку допомогу і на визначення її розміру. У матеріалах адміністративної справи немає жодних доказів того, що ОСОБА_3, подаючи декларацію про доходи та майновий стан, діяла із умислом на подання недостовірних відомостей, з метою незаконного отримання соціальної допомоги.

Також суд звертає увагу, що ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законодавством, а саме частиною четверною статті 7 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" визначено, що якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Однак вказаною нормою закону не передбачено право органу, який призначив державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям на звернення з позовом про стягнення надміру або помилково виплачених коштів.

Відповідно до частини десятої ст. 4 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, Кабінету міністрів України надано право лише визначити порядок призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям", а не порядок та підстави стягнення надміру виплачених сум допомоги.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 2 КАС України Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 3 ст. 6 КАС України передбачено, що Суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Згідно положень ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 9 КАС України передбачено, що Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За наведених обставин, суд приходить до переконання, що оскільки Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" органи соціального захисту населення не наділені повноваженнями щодо звернення до суду із позовами про стягнення надміру виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, в тому числі і за умови подання для отримання допомоги недостовірних відомостей, а така можливість визначена лише в постанові КМ України від 24.02.2003 року № 250 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям", яка прийнята на виконання положень Закону, то в даному випадку слід застосовувати положення саме Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям".

Відповідно до ст.ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, встановивши всі обставини, що мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_3 виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у розмірі 9469,69 гривень є необґрунтовані і не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

В повному обсязі постанова складена та підписана15.06.2015.

Головуючий суддя Жук А.В.

копія вірна

Суддя Жук А.В.