Справа № 485/996/15-а
Суддя: Устіченко К. І.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/485/35/15
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Устіченка К.І.,
при секретарі Коренець Н.А.,
за участі представника позивача Коніна Ю.А.,
відповідача Міндьо С.В.,
представників відповідача Арешяна Е.М., Ларченка Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
08 червня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом. В заяві зазначив, що 21 травня 2015 року провідним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Снігурівський РВК) відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1 Кодексу про адміністративні правопорушення України (далі КпАП України).
28 травня 2015 року військовий комісар Снігурівського РВК ОСОБА_2 (далі Відповідач) виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, згідно якої визнав позивача винним у порушення ч.1 ст.210-1 КпАП України за несповіщення працівників КМС-127, керівником якої він є та незабезпечення явки військовозобов`язаних до Снігурівського РВК та наклав стягнення у вигляді штрафу у сумі 1700грн.
Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, так як протокол про адміністративне правопорушення складено особою, яка не мала на це повноважень. У протоколі і постанові не зазначено місце та час вчинення адміністративного правопорушення, а також частина ст.210-1 КпАП України, за якою його звинувачують. Крім цього, він, як керівник підприємства, вживав всі можливі заходи про повідомлення військовозобов`язаних працівників КМС-127 згідно списку та вимоги, які надав відповідач про їх явку до Снігурівського РВК, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.
Позивач просив суд скасувати постанову відповідача та закрити провадження в адміністративній справі.
У судове засідання позивач не з`явився, але у своїй заяві просив справу розглядати за його відсутності.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд про їх задоволення, так як протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідають вимогам чинного законодавства. Суду пояснив, що 07 травня 2015 року до адміністрації КМС-127 надійшли вимога відповідача і список військовозобов`язаних працівників підприємства, яких слід було оповістити про явку до Снігурівського РВК для проходження медичної комісії. Позивач поклав на нього обов`язок, як керівника кадрової служби підприємства сповістити вказаних осіб про явку до райвійськкомату. Протягом семи днів він вживав заходів про сповіщення військовозобов`язаних по телефону, частину з яких таке повідомлення отримала, а інша частина на той період перебувала у відрядженнях на роботах і з ними був відсутній зв`язок. 15 травня 2015 року на адресу відповідача було направлено повідомлення про те, кого з працівників було повідомлено про явку до Снігурівського РВК, а кого ні.
Незважаючи на це, 21 травня 2015 року на позивача було складено протокол, а 28 травня 2015 року його притягнуто до адміністративної відповідальності, з чим вони не згодні.
Відповідач та представники відповідача позов не визнали. Суду пояснили, що дійсно 07 травня 2015 року на адресу КМС-127 було направлено вимогу позивачу про сповіщення військовозобов`язаних, які працюють на підприємстві про явку до Снігурівського РВК для проходження медичної комісії. Повістки до цієї вимоги про виклик осіб, які повинні були з`явитися до райвійськкомісаріату не додавалися. Через деякий час отримали від позивача відповідь про те, що частину військовозобов`язаних повідомлено по телефону про явку до Снігурівського РВК, а іншу частину не повідомлено, так як вони перебували у відрядженні за межами Снігурівського району Миколаївської області по роботі, але жоден із працівників даного підприємства до РВК не з`явився. У зв`язку з тим, що вони довгий час не можуть викликати до Снігурівського РВК військовозобов`язаних працівників цього підприємства, 21 травня 2015 року провідним спеціалістом Снігурівського РВК було складено протокол на позивача за ст.210-1 КпАП України, а 28 травня 2015 року постановою тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 його було притягнуто до адміністративної відповідальності. На їх думку, позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому просили суд відмовити йому у задоволенні позовних вимог.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд прийшов до наступного.
На підставі ст.9, ст.14 КпАП України адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Згідно ст.ст.2, 6, 18, 71, 99, 171-2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскарженні будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Кожна особа, має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Адміністративний позов може бути подано у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішуються місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом п`яти днів з дня відкриття провадження у справі.
Судом встановлено, що 07 травня 2015 року відповідач на адресу позивача як керівника Колійної машинної станції Снігурівка Одеської залізниці №127 направив вимогу і список військовозобов`язаних працівників підприємства, в якій вимагав від позивача вручити під особистий підпис повістки працівникам КМС-127 та забезпечити їх явку до Снігурівського РВК (а.с.160).
У судовому засіданні як представник позивача, так і представники відповідача стверджували, що повістки до цієї вимоги не долучалися, а просто був складений список військовозобов`язаних працівників КМС-127, яким слід було прибути до Снігурівського РВК.
ОСОБА_1 на вимозі відповідача наклав резолюцію, якою доручив відповідальній особі кадрової служби КМС-127 Коніну Ю.А. виконати вказану вимогу згідно чинного законодавства.
Вказана відповідальна особа по можливості сповістила по телефону частину військовозобов`язаних про їх явку до Снігурівського РВК, а частину працівників не сповістив, у зв`язку з їх відсутністю на підприємстві і перебуванню у відрядженні за специфікою роботи КМС-127. 15 травня 2015 року позивач на адресу відповідача направив відповідне повідомлення (а.с.15).
Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підприємства, установи і організації зобов`язані: сприяти військовим комісаріатам у їх роботі у мирний час та під час мобілізації; забезпечувати своєчасне прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою-п`ятою статті 22 цього Закону, на збірні пункти та до військових частин.
Частина 3 ст.22 Закону передбачає, що під час мобілізації та переведення Збройних Сил України на штати воєнного часу громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях), повістках або розпорядженнях військових комісарів.
Вказаним Законом не передбачається яким чином і на кого конкретно покладається обов`язок вручення вказаних документів.
Основним нормативним актом, який регулює порядок оповіщення на призов до військової служби і вручення повісток (наказів) є Постанова Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 року №352 «Про затвердження Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу по контракту».
Відповідно до п.64 даного Положення оповіщення громадян по призову на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється на підставі наказів районних військових комісаріатів (Додаток №14) повістками (Додаток №15), які вручаються призовникам через житлово-експлуатаційні організації домовласників, відповідні виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, де не має військових комісаріатів, керівників підприємств, закладів, організацій, учбових закладів незалежно від підпорядкування та форм власності.
Застосовуючи аналогію права, можна дійти висновку, що відповідач у даній ситуації мав право вимагати від позивача вручення повісток про виклик до Снігурівського РВК військовозобов`язаних працівників КМС-127, а останній зобов`язаний був вручити повістки.
Сторони конфлікту не оспорювали того факту, що повістки військовозобов`язаним працівникам КМС-127 позивачеві 07 травня 2015 року не передавалися, а було передано лише список осіб, яким слід було з`явитися до Снігурівського РВК.
Відповідач не надав суду жодних доказів того, що позивач ухилявся від сповіщення своїх працівників та перешкоджав своєчасному прибуттю їх до Снігурівського РВК.
21 травня 2015 року у приміщенні адміністративної будівлі КМС-127 провідний спеціаліст командування Снігурівського РВК відповідно до п.23 наказу №82 від 07 травня 2015 року військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 та наказу №48 від 22 квітня 2015 року військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 склав протокол №СН0447 відносно ОСОБА_1 про порушення ним вимог ст.21 Закону, за яке передбачене адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст.210-1 КпАП України (а.с.11).
Згідно ч.1 ст.256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
В порушення вказаних вимог закону особа, яка складала протокол відносно позивача не зазначила в ньому місце і час вчинення правопорушення та за якою частиною ст.210-1 КпАП України кваліфіковано його дії.
Відповідач в порушення ст.ст.268, 278, 280 КпАП України не перевірив, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення, чи сповіщено про час і місце його розгляду, чи роз`яснено йому його права, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винний він у його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, розглянув вказаний протокол у відсутність особи відносно якої він складений і наклав на ОСОБА_1 максимальне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.210-1 КпАП України (а.с.12).
Таким чином, суд вважає, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів вини позивача у порушені ч.1 ст.210-1 КпАП України. Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення розглянуто та прийнято постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності з грубим порушення КпАП України, а тому заява позивача є обґрунтованою, знайшла своє підтвердження і підлягає задоволенню у повному обсязі.
Суд скасовує постанову військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 28 травня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.210-1 КпАП України та закриває провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 122, 138, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовільнити.
Визнати протиправною постанову суб`єкта владних повноважень та скасувати постанову військового комісара Снігурівського районного військового комісаріату Миколаївської області Міндьо Сергія Вікторовича №СН0447 від 28 травня 2015 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210-1 КпАП України у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1700 гривень.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Копію постанови направити позивачу.
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області.
Особи, які брали участь у справі, але були відсутні при проголошенні постанови, протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.
СУДДЯ