Справа № 2-а-926/2010
Суддя: Горбачов Ю. М.
Дата ухвалення: 2010-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-а-926/2010
Провадження №2-а-926/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2010 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Горбачова Ю.М.,

при секретарі судового засідання Поньки Н.А.,

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Ю.М. Горбачов, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора взводу супроводження ДПС ВДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, старшого лейтенанта міліції (далі за текстом інспектор ІДПС) ОСОБА_2 на постанову ВЕ № 182324 від 05.07.2010 року по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

31 серпня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Куйбишевського районного суду Запорізької області з адміністративним позовом до інспектора ІДПС ОСОБА_2, який 05 липня 2010 року виніс постанову серії ВЕ № 182324 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. У постанови інспектор ІДПС вказав, що 05 липня 2010 року о 15 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 по А/Д М-1471 км. с. Федорівка, Березівського району, Миколаївської області рухався зі швидкістю 90км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Радіс 2091» чим порушив п. 12.4 ПДР України. Не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн., позивач ОСОБА_1 просить визнати таке рішення субєкта владних повноважень неправомірним та скасувати його, закривши провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, у звязку з тим, що був порушений процесуальний порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявився надав заяву про розгляд справи без його участі, також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі на тих підставах, що викладені в позовній заяві.

Відповідач інспектор ІДПС ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив.

Враховуючи викладене, справа судом розглянута за відсутністю позивача та відповідача, що не суперечить положенням статті 128 КАС України.

Суд, дослідивши та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 05 липня 2010 року о 15 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 по А/Д М-1471 км. с. Федорівка, Березівського району, Миколаївської області рухався зі швидкістю 90км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Радіс 2091» чим порушив п. 12.4 ПДР України.

05 липня 2010 року інспектором ІДПС ОСОБА_2 була винесена постанову серії ВЕ № 182324 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Право позивача ОСОБА_1 оскарження рішення відповідача інспектора ІДПС ОСОБА_2 який згідно змісту п. 7 ст. 3 КАС України є субєктом владних повноважень, уповноважений на складення протоколу про адміністративне правопорушення та прийняття рішення за наслідками його розгляду, безпосередньо передбачено ст. 287 КУпАП та визначено ст.ст. 4, 6, п. 1 ч.1 ст. 17 КАС України.

Предметом спору в даній справі є зясування правомірності винесення відповідачем інспектором ІДПС ОСОБА_2 рішення по справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 222, 255 КУпАП органи внутрішніх справ (міліція) розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, в тому числі, передбачені частиною 1 статті 122 цього Кодексу. Від імені органів внутрішніх справи (міліції) протоколи про такі правопорушення, а також розглядати такі справи і накладати адміністративні стягнення мають право працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання.

Суд дійшов висновку про те, що інспектором ІДПС ОСОБА_2, як субєктом владних повноважень, рішення, яке оспорюється позивачем ОСОБА_1 прийнято на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами. Рішення прийнято з використанням повноваження з тою метою, з якою це повноваження надане зазначеному субєкту владних повноважень.

У постанові інспектор ІДПС зазначив, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 по А/Д М-1471 км. с. Федорівка, Березівського району, Миколаївської області рухався зі швидкістю 90км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Радіс 2091» чим порушив п. 12.4 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі за текстом Правила дорожнього руху).

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про

адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що при винесені постанови серії ВЕ № 182324 від 05 липня 2010 року інспектор ІДАІ ОСОБА_2М припустився порядку оцінки доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, водій ОСОБА_1 під час виявлення в його діях інспектором ІДПС ОСОБА_2 порушення Правил дорожнього руху вказав, що з висновками інспектора ІДПС та з показаннями технічного приладу «Радіс», за допомогою якого інспектор зафіксував факт порушення швидкості руху транспортним засобом не згоден. Так в протоколі вказані свідки події та до постанови не додані їх пояснення, які б підтверджували факт порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1, а саме перевищення швидкості руху.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем інспектором ІДПС 05 липня 2010 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВЕ1 № 050021 на водія ОСОБА_1 за перевищення швидкісного режиму. В поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1. вказав, що з протоколом не згоден і рухався з допустимою швидкістю руху.

При винесені постанови серії ВЕ № 182324 від 05 липня 2010 року інспектор ІДАІ ОСОБА_2М припустився порушень притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановивши її вину без повідомлення про конкретне місце та час розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не було надано належних доказів щодо правомірності його рішення.

Відповідно до ст.ст. 288, 289 КУпАП постанову органу (посадової особи) по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено потягом 10 днів з дня її винесення в районний суд у порядку, визначеному Кодексу адміністративного судочинства України, з особливостями, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 за захистом порушених прав звернувся до адміністративного суду до закінчення визначеного законом строку оскарження рішення посадової особи по справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд, у відповідності до положень статті 293 КупАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови, винесеної інспектором ІДПС ОСОБА_2 вважає наявними підстави для скасування такої постанови як неправомірної і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.122 ст.ст. 251, 254, 287-289,293 КУпАП, ст.ст. 11,69-71,99,160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення старшого інспектора взводу супроводження ДПС ВДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 постанову серії ВЕ № 182324 по справі про адміністративне правопорушення від 05 липня 2010 року про накладення та стягнення з ОСОБА_1 адміністративного штрафу у розмірі 340 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1, - закрити.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.М. Горбачов