Справа № 819/293/15-а
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 р. Справа № 876/4389/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

за участю:

секретаря судового засідання Мартинишина Р. С.;

позивача ОСОБА_1;

представника відповідача Брик В. Г.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року про залишення без розгляду позовної заяви в справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, стягнення коштів та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2015 року Тернопільським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання незаконним та скасування наказу від 31 липня 2013 року № 324 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення догани старшому державному інспектору відділу адміністрування доходів і зборів самозайнятих осіб ОСОБА_1, стягнення суми вказаної в розрахунку нарахувань та стягнень та стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що порушень вимог посадової інструкції чи трудової дисципліни недопущено. Незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності призвело до порушення конституційних прав позивача та гарантій, як працівника, а також завдало позивачу значних матеріальних збитків у вигляді втрати частини заробітної плати (надбавки та заохочення-премії, індексація, компенсація), що призвело до моральних страждань.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду.

Дану ухвалу мотивовано тим, що позивачем пропущено встановлений ст. 99 КАС України строк звернення до суду.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивачем ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що про порушення прав стало відомо при звільненні 25 грудня 2014 року. Строк звернення до адміністративного суду в даному випадку становить 6 місяців.

Позивач, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просить таку задовольнити.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просить таку залишити без задоволення.

Судом апеляційної інстанції заслухано суддю-доповідача, пояснення сторін, досліджено матеріали справи та проаналізовано доводи апеляційної скарги, внаслідок чого суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення такої.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частиною 1 ст. 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

29 листопада 1993 року позивача прийнято на роботу на посаду старшого державного податкового інспектора відділу аудиту фізичних осіб згідно з наказом № 156-л (а. с. 6).

Наказом Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції від 01 липня 2013 року «Про переведення працівників до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області» № 4-о позивача призначено на посаду головного державного інспектора відділу адміністрування майнових податків управління доходів і зборів з фізичних осіб.

31 липня 2013 року наказом Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» № 324 оголошено догану ОСОБА_1 старшому державному інспектору відділу адміністрування доходів і зборів самозайнятих осіб.

24 грудня 2014 року наказом Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції «Про звільнення ОСОБА_1» №187-к позивача звільнено з роботи у зв'язку із реорганізацією та скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з 25 грудня 2014 року.

Оскаржуваний наказ стосується проходження позивачем публічної служби, а тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 99 КАС України, для звернення до суду за захистом своїх прав свобод та інтересів порушених такого роду наказом, особі надано місячний строк, який обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Свідком ОСОБА_3 в ході розгляду справи судом першої інстанції зазначено, що позивач був ознайомлений з наказом про оголошення догани в день його винесення, тобто 31 липня 2013 року нею особисто.

Судом першої інстанції вірно враховано, що про ознайомлення позивача з оскаржуваним наказом 31 липня 2013 року свідчить також його особистий підпис на оригіналі наказу № 34 від 31 липня 2011 року, світлокопії якого долучені до матеріалів справи як позивачем при поданні позову (а. с. 5, том № 1) так і відповідачем (а. с. 157, том № 1).

Оригінал згаданого наказу з підписами осіб, які притягаються до дисциплінарної відповідальності зберігається в архівній справі № 527 «Накази з основної діяльності з № 185 по №365» том 3, яка розпочата 17 липня 2013 року та закінчена 06 серпня 2013 року (а. с. 151 161, том № 1).

Крім того суд апеляційної інстанції додатково зазначає, що дану архівну справу було прошито і пронумеровано 23 січня 2014 року (а. с. 151, том № 1)

Вірною також є критична оцінка суду першої інстанції твердження позивача про ознайомлення з наказом № 34 від 31 липня 2013 року лише під час звільнення 25 грудня 2014 року при ознайомленні з матеріалами своєї особової справи (а. с. 59 148, том № 1), оскільки в матеріалах особової справи позивача зберігається лише копія оскаржуваного наказу, яка не містить підписів осіб про ознайомлення (а. с. 119, том № 1).

Крім того, акт про відмову від надання письмових пояснень позивачем від 31 липня 2013 року, на думку суду апеляційної інстанції також вказує, що позивача було ознайомлено з оголошеною доганою саме 31 липня 2013 року.

Зважаючи на викладене, вірними, на думку суду апеляційної інстанції, є висновки суду першої інстанції про пропущення позивачем строку звернення до суду, передбаченого ч. 3 ст. 99 КАС України, а також відсутність підстав для поновлення такого строку, що зумовлює застосування наслідків встановлених ст. 100 КАС України.

При цьому, судом першої інстанції вірно зауважено, що навіть за умови ознайомлення позивача, за його твердженням, з наказом № 324 від 31 липня 2013 року лише при звільненні з роботи 25 грудня 2014 року, останнім також пропущено місячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч. 3 ст. 99 КАС України, оскільки адміністративний позов подано лише 05 лютого 2015 року.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року про залишення без розгляду позовної заяви в справі № 819/293/15-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

Р. В. Кухтей

Ухвалу складено в повному обсязі 12 червня 2015 року