Справа № 601/230/13- а
Суддя: Мочальська В. М.
Дата ухвалення: 2013-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №601/230/13- а
Провадження № 2-а/601/10/2013
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2013 року

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Мочальської В.М., за участю секретаря Бончик А.П.,

позивача, представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременці адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу ДАІ УМВС України в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ДАІ УМВС України в Тернопільській області про скасування постанови серії ВО1 № 147462 від 20 січня 2013 року в справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 255 гривень.

В обґрунтування позову позивач вказав, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам КУпАП та підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

В судовому засіданні позивач підтримав свій позов та пояснив, що 20 січня 2013 року біля 17 год. він рухався транспортним засобом «Рено Канчо» ВО 5225 ВА у м. Тернополі. На перехресті вул. Руська-Дивізії Вояків Галичина не помітив дорожнього знаку «Рух заборонено» та продовжив рух. На вул. ОСОБА_3 був зупинений працівником ДАІ, який склав протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Правил дорожнього руху не порушував, оскільки дорожній знак висить після перехрестя і немає можливості змінити напрямок руху.

Представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнав та пояснив, що посилання позивача на відсутність доказів скоєного ним правопорушення є безпідставні, оскільки протокол про адміністративне правопорушення від 20 січня 2013 року є доказом порушення позивачем правил дорожнього руху. Оскаржувана постанова відповідає вимогам чинного законодавства, просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до переконання про те, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що 20 січня 2013 року біля 17 год. ОСОБА_2 рухався транспортним засобом «Рено Канчо» ВО 5225 ВА у м. Тернополі. На перехресті вул. Руська-Дивізії Вояків Галичина встановлено знак «Рух заборонено», однак позивач продовжив рух. На вул. ОСОБА_3 був зупинений інспектором ДПС ТМВ м. Тернополя ОСОБА_4, який зафіксував адміністративне правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення серії СА1 № 218182 від 20.01.2013 року (а.с. 6) та позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., що стверджується постановою серії ВО1 № 147462 від 20.01.2013 року (а.с. 5).

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В статті 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення значиться, що при накладенні стягнення враховуються: характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 19 Конституції України: Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, що підтверджено в судовому засіданні протоколом про адміністративне правопорушення серії СА1 № 218182 від 20.01.2013 року, поясненнями позивача в судовому засіданні.

Однак, враховуючи особу позивача, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе застосувати ст.22 КУпАП, справу провадженням закрити за малозначимістю та обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 10, 71, 160, 161, 163 КАС України, ст.ст. 22, 33, 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора ДПС ТМВ м. Тернополя ОСОБА_4 від 20 січня 2013 року серії ВО1 № 147462, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 255 гривень штрафу.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_5