Справа № 824/1622/13-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2013-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 вересня 2013 року м. Чернівці Справа № 824/1622/13-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.,

секретаря судового засідання Коваль Т.І.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2;

відповідача - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про призначення судово-технічної експертизи в адміністративній справі

за позовом приватного підприємства ПП "Хоніка - Петроль"

до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернівецькій області

про скасування постанови.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Хоніка-Петроль» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернівецькій області № 144 про накладення стягнень, передбачених ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 01.07.2013 р. у вигляді штрафу у розмірі 20521,40 грн. на ПП «Хоніка-Петроль»; визнати протиправною та скасувати припис Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернівецькій області №22 від 01.07.2013 р. щодо припинення реалізації палива дизельного та вилучення його з обігу.

Під час судового розгляду справи позивачем подано клопотання про призначення судово-технічної експертизи. В обґрунтування клопотання позивач вказував, що оскаржувана постанова та припис є неправомірними, оскільки під час перевірки відповідачем не враховувались всі обставини по справі. Зокрема вказував, що оскаржувана постанова та припис ґрунтуються на висновках протоколу № 834, складеного ДП «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 20.06.2013 р. Відповідно до цього протоколу вміст сірки в дизельному паливі ПП «Хоніка-Петроль» перевищує допустимий рівень у 26 раз, в звязку з чим відповідач дійшов висновку про реалізацію ПП «Хоніка-Петроль» продукції, що не відповідає вимогам нормативних документів.

Разом з тим, постачальник дизельного пального МКВКП «Калібр» із партії, яку реалізовував позивач, відібрав проби та надав до ДП «Івано Франківський» науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» для проведення дослідження. Згідно до протоколу ДП «Івано Франківський» науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» № 942 від 09.07.2013 р. дизельне паливо відповідає усім вимогам.

Відповідно до цих документів вбачається, що висновки викладені в протоколі № 834 від 20.06.2013 р. складеного працівниками ДП «Івано Франківський» науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» відрізняються від висновків викладених у документах, наявних у позивача.

11.06.2013 р. при відборі зразків продукції відповідачем були відібрані та залишені на зберігання у ПП «Хоніка-Петроль» арбітражні проби. Проби відібрано відповідно до ДСТУ 4488:2005 «ОСОБА_3 відібрання проб». Маркування зразків проведено відповідно до ДСТУ 4488:2005. Зазначене підтверджується актом відбору зразків продукції № 000074 від 11.06.2013 р.

Виходячи з вищевказаного, позивач вважає, що по справі необхідно провести судово-технічну експертизу на вирішення якої поставити питання «чи відповідає дизельне паливо у арбітражних пробах, відібраних 11.06.2013 р. представниками Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернівецькій області та залишених у ПП «Хоніка-Петроль» на зберігання, вимогам ДСТУ 4840:2007 по вмісту сірки?».

Проведення експертизи просив доручити Галицькій лабораторії (вул. Вітковського, 53, м. Галич, Івано-Франківська область).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на відсутність підстав для її проведення та наявність сумнівів щодо упередженості експерта. При цьому зазначав, що у висновку експерта дана правильна оцінка якості дизельного пального, оскільки при проведені планової перевірки спеціалістами Інспекції було досліджено та зясовано всі обставини справи, а саме: перевірено товарно-супровідні документи на продукцію, що перевірялась - сертифікат відповідності та паспорт якості, надані позивачем під час перевірки, відповідали вимогам чинного законодавства. Було відібрано зразки нафтопродуктів для проведення лабораторних досліджень (акт відбору зразків від 11.06.2013 р. № 000074) відповідно до вимог чинного законодавства ДСТУ 4488:2005 « Нафта і нафтопродукти. Методи відбирання проб».

Результати лабораторних досліджень зразків, відібраних Інспекцією та зразків, відібраних постачальником (МКВКП «Калібр») відрізняються, хоча проводилися в одній і тій же лабораторії, пояснюється тим, що для дослідження постачальником надавалися зразки з іншої партії нафтопродуктів, а не з тієї що перевірялася. Доказом цього є те, що у протоколі випробувань № 942 від 09.07.2013 р. виданому ДП «Івано - Франківський» науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», наданим позивачем до суду, зазначено, що проби для проведення повторної експертизи було відібрано заявником 08.07.2013 р., в протоколі не зазначено виробника дизельного палива, яке перевірялося, його вид та марку.

Розглянувши подане клопотання, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали справи суд вважає, що клопотання про призначення судово-технічної експертизи є не обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 81 КАС України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд може призначити експертизу.

Згідно п. 1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5, основними видами (підвидами) експертизи є: криміналістична: почеркознавча та авторознавча; технічна експертиза документів; балістична; трасологічна (крім досліджень слідів пошкодження одягу, пов'язаних з одночасним спричиненням тілесних ушкоджень, які проводяться в бюро судово-медичної експертизи); фототехнічна, портретна; експертиза голограм; відео-, звукозапису; вибухотехнічна; матеріалів, речовин та виробів (лакофарбових матеріалів і покрить; полімерних матеріалів; волокнистих матеріалів; нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів; скла, кераміки; наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; спиртовмісних сумішей; ґрунтів; металів і сплавів; наявності шкідливих речовин у навколишньому середовищі; речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин; харчових продуктів; сильнодіючих і отруйних речовин); біологічна; інженерно-технічна: інженерно-транспортна (автотехнічна, транспортно-трасологічна, залізнично-транспортна); дорожньо-технічна; будівельно-технічна (оціночно-будівельна); земельно-технічна (оціночно-земельна); пожежно-технічна; безпеки життєдіяльності; гірничотехнічна; інженерно-екологічна; електротехнічна; комп'ютерно-технічна; телекомунікаційна; економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій; товарознавча: машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання; автотоварознавча; транспортно-товарознавча; експертиза у сфері інтелектуальної власності: літературних та художніх творів; фонограм, відеограм, програм (передач) організації мовлення; винаходів і корисних моделей; промислових зразків; сортів рослин і порід тварин; комерційних (фірмових) найменувань, торговельних марок (знаків для товарів і послуг), географічних зазначень; топографій інтегральних мікросхем; комерційної таємниці (ноу-хау) і раціоналізаторських пропозицій; економічна у сфері інтелектуальної власності; психологічна; мистецтвознавча; екологічна.

Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 р. № 53/5 передбачено, що технічна експертиза включає в себе експертизу документів та поділяється на експертизу реквізитів документів, експертизу друкарських форм та експертизу матеріалів документів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить провести судово-технічну експертизу, на вирішення якої поставити питання чи відповідає дизельне паливо у арбітражних пробах, відібраних 11.06.2013 р. представниками Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернівецькій області та залишених у ПП «Хоніка-Петроль» на зберігання, вимогам ДСТУ 4840:2007 по вмісту сірки.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що заявлене позивачем клопотання про призначення судово-технічної експертизи не відповідає її основним завданням та не підлягає задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 66 КАС України експертом є особа, яка має необхідні знання та якій в порядку, встановленому цим Кодексом, доручається дати висновок з питань, що виникають під час розгляду справи і стосуються спеціальних знань цієї особи, шляхом дослідження матеріальних обєктів, явищ і процесів, що містять інформацію про обставини у справі.

Згідно ст. 7 та ст. 9 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. Атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України. Особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, а у випадках, передбачених частиною четвертою статті 7 цього Закону, - іншим фахівцям з відповідних галузей знань.

Разом з тим, позивач заявивши клопотання про призначення судово-технічної експертизи не надав до суду доказів внесення Галицької лабораторії до державного Реєстру атестованих судових експертів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 66, 81, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про призначення судово-технічної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Ухвала виготовлена та підписана судом у повному обсязі 25 вересня 2013 року.

Суддя В.К. Левицький