Справа № 2-а-890/2010
Суддя: Горбачов Ю. М.
Дата ухвалення: 2010-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-а-890/2010
Провадження №2-а-890/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2010 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Горбачова Ю.М.,

при секретарі Понькі Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньої патрульної служби ДАІ № 4 м. Бердянськ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (далі за текстом інспектор ДПС) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

02 червня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС ОСОБА_2 , який 24 травня 2010 року виніс постанову серії АР № 322507по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

У постанові інспектор ДПС вказав, що 24 травня 2010 року об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_1. керував автомобілем ВАЗ-2102 реєстраційний номер на 573 км в с. Осипенкове на а/д Одеса- Новоазовськ , яка має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався на крайній лівій смузі, при цьому крайня права смуга була вільна, чим допустив порушення п.11.2, 11.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі за текстом Правила дорожнього руху).

Не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., позивач ОСОБА_1 просить скасувати її, закривши провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Позивач послався на те, що за обставин, вказаних у постанові по справі про адміністративне правопорушення, ним не були порушені Правила дорожнього руху.

Із вказаною постановою відповідача ОСОБА_1 не згоден, вважає, що постанова є противоправним необґрунтованим рішенням субєкта владних повноважень, що порушує його права, оскільки прийнята відповідачем з порушеннями як порядку накладення адміністративного стягнення, так і за відсутності підстав для цього, у звязку з чим, змушений звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Разом з тим, судом в порядку ч.3 ст.122 КАС України задоволено письмове клопотання позивача про розгляд справи без його участі. Одночасно ОСОБА_1 письмово повідомив судові про підтримання заявлених вимог по тих самих підставах, які ним були викладені в позовній заяві.

Відповідач інспектор ДПС ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце його

проведення повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання в порядку письмового провадження, що відповідає вимогам ч.3 ст.122 КАС України.

Відповідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з

адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами адміністративного впливу провадяться в межах їх компетенції і у точній відповідності до закону.

Відповідно до п. 3 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративні правопорушення, а саме: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що що 24 травня 2010 року об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2102 реєстраційний номер на 573 км в с. Осипенкове на а/д Одеса- Новоазовськ , яка має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався на крайній лівій смузі, при цьому крайня права смуга була вільна, чим допустив порушення п.11.2, 11.5 Правил дорожнього руху .

24 травня 2010 року інспектором ДПС ОСОБА_2 була винесена постанова серії АР № 322507 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122, відповідно до якої водія ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно п. 11.2Правил дорожнього руху України не рельсові транспортні засоби повинні рухатися як найближче до правого краю проїзної частини.

Згідно п. 11.5Правил дорожнього руху України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху у тому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або зупинки або стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом в населених пунктах, якщо це не суперечить правилам зупинки( стоянки).

Право позивача ОСОБА_1 на оскарження рішень відповідача інспектора ДПС ОСОБА_2 який згідно змісту п.7 ст.3 КАС України є субєктом владних повноважень, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прийняття рішення за наслідками його розгляду, безпосередньо передбачено ст.287 КУпАП та визначено ст.ст.4,6, п.1 ч.1 ст.17 КАС України.

Предметом спору в даній справі є зясування правомірності винесення відповідачем інспектором ДПС ОСОБА_2 рішення по справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст.222,255 КУпАП органи внутрішніх справ (міліція) розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, в тому числі, передбачені частиною 2 статті 122 цього Кодексу. Від імені органів внутрішніх справ (міліції) протоколи про такі правопорушення, а також розглядати такі справи і накладати адміністративні стягнення мають право працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання.

Суд дійшов висновку про те, що інспектором ДПС ОСОБА_2 рішення, яке оспорюється позивачем ОСОБА_1, прийнято на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішення прийнято з використанням повноваження з тою метою, з якою це повноваження надане зазначеному субєкту владних повноважень.

Одночасно, приймаючи рішення у справі, суд врахував наступне.

Згідно статті 283 КУпАП орган (посадова особа), розглянувши справу про адміністративне правопорушення, виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що при винесенні постанови серії АР №322507 від 24 травня 2010 року інспектор ДПС ОСОБА_2 припустився порушення порядку оцінки доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З пояснень ОСОБА_1 в позовній заяві вбачається , що він 24 травня 2010 року рухався на своєму автомобілі в с. Осипенкове. Дорога мала дві смуги для руху в одному напрямку. Він рухався по крайній лівій смузі, так як на правій смузі стояв автобус і два легкових автомобіля. Враховуючи це , він мусив здійснити маневр обїзду. Коли його зупинив працівник ДАІ , то він не зважав на його пояснення і почав складати протокол. Потім він , хоча він зупинив попутній автомобіль і попросив водія ОСОБА_3 бути свідком події і підтвердити, що права смуга булі зайнята, але інспектор не брав до уваги свідчення ОСОБА_3 і свідками в протоколі вказав працівників ДАІ , які знаходилися в одній машині з інспектором .

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, не зазначено яким чином інспектором ДПС ОСОБА_2 при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, було зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Таким чином, підставою для прийняття оспорюваного рішення про накладення адміністративного стягнення для інспектора ДПС ОСОБА_2 фактично була лише наявність складеного протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1

На думку суду, за характером виявленого порушення Правил дорожнього руху інспектор ДПС повинен був зафіксувати його показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Такі показання є одними з основних належних та допустимих доказів.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак відповідачем ОСОБА_4 суду не надано доказів, що підтверджують правомірність його рішення.

Стаття 62 Конституції України встановлює призумцію невинуватості, відповідно до якої обвинувачення не може грунтуватися на доказах , одержаних незаконним шляхом , а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тому суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В поясненнях позивача в позовній заяві ОСОБА_1 вбачається, що він рухався на крайній лівій смузі, виконуючи маневр обїзду .

Згідно п. 13.3 Правил дорожнього руху України під час обгону, випередження , обїзду перешкоди чи зустрічного розїзду необхідно дотримуватися безпечного інтервалу , щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

При цьому у відповідності до п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу, повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу, що було виконано водієм ОСОБА_1 у вказаній в протоколі ситуації.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.ст.288,289 КУпАП постанову органу (посадової особи) по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її винесення в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

ОСОБА_1 за захистом порушених прав звернувся до адміністративного суду 02 червня 2010 року, тобто до закінчення визначеного законом строку оскарження рішення посадової особи по справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд, у відповідності до положень статті 293 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови, винесеної інспектором ДПС ОСОБА_2, вважає наявними підстави для скасування такої постанови і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.122, ст.ст.222, 251, 254, 258, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст.11, 69-71, 99, 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати як неправомірне рішення ОСОБА_1 до інспектора дорожньої патрульної служби ДАІ № 4 м. Бердянськ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 постанову серії АР № 322507 по справі про адміністративне правопорушення від 24 травня 2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова відповідно до частини 1 статті 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Ю.М. Горбачов