Справа № 813/4778/13-а
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року Справа № 876/13531/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

з участю представника позивача: Шимін Н.М.

та представника відповідача: Пелещишин М.В.

третьої особи: Мицак Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року у справі за позовом Заступника прокурора м.Львова до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції та ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», з участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Оланта» про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

25.10.2013 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування рішення реєстратора від 02.10.2009 року про державну реєстрацію права власності ТзОВ «Оланта» на нежитлові приміщення, загальною площею 1461,5 м.кв., які знаходяться у АДРЕСА_1, на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.09.2009 року та про зобовязання внести запис про скасування державної реєстрації права власності ТзОВ «Оланта» на нежитлові приміщення..

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що реєстрація права власності на нежитлові приміщення за ТзОВ «Оланта» вчинена на підставі підробленого судового рішення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Перший заступник прокурора Львівської області постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов.

В апеляційній скарзі покликається на те, що листом від 08.04.2013 №62/14/1-856 Пустомитівський районний суд Львівської області повідомив про те, що за №2-1900/2009 в суді зареєстрована справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу. Згідно з алфавітних покажчиків впродовж 2009 року цивільних справ за позовом ТзОВ «Оланта» Пустомитівський районний суд Львівської області не розглядав. Крім цього, 21.05.2013 року СВУ СБУ у Львівській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000140 за фактом підроблення рішень Пустомитівського районного суду Львівської області, в тому числі №2-1900/2009 від 01.09.2009, яке на даний час триває.

У ході апеляційної скарги представник апелянта Шимін Н.М. надала пояснення та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідача Пелещишин В.М. у ході апеляційного розгляду надала пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.

Представник третьої особи Мицак Т.І. у ході апеляційного розгляду надав пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що судом не може бути взято до уваги, як допустимий доказ в підтвердження обставин підроблення судового рішення, лист Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.04.2013 року за №3124.

Проте, колегія суддів вважає, що даний висновок суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованим.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що на підставі заяви керівника ТзОВ «Оланта» та рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.09.2009 року у справі за №2-1900/2009 ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» прийнято рішення від 02.10.2009 року про реєстрацію права власності на нежитлові приміщення, загальною площею 1461,5 м.кв., які знаходяться у АДРЕСА_1. Дані обставини також підтверджуються Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24025099 від 02.10.2009 року.

Позивач ставить під сумнів правомірність реєстрації права власності за третьою особою, та вважає, що згадане судове рішення є підробленим з врахуванням листа Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.04.2013 року за №3124.

В цьому листі зазначено про те, що згідно алфавітних покажчиків цивільних справ за 2009 рік, в Пустомитівському районному суді Львівської області не розглядались цивільні справи позивачем в яких виступало ТзОВ «Оланта». Також, згаданий суд надіслав рішення Пустомитівського районного суду Львівської області у справі №2-1900/09 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу.

В матеріалах справи наявні висновки експертів з судової технічної експертизи документів та з судово-почеркознавчої експертизи відповідно від 30.07.2013 року та від 07.08.2013 року.

Згідно згаданих висновків відтиски гербової печатки на згаданому рішенні суду від 01.09.2009 року нанесені гербовою печаткою Пустомитівського районного суду, а підписи на цьому рішенні вчинені ОСОБА_7

Рішення суду Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.09.2009 року за №3124 ніким не скасоване.

Порядок проведення державної реєстрації речових прав на час виникнення спірних відносин регулювався Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 1 липня 2004 р. та Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 7/5 від 07.02.2002 р..

Згідно з абзацом другим статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру прав.

Державний реєстр прав містить дані про зареєстровані їх обмеження, суб'єктів речових прав, об'єкти нерухомого майна, відомості про осіб, в інтересах яких вчинено обмеження речового права, копії документів про правочини, на підставі яких проведено реєстрацію прав, обмежень цих прав (частина перша статті 12 зазначеного Закону).

У Державному реєстрі прав на кожний об'єкт, право власності на яке заявлено вперше, реєстратором бюро технічної інвентаризації відкриваються відповідний розділ та реєстраційна справа, які містять дані про нерухоме майно (в тому числі дані технічного стану будівель, споруд, їх частин), а також дані про право власності на нього та суб'єкта цього права (розділ ІІІ "Державний реєстр прав на нерухоме майно" Закону № 1952-IV, розділ VI Тимчасового положення).

Відповідно до частини другої статті 17 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться, зокрема, за наявності даних технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, речові права стосовно яких підлягають реєстрації.

Таким чином, у разі реєстрації переходу права власності на нерухоме майно, дані стосовно нерухомого майна, в тому числі його технічні характеристики, право щодо якого реєструється, вже містяться у Державному реєстрі прав.

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773, технічна інвентаризація, яка проводиться з метою визначення складу об'єму будівлі, споруди, оцінки технічного стану та вартості передбачає первинну технічну інвентаризацію та поточні інвентаризаційно-оцінювальні роботи для встановлення змін за певний період часу після первинної інвентаризації.

Наведене свідчить, що проведення поточної технічної інвентаризації нерухомого майна у разі реєстрації переходу права власності відповідно до Закону № 1952-IV та Тимчасового положення є обов'язковою за умови встановлення обставин щодо змін у його технічному стані.

Крім цього, п.4 ч. 2 сг. 8 цього Закону передбачено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно. Відповідно до гі. 5 ч. 1 ст. 19 Закону державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно визначений Тимчасовим положенням, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5.

У п. 3.5. Тимчасового положення передбачено, що реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо, зокрема, подані документи не відповідають вимогам, установленим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змог и установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства (підпункт 3.5.4).

З огляду на вищенавсдсне, державний реєстратор, отримавши заяву директора ТзОВ «Оланта» щодо реєстрації за ним права власності на нежитлові приміщення загальною площею 1461,5 кв.м., які знаходяться у АДРЕСА_1 на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.09.2009 у справі №2-1900/2009, повинен був, провести поточну технічну інвентаризації нерухомого майна та зясувати, що ці приміщення ніколи не належали ОСОБА_8, як зазначено в рішенні суду, а отже подані документи не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. У зв'язку з чим, не було підстав для реєстрації права власності ТзОВ «Оланта» на вищевказане нежитлове приміщення.

Окрім цього, на час розгляду справи суду було відомо, що рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.09.2009 у справі №2-1900/2009 є неіснуючим документом, а отже не може бути підставою для набуття права власності.

Слід зазначити, що ч. 2 ст. З чинною Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. З огляду на це, не відповідає закону збереження запису про реєстрацію права власності у разі встановлення його недостовірності.

Відповідно до ст. 26 цього Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 05.03.2013 у справі №21 -28а 13.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які спростовують правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, не вірно встановлено фактичні обставини справи, надано невірну оцінку дослідженим доказам та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються частково суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Львівської області задовольнити частково, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року у справі №813/4778/13-а скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити частково.

Скасувати рішення реєстратора від 02.10.2009 року про державну реєстрацію права власності ТзОВ «Оланта» на нежитлові приміщення, загальною площею 1461,5 м.кв., які знаходяться у АДРЕСА_1, на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.09.2009 року.

Зобовязати Реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності ТзОВ «Оланта» на нежитлові приміщення, загальною площею 1461.5 м.кв., які знаходяться у АДРЕСА_1, на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.09.2009 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

І.І.Запотічний