Справа № 2а-2042/12/0770
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року Справа № 130257/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області Державної податкової служби на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 липня 2012 року по справі за позовом субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

субєкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 (надалі СПД ФО ОСОБА_1, позивач) звернувся з адміністративним позовом до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області (надалі Мукачівська ОДПІ, відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.05.2012 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що вказане податкове повідомлення рішення є безпідставним та не відповідає нормам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 липня 2012 року задоволено позовні вимоги. Суд першої інстанції виходив з того, що придбання сідельного тягача та напівпричепу не заперечується сторонами. Власником транспортних засобів є ОСОБА_1, що відповідає п.6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів та напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року за № 1388 (надалі Порядок). Відтак, позивач при придбанні транспортного засобу з метою його використання у власній господарській діяльності у повній відповідності до норм податкового законодавства отримав право на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги в основному покликається на те, що реєстрація транспортних засобів, придбаних СПД ФО ОСОБА_1 проведена з порушенням постанови Кабінету Міністрів України від 07.09. 1998 року №1388.

Не погодившись з апеляційного скаргою, сторона позивача направила до суду свої заперечення, де зазначено, що позивачем у встановленому законом порядку при придбанні транспортних засобів з метою їх використання у власній господарській діяльності у повній відповідності до вказаних норм податкового законодавства отримав право на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту. Всі суми податкового кредиту підтверджені належним чином оформленими вантажними митними деклараціями.

У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що СПД ФО ОСОБА_1 включив до складу податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість суми податку на додану вартість, сплачені за придбання у контрагента «Траксім Б.М.» транспортного засобу - тягача сідельного марки DAF та транспортного засобу - напівпричіп бортовий марки Schwarzmuller. Факт придбання у власність зазначених транспортних засобів позивачем підтверджено вантажно транспортними деклараціями.

Відповідно до п. 6 Порядку транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції. Транспортні засоби, що належать фізичним особам - підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Згідно приписів пп. 14.1.139 п. 14.1 ст. 14 ПК України термін «особа» для цілей розділу V цього Кодексу, зокрема, вживається в такому значенні: фізична особа (громадянин України, іноземець та особа без громадянства), яка здійснює діяльність, що належить згідно із законодавством до підприємницької (крім фізичних осіб, що знаходяться на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва відповідно до законодавства), та/або ввозить товари на митну територію України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що СПД ФО ОСОБА_1, є фізичною особою, здійснює підприємницьку діяльність та зареєстрований у встановленому порядку платником ПДВ, тому на нього повною мірою поширюються норми Податкового кодексу України, які встановлюють порядок визначення податкового кредиту, у тому числі від здійснення операцій щодо основних фондів з метою їх використання в господарській діяльності.

Для формування податкового кредиту фізичними особами - суб'єктами господарювання, зареєстрованими платниками ПДВ, при придбанні транспортних засобів, інших основних фондів та товарів, як і для платників ПДВ - юридичних осіб, необхідним є подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах їх господарської діяльності та наявності належного документального оформлення та підтвердження відповідних витрат та відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки факт використання СПД ФО ОСОБА_1 придбаних транспортних засобів у господарській діяльності підтверджено документами і всі суми, включені до податкового кредиту підтверджені належними чином оформленими вантажними митними деклараціями, то позивач не порушив вимоги податкового законодавства, включивши до податкового кредиту суми ПДВ, сплачені при придбанні транспортних засобів, право власності на які зареєстроване на СПД ФО ОСОБА_1 як на фізичну особу.

Вищевикладена правова позиція суду апеляційної інстанції відповідає судовій практиці Вищого адміністративного суду України (ухвала від 26.02.2015 року).

Таким чином, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області Державної податкової служби залишити без задоволення, постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 липня 2012 року у справі № 2а-0770/2042/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

Судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга