Справа № 755/18833/13-а
Суддя: Вернидубов Я. І.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Вернидубова Я.І.

при секретарі Сидоренко П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві головного державного виконавця Мурихіна Сергія Володимировича, третя особа Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та поновлення виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві головного державного виконавця Мурихіна Сергія Володимировича, Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та поновлення виконавчого провадження. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства, завдає шкоди правам та інтересам позивача. Позов просила задовольнити у повному обсязі.

Позивач в судове засідання подала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач представник Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві та представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві головний державний виконавець Мурихін Сергій Володимирович у судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином про причини неявки суд не повідомили.

Представник Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва в судове засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду заперечення проти позову в яких просить суд відмовити у задоволенні позову повність, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. За таких обставин у порядку чинного законодавства справу розглянуто за наявними у ній доказами.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного висновку.

21 листопада 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про зобов'язання Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва здійснити нарахування та виплатити надбавку до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 24.11.2010 року урахуванням проведених їй виплат.

Після відкриття виконавчого провадження ще 03.12.2012 року належні позивачу грошові кошти згідно судового рішення в процесі виконавчого провадження боржником не виплачені протягом тривалого часу з дня відкриття виконавчого провадження за відсутності грошових коштів.

18.06.2013 позивач звернулась із заявою до відповідача про передання документів до Державної казначейської служби, на що 27.07.2013 року одержала лист від 17.07.2013 року (а.с.4) та постанову від 01.02.2013 р. про закінчення виконавчого провадження (а.с.5). При цьому, постанова вмотивована листом боржника про перерахунок, але без фактичної виплати коштів, що явно суперечить чинному законодавству.

В оскаржуваній постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено, що вона винесена на підставі п. 8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Ця норма Закону встановлює, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Проте в даному випадку відповідач не виконав жодних вищевказаних дій, які мають передувати закінченню виконавчого провадження.

До того ж суд погоджується з доводами позивача про те, що в даному випадку відповідач зобов'язаний був забезпечити виконання судового рішення на користь позивача про поновлення пропущеного строку ОСОБА_1 для звернення до суду та зобов'язання Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну надбавку, як дитині війни.

Згідно із ч.2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження»встановлено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому суд бере до уваги положення ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В порядку ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України розглядаються скарги на дії або бездіяльність державної виконавчої служби у разі невиконання або неналежного виконання судового рішення, прийнятого відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Як визначено у частині першій та шостій статі 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законами не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснено, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Разом з тим, як вбачається з положень частини першої статі 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення судового рішення.

Відповідно до положень частини дев'ятої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб'єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною судовою постановою.

За своєю правовою природою, стаття 267 Кодексу адміністративного судочинства України регулює різні моменти відносин та визначення судового контролю, з одного боку встановлення такого судового контролю за виконання постанови, які узгоджуються з вимогами 163 Кодексу адміністративного судочинства України та стосується регулювання відносин встановлення судового контролю під час винесення постанови суду, та контролювання його виконання, з іншого встановлення факту порушення внаслідок його невиконання. Перший судовий контроль встановлюється та визначається при ухваленні постанови, а інший (визнання протиправним рішення, дії або бездіяльність) вирішується після такого прийняття.

Окрім того, суд констатує, що підставою для винесення постанови від 01.02.2013 про закінчення виконавчого провадження був лист Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва.

За таких підстав суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість даного позову та необхідності у його частковому задоволенні, оскільки відповідачами як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність прийнятого рішення.

Керуючись ст.ст. 2,5,9,71,72,99,159-163,167,181 КАС України, ст. 49,82 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві головного державного виконавця Мурихіна Сергія Володимировича, третя особа Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та поновлення виконавчого провадження- задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві щодо проведення виконавчих дій з виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2012 р. за №2 а-4632/11 зобов'язання управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_1 соціальну надбавку в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбачену ст. 6 3акону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 24.11.2010 р. з урахуванням проведених виплат та відсутністю належного контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання даного судового рішення.

Визнати протиправними дії Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві в частині винесення 01.02.2013 року постанови про закінчення виконавчого провадження №35447802, скасувати постанову Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 01.02.2013 року про закінчення виконавчого провадження.

В решті позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її оголошення, а особами які не були присутні при оголошення постанови протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

С у д д я :