Справа № 803/1210/15-а
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/1210/15-a

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року

Справа № 803/1210/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Нововолинську Волинської області до Відкритого акціонерного товариства «Оснастка» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Нововолинську Волинської області (далі – УПФУ в м. Нововолинську, позивач) звернулося з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Оснастка» (далі – ВАТ «Оснастка») про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за травень 2015 року в сумі 88 735,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зобов’язаний проводити відшкодовування Пенсійному фонду сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пунктів «б»-«з» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 Розділу ХV “Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування». УПФУ в м. Нововолинську було визначено розмір щомісячного відшкодування у відповідних розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У добровільному порядку відповідачем не сплачено суму заборгованості, тому позивач просить стягнути з ВАТ «Оснастка» заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в примусовому порядку.

Представник позивача у судове засідання не прибув, позивач у письмовому клопотанні розгляд справи просив здійснювати за відсутності свого представника (а.с.29).

Відповідач на розгляд справи не прибув, свого представника в судове засідання не направив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.27). Причини неприбуття суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове засідання представники сторін не прибули, при цьому позивачем було заявлено письмове клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, а дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, тому суд приходить до висновку, що судовий розгляд справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що Відкрите акціонерне товариство «Оснастка» зареєстроване як юридична особа в установленому порядку, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.30). Перебуває на обліку в УПФУ в м. Нововолинську як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а тому, на підставі пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» зобов’язане проводити відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з пунктом 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Отже, відповідно до пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» відповідач зобов’язаний в порядку та розмірах, визначених Законом України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування» відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування» визначено, що платниками збору на обов’язкове державне пенсійне страхування є суб’єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об’єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об’єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи – суб’єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Як передбачено статтею 3 цього Закону платники збору, визначені у частині другій цієї статті, сплачують його до Пенсійного фонду України у порядку, визначеному законодавством України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування» для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» – «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до статті 4 вказаного Закону для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону ставка збору встановлена у розмірі 100 відсотків від об’єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Підпунктами 6.4, 6.8 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду №21-1 від 19 грудня 2003 року (з наступними змінами та доповненнями), встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

УПФУ в м. Нововолинську проведено та надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за травень 2015 року (а.с.5-7,26). Як вбачається із розрахунків, відповідач зобов’язаний відшкодувати витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по пенсіонерах, які перебували в трудових відносинах з відповідачем за травень 2015 року в сумі – 88 735,53 грн.

Судом встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за травень 2015 року в сумі 88 735,53 грн., про що свідчать розрахунок ціни позову (а.с.4), розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (а.с.5-7), картка особового рахунку (а.с.22-25).

Таким чином, оскільки за ВАТ «Оснастка» як платником страхових внесків рахується заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за травень 2015 року в сумі 88 735,53 грн., доказів сплати вказаних коштів відповідачем не надано, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення зазначеної заборгованості підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 122, 128, 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський