Справа № 2-а-7520/11
Суддя: Редько Ж. Є.
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-7520/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2011 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Редько Ж.Є., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області про визнання неправомірними дій щодо перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача управління Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області (далі за текстом Фонд) про визнання неправомірними дій щодо перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії, в обґрунтування якого вказав, що 13.01.2010 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Проте при перерахунку його пенсії по заробітку було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік. Позивач вважає, що при перерахунку його пенсії із заробітку повинен бути застосований показник середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, що передує року звернення за перерахунком пенсії, тобто за 2009 рік в сумі 1650,43 грн. Тому просить суд визнати рішення відповідача № 119877 від 21.01.201 року про відмову в перерахунку пенсії по заробітній платі неправомірними та скасувати його; визнати відмову Фонду у застосуванні показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні у розмірі 1652,43 грн., з якої сплачено страхові внески; зобовязати Фонд виконати перерахунок його пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2009 рік в розмірі 1650,43 грн., виплачувати у подальшому пенсію відповідно з проведеним розрахунком та зобовязати Фонд сплатити на його користь недоплачену різницю між перерахованою та отриманою пенсією, яка утворилася з 01.01.2010 року і яка на момент подання позовної заяви складає 20404,42 грн.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку у відповідача з 01.01.1991 року та продовжував працювати. Позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії згідно ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»13.01.2010 року та позивачу була перерахована пенсія із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України,за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн. (а.с.9, 10-13, 14, 16, 17, 18).

Відповідно до принципу верховенства права та законності, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави.

Згідно за ст.8 ОСОБА_2 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії.

Відповідно до ч.2 ст.19 ОСОБА_2 України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені ОСОБА_2 та Законами України.

Зміни, внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»до ч.2 ст.40 та до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», були визнані рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008 такими, що не відповідають ОСОБА_2 України (є неконституційними).

Таким чином, суд вважає, що діє попередня редакція вказаних норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», для визначення заробітної плати для обчислення пенсії, береться середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Отже, аналіз ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»показує, що зазначена норма не встановлює обмеження можливості працюючого пенсіонера скористатись правом на перерахунок пенсії в будь-який час після її призначення. Однак містить застереження, що наступний перерахунок пенсії може бути проведений не раніш як через два роки після здійснення попереднього. При цьому під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії, тобто це середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (абз.4 ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»).

28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, яким встановлено порядок перерахунку пенсій особам, які після її призначення продовжували працювати, відмінний від того порядку, який визначений ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»у редакції Закону від 09.07.2003р.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, підлягає Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а саме нормативні положення ст.42 цього Закону, що діяли в редакції до скасування змін, внесених за Законом України від 28.12.2007р. № 107-VI Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, та були і залишаються чинними на момент проведення перерахунку пенсії. Як зазначалося вище, зі змісту цих положень випливає, що під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії.

Таким чином, вимоги позивача щодо застосування середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, а не за призначенням пенсії, не підлягають задоволенню, так як вони не ґрунтуються на законі.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_2 України, ст.ст.40, 42, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст.11, 17-18, 99-100, 107, 158-163, 1832, 185-186, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії залишити без задоволення.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Ж.Є.Редько