Справа № 816/234/15-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 р.Справа № 816/234/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.03.2015р. по справі № 816/234/15-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство передових технологій "Зонд"

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство передових технологій "Зонд" (надалі також - позивач, ТОВ "НВППТ "Зонд") звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області (надалі також - відповідач, ДПІ у м. Полтаві), в яому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14 жовтня 2014 року № НОМЕР_1, рішення від 05 грудня 2014 року № 2636/10/16-31-10-04-12 "Щодо перевірки" та наказ від 09 грудня 2014 року № 2649 "Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ НВП "Зонд", ".

Протокольною ухвалою суду від 05.02.2015 прийнято до розгляду заяву представника позивача про часткову відмову від позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення від 05 грудня 2014 року № 2636/10/16-31-10-04-12 "Щодо перевірки".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року закрито провадження у справі за примиренням сторін у зв'язку з досягненням податкового компромісу щодо сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість по податковому повідомленню-рішенню від 14 жовтня 2014 року № НОМЕР_1 в частині нарахування зобов'язань у розмірі 1919476,50 грн (у тому числі основний платіж - 1279651 грн та штрафні (фінансові) санкції - 639825,50 грн).

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.03.2015 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство передових технологій "Зонд" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 14 жовтня 2014 року № НОМЕР_1 в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 283107 грн, у тому числі за основним платежем - 188738 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 94369 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.03.2014 року в частині задоволення позову та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач подав на апеляційну скаргу письмові заперечення, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, просить постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.03.2015 року залишити без змін, апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство передових технологій "Зонд" 21.09.1995 року зареєстроване як юридична особа (ідентифікаційний код 23557449) розпорядженням №706-Р від 21.09.1995 року Октябрського райвиконкому м. Полтави, номер запису про державну реєстрацію №1 004181 від 27.01.2006.

З 12.10.1995 року позивач перебуває на податковому обліку у Державній податковій інспекції в м. Полтаві.

В період з 12.09.2014 по 18.09.2014 (наказом від 18.09.2014 №2051 термін проведення перевірки продовжено з 19.09.2014 по 22.09.2014) посадовими особами ДПІ у м. Полтаві на підставі направлення від 12.09.2014 №1364 та відповідно до наказу від 12.09.2014 №2011 проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "НВППТ "Зонд" () по взаємовідносинах з ТОВ "БПК "Газінвестпроект" за листопад 2013 року, грудень 2013 року, січень, лютий, квітень 2014 року; ТОВ "Інтербуд-центр" за лютий 2014 року; ТОВ "Спецсплав-строй" за січень, лютий 2014 року; ТОВ "Монрей" за серпень, вересень, жовтень 2013 року; ТОВ "Укргеопроек" за вересень, жовтень, листопад 2013 року; ТОВ "Будресурс-К" за липень, серпень 2013 року; ТОВ "Атрас-трейдінг" за серпень, жовтень 2013 року, за результатами якої складено акт від 29.09.2014 №5393/16-01-22-02/23557449 (том 1 а.с. 29-77).

За висновками перевірки встановлено порушення ТОВ "НВППТ "Зонд" п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення суми податкового кредиту на суму 1471214,00 грн., в т.ч. за:

- липень 2013 року на суму 1215710,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "Будресурс-К" ;

- серпень 2013 року на суму 9333,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "Будресурс-К" ;

- вересень 2013 року всього на суму 19480,00 грн. в т.ч. по взаємовідносинах з ТОВ "Монрей" на суму ПДВ 1480,00 грн та ТОВ "Укргеопроек", на суму ПДВ 18000,00 грн.;

- жовтень 2013 року всього на суму 51567,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "Монрей" на суму ПДВ 46820,00 грн. та ТОВ "Атрас-трейдінг", на суму ПДВ 4746,67 грн.;

- листопад 2013 року на суму 16167,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "Укргеопроек", ;

- січень 2014 року на суму 5833,00 грн. по взаємовідносинам ТОВ "БПК "Газінвестпроект", ;

- лютий 2014 року всього на суму 92726,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "БПК "Газінвестпроект", на суму ПДВ 91165,00 грн., з ТОВ "Інтербуд - центр", на суму ПДВ 1416,67 грн. та з ТОВ "Спецсплав - строй", на суму ПДВ 144,73 грн.;

- квітень 2014 року на суму ПДВ 60398,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "БПК "Газінвестпроект", .

Що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (Р.18 декларації) та заниження Р.25 декларації (сума податку що підлягає нарахуванню) всього на суму 1471214 грн. в т.ч.:

- липень 2013 року на суму 1215710,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "Будресурс-К" ;

- серпень 2013 року на суму 9333,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "Будресурс-К" ;

- вересень 2013 року всього на суму 19480,00 грн. в т.ч. по взаємовідносинах: з ТОВ "Монрей" на суму ПДВ 1480,00 грн. та ТОВ "Укргеопроек", на суму ПДВ 18000,00 грн.;

- жовтень 2013 року всього на суму 51567,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "Монрей" на суму ПДВ 46820,00 грн. та ТОВ "Атрас-трейдінг", на суму ПДВ 4746,67 грн.;

- листопад 2013 року на суму 16167,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "Укргеопроек", ;

- січень 2014 року на суму 5833,00 грн. по взаємовідносинам ТОВ "БПК "Газінвестпроект", ;

- лютий 2014 року всього на суму 92726,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "БПК "Газінвестпроект", на суму ПДВ 91165,00 грн., з ТОВ "Інтербуд-центр", на суму ПДВ 1416,67 грн. та з ТОВ "Спецсплав - строй", на суму ПДВ 144,73 грн.;

- за квітень 2014 року на суму ПДВ 60398,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "БПК "Газінвестпроект", .

В матеріалах справи наявна копія відповіді ДПІ у м. Полтаві на заперечення ТОВ "НВППТ "Зонд" на акт перевірки від 29.09.2014 № 5393/16-01-22-02/23557449, за наслідками розгляду якого висновки вказаного акту залишені без змін (том 1 а.с. 92-99).

На підставі вищезазначених висновків акту перевірки ДПІ у м. Полтаві було винесено податкове повідомлення-рішення від 14 жовтня 2014 року № НОМЕР_1, яким ТОВ "НВППТ "Зонд" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 2 206 821,00 грн., з них: за основним платежем в розмірі 1471214,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 735607 грн.

Із даним податковим повідомленням - рішенням позивач не погодився та оскаржив його в адміністративному порядку до ГУ Міндоходів у Полтавській області.

У період з 09.12.2014 по 15.12.2014 на підставі направлення від 09.12.2014 №1827 ДПІ у м. Полтаві, на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст.82 Податкового Кодексу України та відповідно до наказу від 09.12.2014 №2649 проведена позапланову виїзну документальна перевірку ТОВ "НВППТ "Зонд" з питань, що стали предметом оскарження по взаємовідносинах з ТОВ "БПК "Газінвестпроект" за листопад 2013 року, грудень 2013 року, січень, лютий, квітень 2014 року; ТОВ "Інтербуд-центр" за лютий 2014 року; ТОВ "Спецсплав-строй" за січень, лютий 2014 року; ТОВ "Монрей" за серпень, вересень, жовтень 2013 року; ТОВ "Укргеопроек" за вересень, жовтень, листопад 2013 року; ТОВ "Будресурс-К" за липень, серпень 2013 року; ТОВ "Атрас-трейдінг" за серпень, жовтень 2013 року, яка набула форми акта від 16.12.2014 №7811/16-01-22-02/23557449.

За наслідками перевірки у перевіряємому періоді висновки ревізорів не змінилися, а в акті перевірки було підтверджено висновки попередньої позапланової перевірки (акт від 29.09.2014 № 5393/16-01-22-02/23557449).

На підставі вищевказаних висновків позапланової перевірки рішенням ГУ Міндоходів у Полтавській області про результати розгляду скарги №2763/10/16-31-10-04-12 від 22.12.2014 скаргу позивача на вказане податкове повідомлення-рішення залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін (том 1 а.с. 179-190).

Із даними податковими повідомленнями-рішеннями позивач не погодився та оскаржив їх в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України №550/9/99-99-10-01-04-25 від 16.01.2015 скарга позивача на вказані податкові повідомлення - рішення залишена без розгляду (том 1 а.с. 216).

Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням від 14 жовтня 2014 року № НОМЕР_1 в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 287344,50 грн., з них: за основним платежем в розмірі 191563 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 95781,50 грн. та наказом від 09.12.2014 №2649 "Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ НВП "Зонд", ", позивач оскаржив їх до суду.

Скасовуючи податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 14 жовтня 2014 року № НОМЕР_1 в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 283107 грн, у тому числі за основним платежем - 188738 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 94369 грн., суд першої інстанції виходив з його протиправності в оскаржуваній частині.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі по тексту - Кодекс), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами п.198.3. ст. 198 Податкового кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

-придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

-придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

-дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

-дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу, що передбачено п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України.

Отже, підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, видана платником податку.

Між тим, колегія суддів зазначає, що визначальною умовою для формування податкового кредиту за певними господарськими операціями є реальність цих господарських операцій.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем доведено реальність спірних господарських операцій за якими був сформований податковий кредит, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.08.2013 між ТОВ "НВППТ "Зонд" (замовник) та ТОВ "Укргеопроек" (підрядник) укладений договір №139-2013, згідно якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе виконання наступних робіт: буріння свердловини глибиною 170,0 м для водопостачання розвідувальної свердловини №31 Карайкозівського НГКР біля с. Качаловка Краснокутського району Харківської області (том 2 а.с. 148-149).

Як вбачається з матеріалів справи, замовлення робіт по бурінню водної свердловини було зумовлено виконанням підрядних робіт по бурінню розвідувальної свердловини №31 Карайкозівського НГКР, відповідно до укладеного між позивачем та ТОВ "Енерго-сервісна компанія "Еско-північ" договору №37/1-06/13 на проведення робіт по спорудженню розвідувальної свердловини №31 Карайкозівського НГКР від 12.06.2013. Оскільки ТОВ "НВППТ "Зонд" не мало у наявності дозволу на провадження робіт з буріння свердловин на воду, було залучено для виконання робіт ТОВ "Укргеопроек", як організацію, що має відповідні документи для будівництва водної свердловини.

Як вбачається із матеріалів справи, за результатами здійснення господарської операції між ТОВ "НВППТ "Зонд" та ТОВ "Укргеопроек" по виконанню вищевказаних бурильних робіт, останнім виписані податкові накладні №1 від 03.09.2013 на загальну суму 108000 грн., в т.ч. ПДВ на суму 18000 грн. та №9 від 09.10.2013 на загальну суму 97000 грн., в т.ч. ПДВ - 16166,67 грн. (том 2 а.с.152-153).

При цьому виконання робіт згідно укладеного договору між ТОВ "НВППТ "Зонд" та ТОВ "Укргеопроек" оформлено актом здачі-приймання виконаних робіт, послуг від 09.10.2013 №142 (том 2 а.с. 150), актом на передачу місцеположення гирла водної свердловини № 31 Карайкозівської площі від 23.08.2013 року та в повному обсязі відображено в бухгалтерському та податковому обліках позивача.

Зазначені податкові накладні відповідають вимогам п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, підписані та скріплені печаткою ТОВ "Укргеопроек" та включені до реєстру отриманих та виданих податкових накладних за вересень-листопад 2013 року, що сторонами у справі не заперечується.

Як встановлено перевіркою, на підставі вищезазначених податкових накладних позивачем було включено до складу податкового кредиту за вересень 2013 року в сумі 18000 грн, за листопад 2013 року в сумі 16166,67 грн.

Оплата робіт здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на користь ТОВ "Укргеопроек", що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень (том 2 а.с. 154-155).

Фактичне виконання ТОВ "НВППТ "Зонд" робіт для замовника ТОВ "Енерго-сервісна компанія "Еско-північ" також оформлено актом на передачу водної свердловини №31 Карайкозівського ГКР після закінчення бурінням від 14.09.2014 (том 2 а.с. 151).

Таким чином, реальність проведення робіт по договору укладеному з ТОВ "Укргеопроек" підтверджена матеріалами справи, а доводи відповідача щодо нереальності вказаних господарських операцій не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Як наслідок, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що нарахування ТОВ "НВППТ "Зонд" податкового зобовязання за платежем "податок на додану вартість" у розмірі 34167 грн. є безпідставним.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем сформовано податковий кредит за рахунок сум податку на додану вартість за результатами господарських операцій з придбання у ТОВ "БПК "Газінвестпроект" хімічних реагентів для буріння на загальну суму 35000 грн, з них ПДВ - 5833,33 грн, у лютому 2014 року на загальну суму 546990,00 грн, з них ПДВ - 91165,00 грн., у квітні 2014 року на загальну суму 362390,00 грн, з них ПДВ - 60398,33 грн. згідно договору купівлі-продажу №4/07-2013п від 04.07.2013 (том 1 а.с. 218-220).

В підтвердження реальності здійснення господарських операцій на підстави вказаного договору позивачем надано до суду наступні первинні документи: специфікації до договору, видаткові накладні, податкові накладні, акти списання товару.

Оплата придбаного товару здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на користь ТОВ "БПК "Газінвестпроект", що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень (том 3 а.с. 37-42).

На підтвердження реальності транспортування придбаного товару у ТОВ "БПК "Газінвестпроект" позивачем надано до матеріалів справи копії товарно-транспортних накладних (том 2 а.с. 12-16).

Фактична поставка хімічних реагентів здійснювалась безпосередньо на свердловини №709 Пролетарського НГКР, №713 Пролетарського НГКР №1 Південно-Бориславської площі, №1 Платівського НГКР та використано в процесі буріння свердловин.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи податкового органу щодо неналежного оформлення податкової накладної від 09.01.2014 №3 в зв'язку з тим, що остання не відповідає вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки до графи "код товару згідно УКТ ЗЕД" даної податкової накладної не занесено запис коду товару згідно УКТ ЗЕД вапно негашене мелене кількістю 1 т на суму 2825,00 грн, оскільки поставлене за цією податковою накладною вапно негашене мелене на суму 2825.00 грн. було вітчизняного виробництва, про що свідчить сертифікат якості ПП «Черкасивапнопостач».

Викладене вказує, що надання позивачем належних первинних бухгалтерських документів, які підтверджують фактичне отримання товару від ТОВ "БПК "Газінвестпроект", на підставі яких позивачем було включено до складу податкового кредиту за січень 2014 року в сумі 5833,33 грн, за лютий 2014 року в сумі 88340,00 грн., у за квітень 2014 року в сумі 60398,33 грн., свідчить про правомірність включення ТОВ "НВППТ "Зонд" до податкового кредиту за перевіряємий період за наслідками здійснення господарських відносин з ТОВ "БПК "Газінвестпроект" ПДВ на загальну суму 154571 грн.

Отже, позивачем документально підтверджено реальність здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ Укргеопроект», ТОВ «БПК «Газінвестпроект» на суму ПДВ включеного до податкового кредиту за спірний період у розмірі 188738 грн.

Колегія суддів зазначає, що порушення, на думку відповідача, порядку здійснення господарської діяльності контрагентами позивача не впливає на результати діяльності позивача і не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тому, якщо контрагент позивача не виконав свого зобовязання зі сплати ПДВ до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою вважати неправомірним формування податкового кредиту позивачем, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо його формування та має документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таким чином, сама по собі несплата податку контрагентом позивача, або його контрагентами (у тому числі в разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит позивача.

Такі висновки також узгоджуються із практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно приписів ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, відповідно в п.57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Булвес» АД проти Болгарії від 22.01.2009 року судом було зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обовязки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобовязань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обовязків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обовязок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобовязань його контрагентами.

Отже, позивач не може нести наслідків невиконання контрагентом його зобовязань. Такі вимоги, відповідно до зазначеного рішення Європейського суду з прав людини є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Таким чином, позивачем правомірно сформовано податковий кредит за спірний період на підставі виданих ТОВ Укргеопроект», ТОВ «БПК «Газінвестпроект» податкових накладних на суму ПДВ включеного до податкового кредиту за спірний період у розмірі 188738 грн.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 14 жовтня 2014 року № НОМЕР_1 в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 283107 грн, у тому числі за основним платежем - 188738 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 94369 грн, відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.03.2015р. по справі № 816/234/15-а в частині задоволення позову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 15.06.2015 р.