Справа № 192/1468/13-а(2-а/192/19/13)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2015 рокусправа № 192/1468/13-а(2-а/192/19/13)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Туркіної Л.П. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області

на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2013 р.

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання нарахувати та виплатити одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2013 року адміністративний позов ОСОБА_2 - задоволено. Визнано дії УПСЗН щодо виплати одноразової компенсації ОСОБА_2 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі меншому, ніж передбачено статтею 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», протиправними; зобов'язано УПСЗН нарахувати та виплатити ОСОБА_2 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інваліду внаслідок Чорнобильської катастрофи II групи, недоплачену одноразову компенсацію в зв'язку зі зміною групи інвалідності відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 17110,20 грн..

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2014 р. апеляційну скаргу УПСЗН задоволено, постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2013 року - скасовано.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 березня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 04 вересня 2014 р. - скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В зазначеній Ухвалі ВАСУ вказано, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу, що абз. 2, 3, 4 підпункту «е» пункту 1 Постанови КМУ «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року № 836, які визначали розмір одноразової компенсації у звязку з зміною групи інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2011 року у справі №2а-114/07 визнані нечинними. Крім того, суд апеляційної інстанції, застосувавши до спірних правовідносин п. 4 Прикінцевих положень ЗУ «Про Державний бюджет на 2013 рік» № 5515 від 6 грудня 2012 року, не звернув увагу на те, що правовідносини виникли у 2012 році і відповідно необхідно було застосовувати законодавство, яке діяло у 2012 році.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 03.04.2015 року дана справа прийнята до провадження у звязку із направленням даної справи Вищим адміністративним судом України на новий до суду апеляційної інстанції.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем (Управління праці та соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області) подано апеляційну скаргу (а.с. 61), згідно якої відповідач просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції від 02.08.2013 року в частинах: - визнання дій управління соціального захисту населення Солонянської райдержадміністрації Дніпропетровської області протиправними; - зобовязання здійснити нарахування та виплатити одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить відхилити апеляційну скаргу і залишити в силі рішення суду першої інстанції. Зазначає, що в силу ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", вона має право, як інвалід ІІ групи на одноразову компенсацію в розмірі 15 мінімальних заробітних плат. Проте, відповідачем, посилаючись на Постанову КМУ «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року № 836, виплачено їй лише компенсацію в розмірі 94,80грн. При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2011 року у справі №2а-114/07 визнані нечинними абзаци 2, 3, 4 підпункту «е» пункту 1 Постанови №836. В 2013 році нормативні акти КМУ з приводу встановлення розмірів одноразової компенсації учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС не приймалися, хоча в п. 4 Прикінцевих положеннях ЗУ «Про державний бюджет на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлюються в порядку і розмірах, встановлених КМУ.

Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін. Надала пояснення аналогічні, викладеним в запереченнях проти апеляційної скарги.

Представник відповідача в судове засідання не зявився про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Позивач перебуває на обліку у відповідача з 16 травня 2005 року як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, що підтверджується посвідченням серія А №158717 від 13 травня 2013 року, яка спочатку мала III групу інвалідності, а згідно висновку МСЕК 10ААА №007674 від 14 серпня 2012 року їй встановлено II групу інвалідності за захворюванням, яке пов'язане з Чорнобильською катастрофою, в зв'язку з чим вона має право на одержання одноразової компенсації на підставі ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII, оскільки відповідно до ч.І даної статті учасникам ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, що стали інвалідами, гарантовано виплату одноразової компенсації: інвалідам III групи у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, а інвалідам другої групи - у розмірі 45 мінімальних заробітних плат, розмір якої відповідно до ч.7 ст.48 цього Закону визначається на момент її виплати

Відповідно до 2 ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях, що свідчить про наявність у неї права на одноразову компенсацію у зв'язку із встановленням II групи інвалідності у розмірі 15 мінімальних заробітних плат,

В зв'язку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивач 12 лютого 2013 року звернувся до відповідача з заявою про виплату одноразової компенсації у відповідності до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка була відповідачем нарахована 20 лютого 2013 року та 25 квітня 2013 року перерахована на її рахунок у розмірі 94 гривні 80 копійок у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не у розмірі, передбаченому ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796, в редакції, що діяла до внесення змін, одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах:

інвалідам I групи - 60 мінімальних заробітних плат;

інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат;

інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат;

Позивач є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АС, віднесених до першої категорії, в зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача. Внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії, позивача спочатку було визнано інвалідом ІІІ групи, а з 27 червня 2012 року визнано інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивачу як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, що став інвалідом, гарантовано виплату одноразової компенсації: інваліду ІІІ групи у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, а інваліду ІІ групи - у розмірі 45 мінімальних заробітних плат, розмір якої відповідно до ч. 7 ст.48 цього Закону визначається на момент її виплати.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що у разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях.

Отже, згідно ч. 2 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі встановлення інвалідності вищої групи, інвалідам виплачується різниця у компенсаціях, що свідчить про наявність у позивача права на одноразову компенсацію із встановленням ІІ групи інвалідності у розмірі 15 мінімальних заробітних плат доплати.

Розмір мінімальної заробітної плати на 2013 рік складає 1147грн. (в силу ЗУ «Про державний бюджет на 2013 рік»). Отже, простою арифметичною дією можна визначити розмір доплати компенсації: 1147 х 15 = 17205грн. З урахуванням фактично виплаченої позивачу в квітні 2013 року одноразової компенсації в розмірі 94 грн. 40 коп. позивач має право на нарахування та отримання різниці у виплаті одноразової компенсації у розмірі 17205 грн. - 94 грн. 40 коп. = 17110грн. 60коп.

Відповідачем одноразова компенсація за 2013 рік була нарахована та виплачена позивачу в розмірі встановленому Постанову КМУ «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року № 836. Отже, при виплаті одноразової компенсації відповідач керувався Постановою КМУ «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року № 836.

При цьому, в силу ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивач має право, як інвалід ІІ групи на одноразову компенсацію в розмірі 15 мінімальних заробітних плат.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2011 року у справі №2а-114/07 визнані нечинними абзаци 2, 3, 4 підпункту «е» пункту 1 Постанови КМУ «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року №836.

Слід зазначити, що в пунктом 4 Прикінцевих положеннях ЗУ «Про державний бюджет на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлюються в порядку і розмірах, встановлених КМУ.

Однак, в 2013 році нормативні акти КМУ з приводу встановлення розмірів одноразової компенсації учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС не приймалися.

По суті рішення суду першої інстанції є правильним, позивачу слід здійснити в 2013 році різницю у компенсаціях в розмірі 17110грн. 20коп. у звязку з встановленням інвалідності вищої групи.

Таким чином, суд першої інстанції зясував всі обставини справи, вірно застосував норми матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2013 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання нарахувати та виплатити одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС- залишити без змін

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко