Справа № 819/1292/15
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1292/15

08 червня 2015 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Габрилецькій С. Є.

за участю представників: позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування акту індивідуальної дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (надалі - відповідач) про скасування акту індивідуальної дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцію Головного управління ДФС у Тернопільській області прийнято рішення № 000007/19-18-21-00/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 в розмірі 6800,00 грн. за порушення ст. 153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР, а саме за реалізацію тютюнових виробів неповнолітній особі. Вказане рішення прийняте на підставі протоколу ТЕ № 008681 про адміністративне правопорушення складеного стосовно громадянки ОСОБА_4, продавця магазину «Продукти» по вул. Чехова, 18, яка ніби-то здійснила продаж неповнолітньому ОСОБА_5 тютюнових виробів ТМ «Вінстон».

На думку позивача, вказане рішення Тернопільської ОДПІ винесене з порушенням норм чинного податкового законодавства, а відтак, є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, вчинене громадянкою ОСОБА_4, не може бути підставою для притягнення його до відповідальності, оскільки відносно позивача жодних перевірок, з боку контролюючих органів протягом 2014 року не проводились, а відтак у відповідача підстави для винесення оскаржуваного рішення були відсутні.

Крім того, в протоколі жодним чином не вказано, що громадянка ОСОБА_4 здійснила вказане адміністративне правопорушення за вказівкою чи в інтересах позивача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що факт реалізації у магазині, що належить позивачу, тютюнових виробів неповнолітній особі зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення № 008641 складеним 28.04.2014 р. старшим оперуповноваженим СКМСД Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області, поясненнями неповнолітнього - ОСОБА_5, особи, яка здійснила реалізацію тютюнових виробів - ОСОБА_4 - продавця магазину «Продукти», що належить позивачу, постановою у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_4 Й до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу від 04.06.2014 року. У зв'язку із надходженням до податкового органу матеріалів перевірки від правоохоронного органу, до позивача на підставі ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) були застосовані штрафні санкції в розмірі 6800,0 грн.

Разом з тим, представник відповідача зазначив, що Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР не пов'язує відповідальність суб'єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж тютюнових виробів неповнолітній особі, а визначає, що необхідною умовою для відповідальності, є факт продажу забороненого товару неповнолітній особі, яка здійснює реалізацію у торгівельному закладі. Крім того, порушення встановленого законом порядку реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів у торговій одиниці, що належить громадянину-суб'єкту підприємницької діяльності, є підставою для притягнення останнього до встановленої законом відповідальності незалежно від того, якою конкретно особою здійснювався продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів неповнолітнім особам.

Враховуючи вищенаведене, представник відповідача вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі та у відповідності до норм податкового законодавства, а вимоги позивача є безпідставними.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, при прийнятті рішення виходить з наступних підстав та мотивів.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 підприємницьку діяльність здійснює у магазині «Продукти», що розташований за адресою вул. Чехова 18 а, м. Тернопіль.

Відповідно до матеріалів перевірки, які надійшли на адресу Тернопільської ОДПІ співробітниками Тернопільського РВ УМВС встановлено, що 28.04.2014 р. близько 14 год. продавець ОСОБА_4 в магазині «Продукти», що належить позивачу, який знаходиться по вул. Чехова, 18а, м. Тернопіль здійснила продаж тютюнових виробів ТМ «Вінстон» неповнолітньому ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1), чим порушила вимоги ч.2 ст.156 КУпАП. За даним фактом складений протокол №008641 про адміністративне правопорушення відносно продавця гр. ОСОБА_4 Й

До протоколу додані пояснення продавця - ОСОБА_4 Й та неповнолітнього - ОСОБА_5, у яких підтверджується факт продажу неповнолітній особі тютюнових виробів.

04.06.2014 р. адміністративною комісією Виконавчого комітету Тернопільської міської ради винесено постанову про притягнення продавця магазину - ОСОБА_4Й до адміністративної відповідальності за ст. 156 ч.2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

26.06.2014 р. Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією винесено рішення № 000007/19-18-21-00/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій до позивача в розмірі 6800,0 грн. за порушення ст. 153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР), а саме за реалізацію тютюнових виробів неповнолітній особі.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається удвох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В той же час ст.111 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено види відповідальності за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності фінансова, адміністративна, кримінальна. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Ст. 116 ПК України визначає, що у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.

Відповідно до підп. 14.1.157 п. 14.1 ст.14 ПК України - податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

У свою чергу згідно з підп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим кодексом або іншим законодавством, зокрема якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Наведена норма зобов'язує контролюючий орган визначити суму грошових зобов'язань за штрафними санкціями платникові податку в тому разі, якщо таким платником порушено норми законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідний орган.

Визначений вказаною нормою обов'язок контролюючого органу є безумовним і виникає в тому разі, коли контролюючим органом виявлено відповідні порушення, що тягнуть за собою застосування до платника податків штрафних санкцій. Контролюючий орган може виявити порушення законодавства лише шляхом здійснення податкового контролю.

Податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, (ст. 61 ПК України).

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом. (ст. 61.2 ПК України).

Так, ст. 41,1 ПК України встановлено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Згідно ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється в тому числі шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п. 86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, що підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Як вбачається із матеріалів справи, відносно позивача жодних перевірок, з боку контролюючих органів в розумінні Податкового кодексу України, які б встановлювали порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (із змінами та доповненнями) протягом 2014 р. не проводились, а відтак у відповідача були відсутні підстави для винесення оскаржуваного рішення.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи заперечень відповідача з огляду на наступне.

Приписи ст. 17 Закону «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» не встановлюють форми та вимог до рішень про застосування санкцій за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Такі норми містить Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790. Зокрема, додатком до цього Порядку визначено форму рішення про застосування фінансових санкцій, яке виноситься в разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Разом із тим, відповідно до п. 10 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України (Перехідні положення) нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, будь-які норми, що прийняті до набрання чинності Податковим кодексом України або одночасно з ним, можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам цього Кодексу, відтак, посилання представника відповідача на застосування порядку винесення оспореного рішення передбаченого Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» суд вважає безпідставним та необгрунтованим.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності винесення оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за вказаний позов позивачу необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 1827,00 грн.

Під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Позивачем під час подання адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 183,0 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 12.05.2015 р.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Тому сплачений судовий збір в розмірі 183,0 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції про застосування фінансових санкцій від 26.06.2014 р. № 000007/19-18-21-00/4.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (м. Тернопіль, вул. Чехова буд. 18, код НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 183 грн. 00 (сто вісімдесят три гривні 08 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 12.06.2015 р.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.