Справа № 816/354/15-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 р. Справа № 816/354/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Спаскіна О.А. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Федоренко І.М., Медяник А.О.

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Хлорсистеми" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.03.2015р. по справі № 816/354/15-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Хлорсистеми"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Хлорсистеми" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Компанія "Хлорсистеми") звернулось до суду з позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі по тексту - відповідач, Кременчуцька ОДПІ) в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.12.2014 №/2979, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем: "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100" за основним платежем 144 929 грн та штрафними санкціями 36 232,25 грн .

Постановою Полтавського окружного суду від 05.03.2015 відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ «Компанія «Хлорсистема» в повному обсязі.

Не погодившись з даною постановою суду позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 та ухвали нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що на підтвердження наявності господарських взаємовідносин з ТОВ «Форест П» податковому органу були надані необхідні первинні документи. Вважає, що отримання товариством податкової накладної, за результатами придбання товару, надало право віднести суму сплаченого податку на додану вартість ( далі ПДВ) до податкового кредиту. Апелянт вважає протиправним висновок суду першої інстанції про відсутність товарно-транспортних накладних , оскільки дані накладні не були надані під час перевірки Кременчуцькій ОДПІ. До перевірки податковому органу не були надані товарно-транспортні накладні, оскільки вони не були витребувані податківцями. Позивачем у перевіряємому періоді повністю сплачено відповідні суми податку на додану вартість в ціні товару (послуг). Також вважає, що судом першої інстанції неправомірно було відмовлено позивачу в призначенні експертизи та зупинення провадження по справі.

В запереченні на апеляційну скаргу Кременчуцька ОДПІ просила відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 р. залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з правомірності винесення податковим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів з даним висновком суду не погоджується виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Під час судового засідання встановлено, що відповідно до наказу Кременчуцької ОДПІ №3321 від 14.11.2014 р. та на підставі направлення від 14.11.2014 р. №3050/16-03-22-02 з 17.11.2014 по 21.11.2014 фахівцем Кременчуцької ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Компанія "Хлорсистеми" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Форест АП" () за липень-вересень 2014 року .

За результатами перевірки складено акт від 28.11.2014 №2754/16-03-22-02-12/37965672 (далі - Акт перевірки), в якому вказано на порушення платником податків вимог пунктів 198.1, 198.4, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України ( далі по тексту ПК України).

На підставі зазначеного Акту перевірки Кременчуцькою ОДПІ 17.12.2014 сформовано податкове повідомлення-рішення №/2979, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем: "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100" загалом в розмірі 181 161 грн 25 коп. (в т.ч., 144 929 грн - основний платіж, 36 232,25 грн - штрафні (фінансові) санкції) ( а.с. 47 т.1).

Перевіряючи правомірність винесення податковим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з абзацом "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За змістом пункту 198.2 статті 198 ПК України слідує, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду /пункт 198.3 статті 198 ПК України.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

За перевіряємий період позивачем були укладені господарські договори з ТОВ «Форест АП»: від 01.07.2014 №308 про надання послуг зі стабілізації та рафінування, за умовами якого ТОВ "Форест АП" (виконавець) зобов'язувалось протягом строку дії договору надати ТОВ "Компанія "Хлорсистеми" (замовник) послуги зі стабілізації та рафінування гіпохлориту натрію марки "А", гіпохлориту натрію марки "Технічний", а замовник - прийняти хімічну продукцію і оплатити вартість послуги шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця / а.с. 49-51, т.1/; договір про надання послуг з детоксикації від 01.07.2014 №311 за умовами якого ТОВ "Форест АП" (виконавець) зобов'язувалось протягом строку дії договору надати ТОВ "Компанія "Хлорсистеми" (замовник) послуги з детоксикації гіпохлориту натрію марки "Технічний" із доведенням до нормативних показників гіпохлориту натрію марки "А", а замовник - прийняти хімічну продукцію і оплатити вартість послуги шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця / а.с. 147-149 т.1/.

На підтвердження реальності вчинення господарської діяльності за даним договором позивачем, як під час перевірки так і до матеріалів справи, були надані договір №308 від 01.07.2014 р., видаткові та податкові накладні, специфікації, акти виконаних робіт.

Відповідно розділу 1 договору №308 від 01.07.2014 та договору №311 від 01.07.2014 виконавець (ТОВ «Форест АП» зобовязувався протягом строку дії Договору надати Замовнику (ТОВ «Компанія «Хлорсистеми» послуги з стабілізації та рафінування, детоксикації: гідрохлориту натрію марки «А», гіпохлориту натрію марки «Технічний»; Замовник зобовязувався прийняти хімічну продукцію і оплатити вартість послуги шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця; кількість та ціна хімічної продукції узгоджується сторонами в Специфікаціях. Специфікації на хімічну продукцію підписується повноважними представниками обох Сторін, та є невідємною частиною до Договору.

Облік придбаних послуг із стабілізації та рафінування, детоксикації проведено по бухгалтерському рахунку 631.

Посилання податкового органу на відсутність у контрагента позивача спеціального дозволу на детоксикацію, рафінізацію, стабілізацію супроводження та продажу гіпохлориту натрію та рідкого хлору колегія суддів вважає такими, що не є підставою для позбавлення права позивача на нарахування податкового кредиту за господарськими операціями по придбанню товарів (послуг), оскільки не дотримання контрагентом позивача вимог щодо наявності дозвільних документів на виконання певних робіт (послуг), при реальності вчиненої господарської операції, не є підставою для позбавлення права ТОВ «Компанія «Хлорсистеми» на податковий кредит. Крім того, згідно Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107, отримання дозволу на такий вид послуг як стабілізація та рафінування гіпохлориту натрію марки «А» та гіпохлориту натрію марки «Технічний» не передбачено.

01.07.2014 №309 ТОВ «Компанія «Хлорсистеми» уклало з ТОВ «Форест АП» договір про надання експедиторських послуг, за умовами якого ТОВ "Форест АП" (експедитор) зобов'язувалось протягом строку дії договору організовувати за рахунок ТОВ "Компанія "Хлорсистеми" (клієнт) експедиторське обслуговування вантажів клієнта на території України відповідно до умов цього договору, а клієнт - оплатити експедитору вартість транспортно-експедиторських послуг на умовах, викладених в узгодженій і завіреній обома сторонами заявці /т. 1, а.с. 86-88; т. 2, а.с. 239/.

Під час проведення перевірки податковим органом, згідно Акту перевірки, були надані податкові та видаткові накладні. В суді першої інстанції позивачем до матеріалів справи були додані товарно- транспортні накладні.

Відповідно до положень ч.10, 13 ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

На підтвердження реальності вчинення вище зазначеною господарської операції позивачем надано до матеріалів справи акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні, специфікації, товарно-транспортні накладні. Бухгалтерський облік придбаної послуги проведено по рахунку 631, що підтверджується карткою рахунку, оборотно-сальдовою відомістю.

Посилання податкового органу на відсутність реальності господарських відносин за договором про надання експедиторських послуг в звязку з ненаданням до перевірки товарно-транспортних накладних колегія суддів вважає необґрунтованими та зазначає.

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Із змісту абз. 2 п. 85.2 ПК України вбачається, що податковому органу при перевірці необхідно надавати копії документів: з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань); первинного обліку; регістрів бухгалтерського обліку; фінансової звітності; пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів.

Відповідно до п. 44.3 ст. 44 ПК України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у п. 44.1 цієї статті (первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством), а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Якщо платником податків не забезпечено зберігання первинних документів облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи (у разі її неподання - з передбаченого Кодексом граничного терміну подання такої звітності - 1095 дня) та/або не надано ним контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених Кодексом, - такий платник податків сплачує штраф у розмірі згідно з пунктом 121.1 статті 121 Кодексу.

Посадова особа органу державної податкової служби, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених ПК України, має право отримувати від платника податків копії документів, що належать до предмета перевірки.

Під час судового розгляду не встановлено наявність доказів витребування перевіряючими у товариства товарно-транспортних накладних, та факту відмови у їх наданні товариством. А тому, застосування судом п. 44.6 ст. 44 ПК України, згідно із яким, зокрема, у разі якщо до закінчення перевірки платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання), що підтверджують показники відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності, є безпідставним.

В зв*язку з чим колегія суддів вважає безпідставним посилання податкового органу на відсутність права у ТОВ «Компанія «Хлорсистема» на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту по господарській операції по придбанню послуг за договором №309 від 01.07.2014, оскільки реальність даної господарської операції підтверджена наявними первинними документами.

Позивачем за перевіряє мий період був укладений з ТОВ «Форест АП» договір від 01.07.2014 №310 про поставку хімічної продукції, за умовами якого ТОВ "Форест АП" (постачальник) зобов'язувалось протягом строку дії договору поставити (передати у власність) ТОВ "Компанія "Хлорсистеми" (покупець) продукцію - хлор рідкий, гіпохлорит натрію марки "А", гіпохлорит натрію марки "Технічний", а покупець - прийняти таку продукцію та оплатити її вартість /т. 1, а.с. 137-140/ та договір від 01.07.2014 №312 про поставку товарів, за умовами якого ТОВ "Форест АП" (постачальник) зобов'язувалось протягом строку дії договору поставити ТОВ "Компанія "Хлорсистеми" запасні частини, а покупець - прийняти таку продукцію та оплатити її вартість /т. 1, а.с. 156-158/.

Згідно п.3 договору №310 від 01.07.2014 постачання хімічної продукції покупцеві здійснюється постачальником на умові поставки склад постачальника. Хімічна продукція постачається покупцеві окремими партіями.

Згідно п.1.1 розділу 1 договору №312 від 01.07.2014 постачальник поставляє, а покупець приймає та оплачує запасні частини, асортимент, номенклатура, кількість, ціна та характеристики товару визначені у специфікації, що додається до договору та є його невідємною частиною.

На підтвердження реальності вчинених даних господарських операцій надані податкові, видаткові накладні, договори, специфікації.

Посилання податкового органу на відсутність доказів транспортування товару колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки згідно пояснень представника позивача перевезення товару здійснювалося власним транспортом, який знаходиться у товариства на підставі договору оренди транспортних засобів від 08.11.2013 (а.с.256-259 т.1). В штаті ТОВ «Компанія «Хлорсистеми», згідно наказів від 02.04.2012, 01.08.2012, 01.06.2013, 30.08.2013, 01.11.2013 значаться водії ( а.с.268,269,270,271,272,273) . Згідно наказів по товариству, кожний автомобіль закріплений за окремим водієм. На підтвердження якості хімічної продукції позивачем надано карти даних небезпечного фактору, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи (а.с.274-288 т.1).

Придбана хімічна продукція та послуги з стабилізації та рафінування, детоксикації використані позивачем в господарській діяльності, а саме проведена поставка гіпохлориту натрію контрагентам. На підтвердження чого надані видаткові накладні, копії доручень, товарно-транспортні накладні.

Щодо доводів податкового органу , як на підставу правомірності висновків щодо відсутності права у позивача на податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ «Форест АП», а саме відсутність доказів оплати за придбані послуги та товари, колегія суддів зазначає наступне.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункту 198.2 статті 198 ПК України).

Як встановлено під час судового розгляду позивачем суми податку на додану вартість були віднесені по першій події, а саме по факту отримання послуг та поставки товарів. На підтвердження наявності часткової оплати та наявності боргу за придбані послуги та товари позивачем надані банківські виписки, акти звірки взаєморозрахунків та оборотно-сальдова відомість.

Враховуючи вище зазначене колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для позбавлення права позивача на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту з підстав наявності заборгованості по оплаті за придбані товари(послуги).

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми);

дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Враховуючи на підтвердження реальності вчинених господарських операцій позивачем, колегія суддів вважає, що недоліки при заповненні первинних документів самі по собі не можуть бути підставою для позбавлення права на податковий кредит, а тому посилання податкового органу, що первинні документи містять недоліки в заповненні, не є підставою для позбавлення права позивача на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Форест АП» за перевіряє мий період.

Посилання податкового органу на відсутність права у позивача на віднесення сум податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Форест АП» в звязку з наявністю інформації, а саме акту Західної ОДПІ м. Харкова «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Форест АП» від 22.09.2014 №10105/7/20-33-22-05-07 оскільки субєкт господарювання не несе відповідальність за будь які порушення чинного законодавства його контрагентом.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції, через порушення норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню, а позовні вимоги ТОВ «Компанія «Хлорсистеми» задоволенню.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Хлорсистеми" задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 5 березня 2015 року по справі № 816/354/15-а скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Хлорсистеми".

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.12.2014 №2/2979, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем: "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100 загалом в розмірі 181 161 грн 25 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_6
Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8
Повний текст постанови виготовлений 12.06.2015 р.