Справа № 2-а-2769/11
Суддя: Синиця Л. П.
Дата ухвалення: 2011-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБДАСТІ
Справа № 2-а-2769/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/в порядку скороченого провадження/

09 вересня 2011 рокум.Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л.П. розглянувши, в порядку скороченого провадження, позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Городищенському районі Черкаської області про визнання дії посадових осіб Управління пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області по нарахуванню та виплаті пенсії неправомірними і такими, що звужують конституційні права «Дитини війни»; зобовязання посадових осіб Управління пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і ст. 87 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» починаючи з 04.02.2011 року та виплачувати вказане підвищення довічно, -

встановив :

позивач звернувся до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного Фонду України в Городищенському районі Черкаської області, на обґрунтування якої зазначив, що у відповідності до статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року він має статус «дитина війни», і згідно ст. 6 Закону йому повинна виплачуватися щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. При зверненні до Управління пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, дізнався, що дана норма Закону субєктом владних повноважень не виконується.

Вважаючи, що недоплата відповідачем належної соціальної допомоги є протиправною, керуючись ст. 19, 22, 95, 96, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 152 Конституції України, Рішенням Конституційного суду України від 14 грудня 2000 року №15-рп/200, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, ст. 1, 2, 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», листом Вищого адміністративного суду України від 01.12.2009 року №1623, листом Вищого адміністративного суду України від 14.08.2009 року №1128/13/13-09, ч. 1 ст. 8 ЦПК України, ст.ст. 6-11, п. 2 ст. 14, ст.ст. 18, 69, 104-106, 158-167 КАС України, просить суд, поновити строки позовної давності для перерахунку підвищення до пенсії дитині війни починаючи з 22.05.2008 року дня прийняття Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008; визнати дії посадових осіб управління пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області по нарахуванні та виплаті пенсії неправомірними і такими, що звужують конституційні права «Дитини війни»; зобовязати посадових осіб управління пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни« і ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з дня прийняття Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008, а саме з 22 травня 2008 року та щомісяця виплачувати вказане підвищення довічно.

За ухвалою судді Городищенського районного суду Черкаської області від 05.08.2011р., відповідно до ст. 183-2 КАС України, по справі за позовною заявою ОСОБА_1, відкрито скорочене провадження, за період з 04.02.2011р.. Інша частина позовних вимог, а саме, з 22.05.2008р. по 03.02.2011р., включно, ухвалою судді від 05.08.2011р., залишена без розгляду.

Вищенаведені ухвали отримані позивачем, відповідачем, і в строки передбачені діючим законодавством не оскаржені в апеляційному порядку.

Відповідач Управління пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, після отримання копії позовної заяви з додатками та ухвали про відкриття скороченого провадження, ухвали про залишення без розгляду частини позовних вимог, надіслав заперечення на позов, де вказав, що з 01.01.2008р. питання виплати підвищень до пенсії дітям війни законодавчо було врегульовано Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (пп. 2 п. 41 розділу ІІ) та постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530, згідно з якими дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії виплачується підвищення в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Згідно зі статтею 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війни пенсії підвищуються на 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. З 01.01.2009 року виплата дітям війни проводиться у тому ж розмірі, що і в 2008 році згідно п. 8 постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Просить суд взяти до уваги те, що 19.06.2011р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» №3491-УІ від 14.06.2011, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011рік». Постановою КМУ від 06.07.2011 №745 дітям війни встановлено щомісячну виплату державної допомоги в сумі 49,80грн..

На підставі наведеного УПФ в Городищенському районі Черкаської області вважає, що діє правомірно та в межах чинного законодавства, і просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суддя опрацювавши та вивчивши матеріали позовної заяви, заперечення, при вирішенні спору, з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними актами, вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення в силу слідуючого.

Згідно до вимог Конституції України (ч.2 ст.19), органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи мають право вчиняти дії та приймати рішення виключно в межах наданих їм повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України.

Пенсійний Фонд України діє на підставі положення «Про Пенсійний Фонд України», затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002р. за №121/2001, і є центральним органом виконавчої влади, на який покладено обовязок щодо: призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування виплат пенсій, та здійснює свої повноваження на підставі п.15 вказаного положення через створенні в установленому порядку його територіальні управління, по ефективному використанню коштів Пенсійного Фонду України.

Згідно з п.п. 7 п.2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. за №8-2, управління відповідно до покладених на них завдань, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 4.2 вищенаведеного Положення, передбачено, що Управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банках (у тому числі валютні), печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Конституційний Суд України в Рішенні від 03.10.1997р. №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному, і з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі.

Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення до них змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Ст.46 Конституції України гарантований державою рівень соціального захисту, в тому числі соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижче від прожиткового мінімуму.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195ІV від 18.11.2004р., дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей» № 2195ІV від 18.11.2004р., котрий набрав чинності з 01.01.2006р., дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей».

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003р. мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», стаття 21 розділ УІ, передбачає, що особам, які втратили працездатність, установити у 2011 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 750 гривень, з 1 квітня 764 гривні, з 1 жовтня 784 гривні, з 1 грудня 800 гривень.

Відповідно до частини 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011рік» від 14.06.2011р., що набрав чинності 16.06.2011р., прикінцеві положення доповнено пунктом 4 такого змісту, установити, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік». І на виконання вищенаведеного, Кабінет Міністрів України, прийняв Постанову від 6.07.2011р. №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011р., де в частині 6 зазначено, Установити, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії, їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні.

Як встановлено та підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195ІV від 18.11.2004р. набув статус дитини війни, а тому за ст. 6 даного Закону має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідач Управління Пенсійного фонду в Городищенському районі Черкаської області не здійснював зазначені виплати у вищенаведених розмірах, посилаючись на відсутність відповідних коштів та на невизначеність розрахункової величини (мінімальної пенсії за віком) для розрахунку підвищень до пенсії категорії громадян, які мають статус дітей війни.

Згідно довідки про виплачену допомогу, заперечень до позову та пояснень викладених у позовній заяві та доданих до неї документів, відповідач з 01.01.2008р. виплачує позивачу підвищення до пенсії у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, застосовуючи положення п. 8 постанови КМУ №530 від 28.05.2008р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», а не ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195ІV від 18.11.2004р., ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003р., ЗУ «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009р. за №1646-УІ, і з 01.10.2008р. по даний час розмір надбавки «дітям війни» становить 49,80грн. .

Враховуючи те, що позивачем недоотримана щомісячна соціальна державна допомога, суддя, вважає, доведеною вимогу позивача про зобовязання Управління пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період часу з 04.02.2011року по 23.07.2011 року - час коли набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 06.07.2011р. №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету».

І при розрахунку державної пенсії, передбаченої ЗУ № 2195ІV від 18.11.2004р., застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімум для осіб, котрі втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визнається мінімальний розмір пенсії за віком, бо Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та, зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобовязання взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (рішення у справі «Качко проти України»). Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком.

Отже, положення ч.3 ст. 28 ЗУ № 1058-ІУ від 09 липня 2003 року, не є перешкодою для застосування мінімальної пенсії за віком для розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058- ІV.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було до 23.07.2011р. діяти у відповідності з вимогами статті 6 Закону України за №2195-ІV від 18.11.2004р. і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог вказаної статті відповідач таких нарахувань не проводив, чим і допустив неправомірність своїх дій.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни, як і на не визначеність розрахункової величини (мінімальної пенсії за віком) для розрахунку підвищень до пенсії категорії громадян, які мають статус дітей війни, суддя, до уваги не бере.

Що стосується позовної вимоги довічно виплачувати щомісячно державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі який відповідав би ст. 6 Закону України №2195-ІV від 18.11.2004р., то суддя, вважає, що в цій частині, слід, відмовити, бо дані правовідносини між сторонами ще не виникли, а суд наділений лише повноваженнями розглядати ті правовідносини, які настали.

Керуючись вищенаведеним та положеннями Конституції України, Законом України «Про соціальних захист дітей війни» №2195-ІV від 18.11.2004р., Положенням «Про Пенсійний Фонд України», затвердженим Указом Президента України від 01.03.2002р. за №121/2001, Положення про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. за №8-2, Рішенням Конституційного Суду України від 03.10.1997р. №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України), Законом України ««Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058- ІV від 09.07.2003р., Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009р. за №1646-УІ, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011рік» від 14.06.2011р., Постановою Кабінету Міністрів України від 6.07.2011р. №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», ст. ст. 6, 8, 9, 11, 12, 17, 18, 70, 71, 159, 160 - 163, 183-2, 185, 186 КАС України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Городищенському районі Черкаської області про визнання дії посадових осіб Управління пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області по нарахуванню та виплаті пенсії неправомірними і такими, що звужують конституційні права «Дитини війни»; зобовязання посадових осіб Управління пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» починаючи з 04.02.2011 року та виплачувати вказане підвищення довічно - задовольнити частково.

Визнати дії посадових осіб Управління Пенсійного Фонду України в Городищенському районі Черкаської області по нарахуванню та виплаті пенсії ОСОБА_1, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004р. за №2195-ІУ, за період часу з 04.02.2011 року по 23.07.2011 року неправомірними.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004р. за №2195-ІУ, з підвищенням її на 30% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за №1058-ІV від 09.07.2003р., за період часу з 04.02.2011р. по 23.07.2011р., з урахуванням сум, виплачених в цей період.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в розмірі 3 (три) грн. 40 коп. .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Городищенський районний суд Черкаської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_2