Справа № 2-а-220/11
Суддя: Бережняк В. Д.
Дата ухвалення: 2011-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-220/11
Провадження №
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 січня 2011 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Бережняк В.Д. розглянувши у залі суду м.Ніжина справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ніжинському районі Чернігівської області про поновлення пропущеного строку, визнання незаконними дій та стягнення підвищення до пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася із зазначеним позовом до суду, в якому вказала, що має статус дитини війни, а тому відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни №2195-IV від 18 листопада 2004 року (далі за текстом Закон №2195-IV) має право на підвищення розміру пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Управлінням ПФУ в Ніжинському районі така надбавка до пенсії у повному розмірі не нараховувалась та не виплачувалась. Позивачка зазначає, що дії Управління ПФУ в Ніжинському районі щодо нездійснення перерахунку та невиплати їй у повному обсязі підвищення до пенсії є неправомірними та такими, що суперечать Конституції України та Законам України. За наведених обставин позивачка просить стягнути з відповідача Управління ПФУ в Ніжинському районі на її користь невиплачену щомісячну соціальну державну допомогу за 2010 рік відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни №2195-IV від 18 листопада 2004 року.

Представник відповідача в письмовому запереченні позовні вимоги не визнав і просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем пропущений строк звернення до суду, передбачений ст.99 КАС України і підстав для його поновлення немає, та посилаючись на те, що надбавка до пенсії позивачу у 2009 році виплачувалася відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» та постанови Кабінету Міністрів України «По деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 28.05.2008 року за № 530 у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, і в такому ж розмірі продовжує виплачуватись у 2010 році, в зв»язку з цим посилання позивача на незаконність дій відповідача вважає безпідставною та необгрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягаю частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивачка ОСОБА_1 народилася 20 вересня 1941 року, що підтверджується копією паспорта, а тому відповідно до ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року являється дитиною війни, отримує пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення з відміткою «дитина війни», тобто має право на пільги, передбачені зазначеним законом, при цьому доплату до пенсії здійснює відповідач.

Відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України №107-VІ Про державний бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни викладено в новій редакції, відповідно до якої розмір підвищення пенсії склав 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Проте, рішенням Конституційного суду України №10-рп від 22 травня 2008 р. визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» щодо викладення положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в новій редакції.

Відповідно до ч.2 ст.150 Конституції України до повноважень Конституційного Суду України належить: офіційне тлумачення Конституції України та законів України. Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на усій території України, та є остаточними і не можуть бути оскаржені.

Таким чином, враховуючи преюдиціальне значення рішення Конституційного суду України для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статті зазначеного Закону, що визнані неконституційними, суд приходить до висновку про обов'язок відповідача перерахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії у розмірі, встановленому статтею 6 Закону № 2195-IV від 18 листопада 2004 р..

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо невиконання законодавчо визначеного обовязку нарахування та виплати надбавки до пенсії як дитині війни у розмірі, встановленому ст.6 Закону №2195-IV є незаконнимми, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню за період в межах строку звернення до суду за захистом своїх прав, визначеного ст. 99 ч.2 КАС України, тобто за період з 12 липня 2010 року по 12 січня 2011 року.

Доводи відповідача про відсутність коштів для соціальних виплат у відповідності до ст. 6 ЗУ №21951У до уваги судом не приймаються.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивачка про свої порушені права знав понад зазначеного строку оскільки отримував допомогу в меншому розмірі протягом багатьох років, а до суду звернувся тільки 12 січня 2011 р.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення позовних вимог без розгляду. У відповідності до зазначеної статті суд своєю ухвалою від 24.01.2011 року залишив вимоги, які виходять за межі 6-ти місячного строку без розгляду.

Відповідно до ст.94 КАС України з місцевого бюджету м.Ніжина на користь ОСОБА_1 слід стягнути 3 (три) грн.40 коп. у повернення сплаченого судового збору

На підставі викладеного, керуючись ст.22 Конституції України, ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст.11, 69-71,99,100,160, 162, 183-2 КАС України,суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково

Визнати дії Управління Пенсійного фонду в Ніжинському районі Чернігівської області щодо нарахування і виплати державної соціальної допомоги ОСОБА_1 як дитині війни підвищення до пенсії за період з 12 липня 2010 року по 12 січня 2011 року незаконними.

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду в Ніжинському районі Чернігівської області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 за період з 12 липня 2010 року по 12 січня 2011 року підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни №2195-IV від 18 листопада 2004 р., з урахуванням фактично сплачених сум у цей період.

Стягнути з місцевого бюджету м.Ніжина на користь ОСОБА_1 3 (три) грн.40 коп. у повернення сплаченого судового збору

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя В.Д.Бережняк