Справа № 813/3026/15
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

16 червня 2015 року 813/3026/15

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Гулкевич Ірена Зіновіївна, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Галицького районного суду м.Львова, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рада суддів України про визнання протиправною бездіяльності та зобов»язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Галицького районного суду м.Львова, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рада суддів України, в якій позивач просить:

1) визнати бездіяльність Галицького районного суду м.Львова, яка полягає у нездійсненні автоматизованого розподілу у справах : №461/3220/15-к; пр. №1-кс/461/1895/15 за клопотанням старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Шкрума В.М. про проведення обшуку; №461/3331/15-к, пр. №1-кс/461/1963/15 за клопотанням старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Шкрума В.М. про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_1; №461/3333/15-к; пр. №1-кс/461/1965/15 за клопотанням старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Шкрума В.М. про застосування до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; №461/3961/15-к, пр. №1-кс/461/2324/15 за клопотанням старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Шкрума В.М. про арешт майна; №461/6171/15-к, пр. №1-кс/461/3401/15 за клопотанням старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Шкрума В.М. про арешт майна;

2) зобов»язати Галицький районний суд м.Львова здійснювати автоматизований розподіл між суддями цього суду всіх процесуальних документів, судових справ, матеріалів кримінального провадження, скарг, заяв, клопотань, звернень тощо, матеріалів, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, та додавати до матеріалів судової справи роздрукований та підписаний уповноваженою особою суду протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями за формою, згідно додатку №1 до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, погодженого наказом від 02.04.2015 р. №45 Державної судової адміністрації України, затвердженого рішенням від 02.04.2015 р. №25 Ради суддів України.

Відповідно до пункту 1 статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 7 статті 3 КАС України передбачено, що субєктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

Згідно з частиною 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать публічно правові спори з правовідносин, що виникають у сфері здійснення публічної влади. Принаймі одним із учасників публічно правового спору повинен бути субєкт владних повноважень і цей спір має бути саме з приводу публічно - правових відносин, у якому позивач вважає, що субєкт владних повноважень своїми рішеннями, дією чи бездіяльністю порушив його права, свободи чи інтереси.

Згідно до рішення Конституційного суду від 23.05.2001 р. №6-рп/2001 відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України.

В постанові Верховного Суду України від 24 квітня 2012 року №21-989во10 зазначено наступне.

Законність процесуальних актів, дій чи бездіяльності, вчинених при здійсненні процесуальних повноважень, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Намагання здійснити контроль за процесуальною діяльністю поза межами відповідного процесуального регулювання є протиправним втручанням у діяльність особи, наділеної в установленому порядку процесуальними правами, та є посяганням на її процесуальну незалежність.

Процесуальні рішення, дії чи бездіяльність осіб, які їх вчиняють, перевіряються за нормами того процесу, в межах якого вони вчиняються.

Згідно із статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивівнеоднаковогозастосування судом (судами) касаційноїінстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

На підставі викладеного, дані вимоги не можуть бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства Львівським окружним адміністративним судом, оскільки зазначені вимоги позивача не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини пешої статті 109 Кодексу адміністративного суду України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо: заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до наведених норм публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати протиправними дії суду, пов'язані з розглядом справ.

Дії суду (судді) щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами.

У порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені акти, дії або бездіяльність посадових і службових осіб судів, що належать до сфери управлінської діяльності. Але ж в даному випадку, спірні правовідносини перебувають за межами такої управлінської діяльності, а перебувають в площинні здійснення правосуддя у процесуальній формі кримінального судочинства.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не пов'язані із захистом прав, свобод чи інтересів у публічно-правових відносинах від порушень з боку органів державної влади, оскільки оскаржені позивачем дії є процесуальними діями суду при здійсненні правосуддя, а тому законність таких дій може перевірятися лише судами вищої інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законом. Вказані в позові обставини можуть бути зазначені позивачем в апеляційній чи касаційній скарзі на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи. В даному випадку відсутня обов'язкова ознака, яка визначає юрисдикцію адміністративного суду, це наявність публічно-правового спору, відповідач в даному випадку перебуває за межами цих відносин.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Враховуючи викладене, позовні вимоги, заявлені в даному адміністративному позові, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Зазначене є підставою для відмови у відкритті провадження по справі.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі, тому судовий збір в сумі 73,08 грн., сплачений відповідно до квитанції № 100975110 від 11 червня 2015 року, підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицького районного суду м.Львова, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рада суддів України про визнання протиправною бездіяльності та зобов»язання до вчинення дій.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 73,08 грн., сплачений відповідно до квитанції № 100975110 від 11 червня 2015 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Гулкевич І.З.