Справа № 818/988/15
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 р.Справа № 818/988/15

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Роменської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Сумській області та Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2015р. по справі № 818/988/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Роменський завод "Тракторозапчастина"

до Роменської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Сумській області,Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство Роменський завод «Тракторозапчастина» звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Роменської ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області , Головного управління державної казначейської служби України у Сумській області, в якому , з урахуванням зменшення позовних вимог, просило суд стягнути з Державного бюджету України через Головне управління державної казначейської служби України у Сумській області на користь ПАТ Роменський завод «Тракторозапчастина» суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1601124,0 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2015 р. адміністративний позов ПАТ Роменський завод «Тракторозапчастина» до Роменської Обєднаної Державної податкової інспекції ГУ МІндоходів у Сумській області та Головного управління державної казначейської служби України у Сумській області задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області () на користь Публічного акціонерного товариства "Роменський завод "Тракторзапчастина" (42000, Сумська область, м. Ромни, вул. Гетьмана Мазепи, 2 В, ідентифікаційний код 00235890, розрахунковий рахунок № 457 в СВ ЦФ ПАТ "Кредобанк" м. Суми, МФО 325365) суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 1 601 124, 00 (один мільйон шістсот одна тисяча сто двадцять чотири) грн. 00 коп.

Головне управління державної казначейської служби України у Сумській області, не погодившись з постановою суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу, вважає що судом невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову від 15.04.2015 р. та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Роменська ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області, не погодившись з постановою суду першої інстанції , подала апеляційну скаргу, вважає що під час розгляду справи судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального та процесуального права , просить суд скасувати постанову від 15.04.2015 р. і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову ПАТ Роменський завод «Тракторозапчастина».

Апеляційні скарги розглядаються в порядку письмового провадження відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що 20.11.2014 року ПАТ "Роменський завод "Тракторозапчастина" подано до Роменської ОДПІ декларацію з ПДВ за жовтень 2014 року з зазначенням загальної суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету шляхом перерахування на розрахунковий рахунок в сумі 912322 ,0 грн.

Роменською ОДПІ проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування ПАТ "Роменський завод "Тракторозапчастина" бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок за жовтень 2014 року, за результатами якої складено довідку від 17.01.2015 року № 152/00235890 про підтвердження суми бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2014 року у розмірі 912322,0 грн.

19.12.2014 року ПАТ "Роменський завод "Тракторозапчастина" подано до Роменської ОДПІ декларацію з ПДВ за листопад 2014 року з зазначенням загальної суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету шляхом перерахування на розрахунковий рахунок, в сумі 688802 грн.

Роменською ОДПІ проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування ПАТ "Роменський завод "Тракторозапчастина" бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок за листопад 2014 року, за результатами якої складено довідку від 12.02.2015 року № 51/151/00235890 про підтвердження суми бюджетного відшкодування позивачу ПДВ за листопад 2014 року у розмірі 688802,0 грн.

На підтвердження реальності здійснення експортних господарських операцій з реалізації продукції власного виробництва (тракторних запчастин) у період, що перевірявся, позивач надав копії контрактів, договорів поставки, специфікацій до договорів, рахунків, податкових накладних, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, вантажно-митних декларацій.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та наявності у позивача права на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 1601124,0грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлений статтею 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно пункту 200.3 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а і в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до підпункту «а» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.

Згідно пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Пунктом 200.11 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Згідно пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов'язань з цього податку в наступних податкових періодах; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Згідно п. 200. 17 ст. 200 ПК України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України.

Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Також , відповідно до п. 200.23. ст. 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, нормами Податкового кодексу України прямо закріплена відповідальність держави за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість. Зазначена норма є імперативною та не має будь-яких виключень.

При цьому, колегія суддів зазначає, що неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у звязку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права предявити вимоги про стягнення зазначеної суми бюджетного відшкодування.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України при вирішенні спору цієї категорії у постанові від 03.06.2014 року по справі № 21-131а14.

Відповідно до вимог частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Частиною 2 статті 161 КАС України встановлено, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, не надали достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення та апеляційні скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду що встановлений факт не виконання відповідачем обов'язку, передбаченого п. 200.15 ст. 200 ПК України щодо не направлення органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку із зазначенням суми бюджетного відшкодування, що фактично позбавляє позивача права на бюджетне відшкодування ПДВ за жовтень та листопад 2014 року на загальну суму 1601124,0грн.

Доводи апеляційної скарги Головного управління державної казначейської служби України у Сумській області з посиланням на те , що воно не наділене відповідними повноваженнями щодо відшкодування податку на додану вартість , оскільки це відноситься до компетенції Державної казначейської служби України є помилковими , виходячи з наступного.

Правовідносини щодо повернення з бюджету податків, зборів (обовязкових платежів) з підстав, передбачених законом, виникає між платником податків, зборів (обовязкових платежів) та державою в особі відповідного органу державної податкової служби, на який згідно із вимогами Податкового кодексу України покладені повноваження по здійсненню контролю за своєчасною та правильною сплатою до бюджету податків, зборів (обовязкових платежів), та відповідного територіального органу Державного казначейства України з огляду на запроваджену Бюджетним кодексом України казначейську форму обслуговування Державного бюджету.

Статтею 43 Бюджетного кодексу України в Україні передбачено, що застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами державного бюджету. Згідно статті 25 Бюджетного кодексу України Державне казначейство здійснює безспірне списання з рахунків, на яких обліковуються гроші Державного бюджету та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийнято державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Відповідно до п. 4 ч. 5 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 460/2011, казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Крім того, стягнення проводиться не з юридичної особи управляння казначейства, а з Державного бюджету.

Як вбачається з вищенаведених статей Бюджетного кодексу України відповідний орган казначейства, виконує функції органу, якій обслуговує бюджетні кошти .

Тобто , суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в даному випадку підлягають стягненню саме з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правомірність прийнятого рішення судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду , переглянувши судове рішення в межах позовних вимог, вважає , що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови були повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, постанова прийнята з дотриманням норм чинного законодавства, а тому відсутні підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Роменської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Сумській області та Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2015р. по справі № 818/988/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст ухвали виготовлений 16.06.2015 р.