Справа № П/811/4461/14
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/811/4461/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2015 року

справа № П/811/4461/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 р. по справі за позовом приватного підприємства "Кіровоградський митний термінал" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що приватне підприємство "Кіровоградський митний термінал" зареєстроване як юридична особа 02.12.2009 року виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради та перебуває на податковому обліку Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області.

За висновками акту перевірки податковим органом встановлені наступні порушення: п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-ІV (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 285 000,00 грн., у т.ч.:

- за травень 2014 року – 66 500,00 грн.,

- за червень 2014 року – 95 000,00 грн.,

- за липень 2014 року – 123 500,00 грн. Матеріали справи свідчать, що підставою для зазначеного вище донарахування став висновок податкового органу, що до складу податкового кредиту з податку на додану вартість суми ПДВ по операціях з ПМП «Домінанта», ТОВ «Інфоторія», так як у контрагента-постачальника не підтверджені первинними документами операції реалізації товарів (робіт, послуг).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з підтвердження позивачем належним чином оформленими первинними документами реального здійснення операцій, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ «Інфоторія» у травні-липні 2014 р. відповідно до договорів на виконання робіт №300414 від 30.04.2014 р. та №020614 від 02.06.2014 р. за замовленням ПП «Кіровоградський митний термінал» виконало роботи на загальну суму 1 083 000,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 180 500,00 грн. з перевірки документів необхідних для митного оформлення, що підтверджується податковими накладними та актами виконаних робіт. Суму ПДВ 180 500,00 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за травень-липень 2014 р.

Оплату вартості виконаних робіт позивачем здійснено в повному обсязі на користь нового кредитора за угодою про уступку права вимоги, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

У липні 2014 року ПМП «Домінанта» відповідно до договору на виконання робіт №010714 від 01.07.2014 року за замовленням ПП «Кіровоградський митний термінал» виконало роботи на загальну суму 627 000,00 грн., у тому числі ПДВ у сумі 104 500,00 грн. з перевірки документів необхідних для митного оформлення, що підтверджується податковими накладними та актами виконаних робіт. Суму ПДВ 104 500,00 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за липень 2014 р..

Оплату вартості виконаних робіт позивачем здійснено у безготівковому порядку, що підтверджується платіжними дорученнями. Відповідно до довідки з ЄДРПОУ встановлено, що одним із видів діяльності ПП «Кіровоградський митний термінал» є, зокрема, інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Також, судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в додатках до актів виконаних робіт згідно договорів №300414 від 30.04.2014 р., №020614 від 02.06.2014 р. та №010714 від 01.07.2014 року вказано перелік підприємств яким були надані послуги.

Відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пунктів 198.2, 198.3. ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 93.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, для формування податкового кредиту по ПДВ платник повинен підтвердити належними та достовірними документами факт придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях та пред'явити оформлені належним чином податкові накладні, складені постачальником з урахуванням сум податку на додану вартість.

Усі здійснювані платником господарські операції мають опосередковуватися складенням первинних документів, що відповідають вимогам частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Подання платником належним чином оформлених документів, передбачених законодавством у сфері оподаткування, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе, що відомості у цих документах є неповними, недостовірними та (або) протирічливими.

Так, факт здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «Інфоторія» та ПМП «Домінанта» підтверджується податковими накладними та актами виконаних робіт, які були в наявності у відповідача під час проведення перевірки та досліджувалися ним, що не заперечується відповідачем.

Вищевказані документи оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є документами первинного обліку.

Отже, право платника податку на податковий кредит виникає, якщо у звітному періоді сплачені суми податку на додану вартість у ціні товару (робіт, послуг), який придбавається у продавця, та наявності належним чином оформленої податкової накладної.

При цьому, як вбачається з встановлених судом обставин справи та підтверджується наявними у ній доказами, у розглядуваному випадку висновок податкового органу про те, що фінансово-господарська діяльність позивача здійснювалась без мети настання правових наслідків, мотивований порушеннями, допущеними контрагентами позивача, тобто третьою особою, а саме здійснення контрагентами позивача фінансово-господарської діяльності поза межами правового поля з метою надання податкової вигоди третім особам.

Крім того, висновок податкового органу зроблений на підставі висновків Акту перевірки від 29.09.2014 року №194/11-23-22-02/37898685 «Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Інфоторія» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Перший час» за період з 01.05.2014 по 31.05.2014, ТОВ «Софтпро-Технолоджі» за період з 01.05.2014 по 31.05.2014, ТОВ «Теміс Кепітал» за період з 01.06.2014 по 30.06.2014 року», Акту від 13.10.2014 року №23/11-23-22-06/37898685 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Інфоторія» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Метіда Трейд» та ТОВ «Перший Час» за період з 01.07.2014 по 31.07.2012» та Акту від 24.10.2014 року №72/11-23-22-04/20245896 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПМП «Домінанта» з питань правильності нарахування податкових зобов’язань та податкового кредиту з податку на додану вартість та доходів та витрат, що враховуються при визначенні об’єкта оподаткування податком на прибуток підприємства по взаємовідносинах з ТОВ «Меркурій Альянс», ТОВ «Метіда Трейд» та ТОВ «Колісто» за липень 2014 року», якими встановлено, що дані суб’єкти господарювання здійснювали діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов’язаних з наданням податкової вигоди третім особам. Тобто висновок податкового органу не ґрунтується на дослідженні первинних документів.

Водночас, відповідачем не наведено доводів та не подано доказів, які безспірно б підтверджували недобросовісність саме позивача, як платника податків таабо свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності названих постачальників. Первинні документи по взаємовідносинам позивача з його контрагентом відповідачем не досліджувалися.

При цьому, висновки Акту перевірки контрагенту позивача щодо відсутності можливості здійснювати господарську діяльність, не є підставою для позбавлення позивача права формування податкового кредиту з податку на додану вартість, оскільки невиконання свого зобов'язання однією із сторін господарських відносин не може вважатись підтвердженням наявності мети ухилення від сплати податків та отримання податкової вигоди іншою стороною.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, а тому платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Окрім того, в силу закону отримання податковим органом акту перевірки чи довідки зустрічної звірки, в яких викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, позаяк ані акт перевірки, ані довідка зустрічної звірки не має преюдиціального значення та не є документами, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності.

Водночас, під час проведення зазначених перевірок контрагентів позивача, податковим органом не досліджувалися операції по взаємовідносинам з позивачем. Крім того, наведені витяги з актів перевірок свідчать, про використання під проведення перевірки інших актів перевірок.

За таких обставин у суду відсутні підстави для невизнання поданих позивачем первинних документів, які містять необхідну для цілей оподаткування інформацію про зміст та обсяг спірних операцій, як неналежне документальне підтвердження їх виконання.

Таким чином, висновки податкового органу, мають характер припущень та є необґрунтованими, а відтак, не можуть бути покладені в основу спірного податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції було повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка правовідносинам між позивачем та його контрагентами, у зв’язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області – залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 р. – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим