Справа № 825/1023/15-а
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1023/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Аліменка В.О., Епель О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у місті Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного нотаріуса Завалієва Артема Анатолійовича до Державної податкової інспекції у місті Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний нотаріус Завалієв Артем Анатолійович (далі - Позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у місті Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - Відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2014 № Ф- та визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог адміністративного позову в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони у судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, посадовими особами відповідача відповідно до направлень № 3060 від 24.10.2014, № 3061 від 24.10.2014 та №3107 від 28.10.2014, на підставі наказу № 2610 від 10.09.2014 була проведена документальна планова виїзна перевірка фізичної особи, що провадить незалежну професійну діяльність Завалієва Артема Анатолійовича щодо достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011 по 31.12.2013, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне спеціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2013.

За результатами зазначеної перевірки відповідачем було складено акт від 13.11.2014 № 2610/17/ (далі по тексту - акт перевірки).

Відповідно до висновків, які викладені в акті перевірки, контролюючим органом встановлено наступні порушення:

- підпункту 2 пункту 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» внаслідок чого позивачем було занижено суму доходу, на який нараховується єдиний соціальний внесок в розмірі 204354,26 гри.;

- пункту 11 статті 8, пункту 5 та пункту 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме: позивачем внаслідок заниження чистого оподаткованого доходу, на який нараховується єдиний внесок, з урахуванням максимальної величини, було занижено суму єдиного внеску за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 на 70 910,93 грн.

На підставі висновків акту перевірки податковим органом було винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від № Ф - від 13.11.2014, якою позивачу нараховано суму недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 70 910,93 грн. та рішення про застосування штрафних фінансових санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24.12.2014.

Не погоджуючись з вищезазначеними рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення вимог адміністративного позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідно до податкових декларацій про майновий стан і доходи та звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, позивачем було здійснено правильний розрахунок загального чистого доходу за перевіряємий період, який оподатковується податком на доходи фізичних осіб і сума якого використовується для нарахування єдиного соціального внеску.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі по тексту - Закон № 2464-VI).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Позивач, як платник єдиного внеску, відповідно до ст. 6 Закону № 2464-VI зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою, вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Частиною 3 ст.7 Закону № 2464-VI визначено, що нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Відповідно до ч. 11 ст. 8 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 ч.1 ст. 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 ч.1 ст. 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у п. 5 ч.1 статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.

Правовими положеннями п.п. 178.4, 178.6 ст. 178 ПК України фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, подають податкову декларацію за результатами звітного року відповідно до цього розділу у строки, передбачені для платників податку на доходи фізичних осіб.

Фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані вести облік доходів і витрат від такої діяльності.

Форма такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Облік доходів та витрат фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність ведуть у Книзі обліку доходів і витрат, форма та порядок ведення якої затверджені Наказом ДПАУ від 24.12.2010 № 1025, що діяв до 18.10.2013 року.

Згідно із п. 3 Порядку ведення Книги обліку доходів та витрат здійснюється у такому порядку: у графі 1 вказується дата заповнення, у графах 2 та 11 відображається сума нереалізованих товарних запасів, сировини, матеріалів тощо на початок та на кінець звітного податкового періоду (року), яка виводиться в грошовій формі, виходячи із ціни їх придбання, у графі 3 щоденно відображається фактично отримана сума доходу від здійснення діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, тобто наростаючим підсумком.

Відповідно до п.5 Порядку № 1025 дані Книги використовуються самозайнятою особою для заповнення податкової декларації за звітний податковий період (рік).

Порядок звітування фізичної особи, що провадять незалежну професійну діяльність - про суми врахованого єдиного внеску в 2001-2013 роках визначався Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 08.10.2010 N 22-2 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до п. 3.4 Порядку фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, в тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів Пенсійного фонду звіт один раз на рік до 01 травня року, наступного за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік.

Звіт подається за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Пунктом 4.12 Порядку визначено, що особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, в тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, формують та подають до органів Пенсійного фонду звіт згідно з таблицею 3 додатка 5 до цього Порядку. Протягом року у разі призначення пенсії подається звіт з позначкою «призначення пенсії» за період до дати формування заяви на призначення пенсії.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивчем подавались податкові декларації про майновий стан і доходи. Відповідно до декларації про майновий стан і доходи за 2011 рік сума чистого оподатковуваного доходу становить - 625 122,82 грн. За 2012 рік позивачем була складена та подана податкова декларація про майновий стан і доходи, відповідно до якої сума чистого оподатковуваного доходу становить - 587 598,53 грн. В 2013 році сума чистого оподатковуваного доходу склала 585 987,26 грн.(а.с.51-59).

Як свідчать дані звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, які подавались Завалієвим А.А. до ДПІ в м. Чернігові протягом 2011-2013 років (а.с.45-50), суми чистого оподаткованого доходу, що зазначені в деклараціях про майновий стан та доходи були перенесені позивачем до звітів про суми нарахованого єдиного внеску.

Відповідно до п. 2.2.3 акта перевірки, під час перевірки правильності визначення чистого оподатковуваного доходу, податковим органом не встановлено його заниження або завищення. В пункті 2.1. зазначеного акта перевірки також зазначено, що вищевказані декларації про майновий стан та доходи були подані позивачем без порушення встановленого терміну, а їх форма відповідає законодавчо затвердженій формі.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що загальна сума річного доходу, вказана у податковій звітності співпадає з загальними річними показниками Книги обліку доходів і витрат приватного нотаріуса Завалієва А.А.

Апелянтом зазначено, що 06.10.2014 року ДФС України було видано лист № 7559/7/99-17-03-01-17 «Про надання роз'яснення» щодо відображення сум чистого доходу (прибутку) у звітності з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичними особами - підприємцями та особами, які займаються незалежною професійною діяльністю. Із Листа вбачається, що для самозайнятих осіб, зокрема приварних нотаріусів, встановлюється новий порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. При цьому приватних нотаріусів зобов'язують здійснювати розрахунок суми єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі Книги обліку доходів та витрат шляхом ділення річного чистого доходу на кількість календарних місяців, протягом яких отримано такий дохід. Нарахування єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування має здійснюватися з урахуванням максимальної величини бази нарахування в розмірі середньомісячного річного оподатковуваного доходу.

Між тим, вищезазначені доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, оскільки перевіряємий період позивача з 2011 по 2013 роки, а встановлення нового порядку нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування зазначене в листі № 7559/7/99-17-03-01-17 «Про надання роз'яснення» ДФС України лише 06.10.2014 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя: М.І. Кобаль

судді: В.О. Аліменко

О.В. Епель

.

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Епель О.В.

Аліменко В.О.