Справа № 819/2082/13-а
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2082/13-a

08 червня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови Львівського окружного адміністративного суду про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся із даним адміністративним позовом до Голови Львівського окружного адміністративного суду у якому просить відшкодувати шкоду, спричинену внаслідок дій Голови Львівського окружного адміністративного суду по виконанню ним владних управлінських функцій, які призвели до неналежної організації роботи суду.

07.11.2012 р. Львівським окружним адміністративним судом винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

27.11.2012 р. Львівським окружним адміністративним судом винесено ухвалу про повернення поданої позовної заяви, яку ним було оскаржено до суду апеляційної інстанції.

24.01.2013 р. ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 07.11.2012 р. відмовлено. Відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07.11.2012 р. про залишення позовної заяви без руху.

14.03.2013 р. - Львівським апеляційним адміністративним судом скасовано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2012 р. та направлено справу на новий розгляд.

04.04.2013 р. - Львівським окружним адміністративним судом винесено ухвалу про передачу даної з Львівського окружного адміністративного суду до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Після цього справу передано до Львівського апеляційного адміністративного суду для виправлення описки та ухвалою від 16.05.2013 р. її виправлено.

07.08.2013 р. ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду ухвалу Львівського окружного адміністративного суду про передачу даної справи із Львівського окружного адміністративного суду до Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.04.2013 р. залишено без змін.

22.01.2013 р. Вищим адміністративним судом залишено касаційну скаргу на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2012 р. залишено без руху.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.05.2014 р. скасовано ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2012 р. та справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

06.11.2014 р. Львівським апеляційним адміністративним судом скасовано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07.11.2012 р. та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

03.12.2014 р. Вищим адміністративним судом України касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04.04.2013 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2013 р. залишено без змін.

13.05.2015 р. Тернопільським окружним адміністративним судом винесено ухвалу про прийняття справи до провадження та призначення її до розгляду на 02.06.2015 р.

26.05.2015 р. від позивача надійшло клопотання про розгляд даної справи у режимі відео конференції.

Ухвалою від 28.05.2015 р. позивачу було відмовлено у задоволенні заявленого клопотання.

02.06.2015 р. розгляд даної справи було відкладено та призначено судове засіданні на 09.06.2015 р.

09.06.2015 р. в судове засідання сторони не зявились. До суду 08.06.2015 р. надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції на базі Львівського апеляційного адміністративного суду, яке не містить особистого підпису особи, якою подане. Внаслідок цього, суд позбавлений можливості ідентифікувати його як таке, що подане позивачем.

Від відповідача надійшли заперечення проти позову, в яких він просить відмовити у його задоволенні у повному обсязі, із наведених підстав.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи те, що ані позивач ані відповідач в судове засідання не зявилися, та зважаючи на наявність у поданій до суду позовній заяві клопотання позивача про розгляд справи у порядку письмового провадження у зв»язку із сімейними обставинами ( а. с. 4) та наявність клопотання відповідача про розгляд справи без участі уповноваженого представника, суд вважає за можливе відповідно до ч.6 ст.128 КАС України розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, при вирішенні даного позову виходить з наступних підстав та мотивів.

06.01.2012 р. позивачем до Львівського окружного адміністративного суду подано позовну заяву до завідувача відділу опрацювання звернень громадян ОСОБА_2 Президента України про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю.

12.01.2012 р. позовну заяву було залишено без руху у зв'язку з тим, що позивачем не додано до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, а також документа про сплату судового збору та надано строк для усунення недоліків.

26.01.2012 р. ухвалою судді Львівського окружного адміністра тивного суду ОСОБА_3 позовну заяву повернуто. На дану ухвалу 08.02.2012 р. позивачем було подано апеляційну скаргу.

05.03.2012 р. позивача листом Голови Львівського окружного адміністративного суду повідомлено, що розгляд справи № 2а-345/12/1370 буде проводитись колегією суддів у складі головуючого судді Качур Р.П. та членів колегії суддів Кравчука В. М. та Сакалоша В.М.

16.05.2012 р. ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду було задоволено апеляційну скаргу.

20.06.2012 р. позивачем подано клопотання Голові Львівського окружного адміністративного суду щодо того, у якому складі суддів, на виконання вимог п. 3 ст. 15-1 КАС України, після повернення справи з Львівського апеляційного адміністративного суду, визначено її розгляд.

22.06.2012 р. листом Голови Львівського апеляційного адміністративного суду його повідомлено, що справу передано головуючому - судді Качур Р.П., на підставі того, що оскаржуване судове рішення не перешкоджало подальшому провадженню у справі.

Не погодившись із такими діями Голови Львівського окружного адміністративного суду, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Спірні правовідносини врегульовано чинними на момент виникнення спірних правовідносин Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 7.07.2010 р. N 2453-VI (далі Закон № 2453-VI), Положенням про автоматизовану систему документообігу суду від 26.11.2010 р. № 30 (далі Положення № 30).

У відповідності до ст. 15-1 КАС України 1. В адміністративних судах функціонує автоматизована система документообігу суду, що забезпечує:

1) об'єктивний та неупереджений розподіл справ між суддями з додержанням принципів черговості та однакової кількості справ для кожного судді;

2) надання фізичним та юридичним особам інформації про стан розгляду справ у яких вони беруть участь;

3) централізоване зберігання текстів судових рішень та інших процесуальних документів;

4) підготовку статистичних даних;

5) реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції та етапів її руху;

7) видачу судових рішень та виконавчих листів на підставі наявних у системі даних щодо судового рішення та реєстрації заяви особи, на користь якої воно ухвалено;

8) передачу справ до електронного архіву.

Ч. 2 передбачено, що позовні заяви, скарги, подання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов'язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження документів. До автоматизованої системи документообігу суду в обов'язковому порядку вносяться: дата надходження документа, інформація про предмет спору та сторони у справі, прізвище працівника апарату суду, який здійснив реєстрацію, інформація про рух судових документів, дані про суддю, який розглядав справу, та інші дані, передбачені Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Ч. 3 цієї статті передбачено, що, визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який враховує кількість справ, що перебувають на розгляді у суддів, заборону брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Після визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, встановлених законом. Керівник апарату суду несе персональну відповідальність за забезпечення дотримання у судах порядку розподілу судових справ між суддями, передбаченого цією статтею.

Положення цієї статті щодо персональної відповідальності за функціонування автоматизованої системи в суді керівника апарату кореспондуються із приписами п. 2.6. Положення № 30.

Відповідно до п. 3.9 Положення № 30 судові справи, що надійшли з судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, не підлягають автоматичному розподілу, а передаються тим суддям, ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа.

20.06.2012 р. ОСОБА_1 подав клопотання голові Львівського окружного адміністративного суду, в якому просить надати довідку у якому складі суддів, у виконання вимог п. 3 ст. 15-1 КАС України, було визначено автоматизованою системою документообігу суду розгляд справи № 2а-345/12/1370 після повернення її з Львівського апеляційного адміністративного суду.

Судом встановлено, що саме на підставі вищезазначеного припису положення адміністративна справа була передана головуючому - судді - Качур Р. Л., яка 08.06.2012 р. винесла ухвалу про залишення позовної заяви без руху, згідно якої позивачу надано термін для усунення недоліків до 25.06.2012 р.

22.06.2012 р. за підписом Голови суду позивачу надано відповідь, що 07.06.2012 р. після повернення та розгляду Львівським апеляційним адміністративним судом справу № 2а-345/12/1370, відповідно до п. 3.9 Положення про автоматизовану систему документообігу суду від 26.11.2010 р. передано головуючий - судді Качур Р.Л. для продовження розгляду.

Враховуючи наведене, та з огляду на те, що ухвала про залишення позовної заяви без руху є такою, що не перешкоджає подальшому розгляду судової справи, суд приходить до висновку про відсутність у діях відповідача порушень ст. 15-1 КАС України та вимог Положення № 30.

Крім того, суд зазначає, що аналізуючи зміст ч. 1 ст. 24 Закону № 2453-VI та ч. 3 ст. 15-1 КАС України, суд приходить до висновку що питання забезпечення дотримання у судах порядку розподілу судових справ між суддями не належить до компетенції голови суду.

Стосовно позовних вимог про відшкодування шкоди, враховуючи, що позивачем у встановленому законом порядку не доведено факту порушення його прав, то його вимоги про відшкодування шкоди також не підлягають до задоволення.

Крім того, враховуючи те, що суд прийшов до переконання про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання неправомірними рішення та дій відповідача, а тому і вимога стосовно відшкодування шкоди не підлягає до задоволенню, оскільки є похідною від встановлення факту неправомірності дій субєкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.