Справа № 819/431/14-а
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року Справа № 876/6293/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Хобор Р.Б., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача Федірка В.С.,

представника відповідача Кравця В.Я.,

представника третьої особи Нацюка М.В.,

представників особи, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційні скарги Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області та Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача приватне агропромислове підприємство «Перемога», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача відділ Держземагенства у Тернопільському районі Тернопільської області про визнання нечинним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому після уточнення своїх вимог просив визнати нечинними та скасувати розпорядження Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області (далі РДА):

№ 264 від 18.05.2005 року «Про переведення земель, які не підлягають паюванню, колишнього колгоспу «Перемога» до земель запасу на території Довжанської сільської ради»,

№ 808 від 30.12.2005 року «Про затвердження акту польового обстеження угідь з деградованими та малопродуктивними ґрунтами на предмет їх фактичного використання по Довжанській сільській раді».

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2014 року у справі № 819/431/14-а позов було задоволено.

Відповідач РДА у своїй апеляційній скарзі просила скасувати постанову суду першої інстанції. Апеляційну скаргу обґрунтувала тим, що оскаржувані розпорядження РДА вже були предметом розгляду Тернопільського окружного адміністративного суду у справі за позовам ОСОБА_6. Постановою вказаного суду від 01.06.2009 року у справі № 2-а-1255/09/1970, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2011 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.05.2013 року, у задоволені позовних вимог ОСОБА_6. було відмовлено.

Розпорядження РДА, які оспорює позивач, видано з дотриманням норм діючого законодавства і не порушує його прав, як фізичної особи.

Довжанська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області (далі Сільрада) подала апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції у даній справі, у якій просить скасувати її та закрити провадження у справі. У обґрунтування своїх вимог покликається на те, що державний акт на право колективної власності на землю серії ТР №0071 було видано колгоспу «Перемога» с. Довжанка відповідно до рішення Довжанської сільської ради від 01.12.1995 року № 60.

Розпорядженням РДА № 264 від 18.05.2005 року землі колишнього колгоспу «Перемога», які не підлягали паюванню і не були розпайовані між членами колгоспу, площею 55,61 га, було передано в запас Сільраді, де вони знаходяться і по даний час. У передані в запас землі включено земельні ділянки, на яких розміщено господарські будівлі, господарські шляхи і прогони, болота, внутрішні водойми, водогони, річки і струмки, лісові насадження, в т.ч. землі в межах населеного пункту с. Довжанка, які відповідно до чинного законодавства відносяться до комунальної власності територіальної громади села.

Посилання суду першої інстанції на правонаступництво ПАП «Перемога» після спілки власників паїв с. Довжанка є безпідставним. Факт відсутності правонаступництва за позовом Сільради до ПАП «Перемога» встановлено рішенням господарського суду Тернопільської області від 12.11.2013р. у справі №921/879/13-г/9, яке є чинним на даний час.

Колгосп «Перемога», якому видано державний акт на право колективної власності на землю, припинився як юридична особа шляхом реорганізації у березні 1997 року. Спілка власників паїв с. Довжанка не оформила на себе право власності на землю і також була припинена у 2005 року шляхом ліквідації (докази долучено).

Позивач ОСОБА_1 не був пайовиком колгоспу «Перемога», земельну ділянку площею 4,85 га отримав у порядку спадкування після ОСОБА_8, якому вона належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №816920, виданого РДА 30.01.2006 року.

Вважає, що ОСОБА_1 не є належним позивачем по даній справі, а строк звернення до суду був поновлений судом без належних підстав. Окрім того, спір виник не з публічно-правових відносин, а з реалізації Тернопільською РДА своєї цивільної правосубєктності.

Представники РДА та Сільради у ході апеляційного розгляду підтримали подані апеляційній скарги та просили скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у даній адміністративній справі.

Позивач ОСОБА_1, його представник та представник ПАП «Перемога» у судовому засіданні апеляційного суду заперечили обґрунтованість доводів апелянтів, просили залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Представник відділу Держземагенства у Тернопільському районі Тернопільської області на виклик апеляційного суду не прибув, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що вимоги апелянтів підлягають частковому задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позов ОСОБА_9, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржувані розпорядження РДА № 264 від 18.05.2005 року та № 808 від 30.12.2005 року не відповідають вимогам закону, що вплинуло на процес паювання землі, яка була у користування колгоспу «Перемога», та передачу її у власність пайовикам цього господарства. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.05.2010 року, ОСОБА_1 передано у порядку спадкування земельну ділянку площею 4,85 га, яка розташована на території Сільради, що належала ОСОБА_9 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 816920, виданого РДА 30.01.2006 року, після розпаювання земель колгоспу «Перемога».

Даючи правову оцінку постанові суду першої інстанції та доводам апелянтів, суд апеляційної інстанції виходить із таких міркувань.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції позивач ОСОБА_1 у лютому 2014 року звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив визнати нечинними та скасувати розпорядження РДА № 264 від 18.05.2005 року «Про переведення земель, які не підлягають паюванню, колишнього колгоспу «Перемога» до земель запасу на території Довжанської сільської ради» та № 808 від 30.12.2005 року «Про затвердження акту польового обстеження угідь з деградованими та малопродуктивними ґрунтами на предмет їх фактичного використання по Довжанській сільській раді».

При цьому позивач ОСОБА_1 не був пайовиком колгоспу «Перемога» с. Довжанка, та отримав земельну ділянку площею 4,85 га у порядку спадкування від свого батька ОСОБА_8, якому вона належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №816920, виданого РДА 30.01.2006 року (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08.05.2010 року а.с. 128-132).

За змістом положень ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Разом із тим, суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. У деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Зі змісту регулювання, яке міститься у КАС України, також убачається, що і право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

ОСОБА_1 оспорив розпорядження РДА, які породжують права й обов'язки тільки тих суб'єктів (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), яким їх адресовано.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Відтак, відсутність у ОСОБА_1 прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваними розпорядженнями не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Разом із тим, покликання апелянтів на те, що у звязку із прийняттям РДА розпоряджень № 264 від 18.05.2005 року «Про переведення земель, які не підлягають паюванню, колишнього колгоспу «Перемога» до земель запасу на території Довжанської сільської ради» та № 808 від 30.12.2005 року «Про затвердження акту польового обстеження угідь з деградованими та малопродуктивними ґрунтами на предмет їх фактичного використання по Довжанській сільській раді» виникли цивільно-правові відносини, а отже провадження у даній адміністративній справі підлягає закриття на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, на переконання апеляційного суду, є безпідставними, оскільки суперечать змісту вказаних розпоряджень.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційні скарги Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області та Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області задовольнити частково.

Скасувати постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2014 року у справі № 819/431/14-а та прийняти нову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Р.Б.Хобор

Л.П.Іщук

Постанова у повному обсязі складена 11 червня 2015 року.