Справа № 813/2454/14
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року м. Львів Справа № 876/6743/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Рибачука А.І.,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2014 року по справі № 813/2454/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби екології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби екології та надр України, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби екології та надр України від 03 лютого 2014 року № 32 в частині анулювання дії виданого йому Міністерством охорони навколишнього природного середовища України спеціального дозволу на користування надрами від 22 січня 2009 року № 4868.

Позов обґрунтовував посиланням на те, що анулювання згаданого вище спеціального дозволу на користування надрами за відсутності його згоди суперечить вимогам статей 25, 26 Кодексу України про надра, оскільки могло здійснюватись лише в судовому порядку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що спірний наказ було видано на підставі підпункту 9 пункту 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, анулювання спеціального дозволу, згідно з яким органом, що його видав, на відміну від випадків анулювання спеціального дозволу з підстав, передбачених пунктами 4, 5, 6 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра, не передбачає отримання згоди користувача надр на таке припинення.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча їх належним чином було повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що 22 січня 2009 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 отримав спеціальний дозвіл на користування надрами № 4868, на підставі якого він отримав право на видобування суглинків на території Дідилівського родовища. Строк дії вказаного спеціального дозволу становить 20 років.

В серпні 2013 року Західним міжрегіональним територіальним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України було проведено планову перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 щодо дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин, за наслідками якої складено акт від 08 серпня 2013 року № 2-04/06/2013 -17/п, в якому зафіксовано ряд виявлених перевіркою порушень вимог законодавства у сфері користування надрами.

На підставі вказаного акта перевірки Західним міжрегіональним територіальним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України надіслано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 припис від 14 серпня 2013 року № 2-04/06/2013-17/п, яким його було зобовязано у строк до 04 вересня 2013 року усунути виявлені перевіркою порушення вимог законодавства у сфері користування надрами та в письмовій формі подати до Західного міжрегіонального територіального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України матеріали, які підтверджують факт усунення виявлених перевіркою порушень.

На виконання вимог припису фізична особа-підприємець ОСОБА_1 листом від 04 вересня 2013 року № 4 повідомив Західний міжрегіональний територіальний відділ Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України про виконання вимог припису.

За наслідками вивчення повідомлених фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в листі обставин та наданих документів, Західним міжрегіональним територіальним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України зроблено висновок про неповне виконання вимог припису від 14 серпня 2013 року № 2-04/06/2013-17/п, у звязку з чим внесено на розгляд Державної служби екології та надр України подання від 20 вересня 2013 року № 64 щодо зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 22 січня 2009 року № 4868.

Наказом Державної служби геології та надр України від 04 листопада 2013 року № 557 зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами від 22 січня 2009 року № 4868 та надано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 як надрокористувачу 30-денний строк для усунення виявлених перевіркою порушень, про що його повідомлено листом від 08 листопада 2013 року № 13853/02/14-13.

Наказом Державної служби геології та надр України від 03 лютого 2014 року № 32 спеціальний дозвіл на користування надрами від 22 січня 2009 року № 4868 анульовано у звязку з невжиттям фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 як надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу у встановлений строк, про що його повідомлено листом від 14 лютого 2014 року № 2091/01/14-14.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття спірного наказу в частині анулювання наданого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 спеціального дозволу на користування надрами за відсутності його згоди на припинення права користування надрами суперечить вимогам статей 25, 26 Кодексу України про надра.

Суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоровя населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Аналіз наведеної норми права дає підстави вважати, що право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку.

У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів це право припиняється у судовому порядку.

Таким чином, обєднуючою ознакою цих випадків є неналежне використання права, зокрема, використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення строків виконання певних робіт тощо.

Відповідно до частини 3 статті 26 зазначеного Кодексу законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.

Пунктом 23 Порядку передбачено, що право користування надрами припиняється у разі невжиття надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу в установлений строк.

У порядку можуть мати місце додаткові підстави для припинення користування надрами, оскільки це передбачено частиною 3 статті 26 Кодексу України про надра, але не може бути змінено правило, відповідно до якого у разі незгоди користувачів з припиненням права на користування надрами воно може припинятися лише у судовому порядку.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою, зокрема, у постановах від 19 вересня та 25 червня 2011 року, 10 грудня 2013 року (справи №№ 21-164а11, 21-36а11, 21-450а13 відповідно).

З урахування викладеного, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування ним норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу, з урахуванням повноважень, наданих суду апеляційної інстанції статтею 200 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для залишення її без задоволення, а оскаржуваної постанови без змін.

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2014 року по справі № 813/2454/14 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

Д.М. Старунський