Справа № 816/1089/15-а
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 червня 2015 рокум. ПолтаваСправа №816/1089/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі в органах внутрішніх справ, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Полтавського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу від 10.03.2015 №113о/с, поновлення на службі в органах внутрішніх справ, зобов'язання розглянути поданий рапорт про надання відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною ОСОБА_4, яка потребує домашнього догляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ від 10.03.2015 №113о/с "По особовому складу", яким полковника міліції ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), безпідставно керувався пунктом 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади", оскільки останній чітко встановлює вимогу про звільнення відповідних осіб саме із займаних ними посад. Разом з тим, станом на 10.03.2015 ОСОБА_3 не займав ніякої посади в УМВС, а лише знаходився на службі в органах внутрішніх справ України у звязку з виведенням його у розпорядження УМВС України в Полтавській області наказом від 28.03.2014 №97о/с "По особовому складу". Отже, відповідачем при звільненні ОСОБА_3 застосовано нормативний акт, який взагалі не розповсюджується на відносини, у яких перебував позивач та відповідач. Крім того, при винесенні оскаржуваного наказу від 10.03.2015 №113о/с відповідач порушив вимоги статті 40 КЗпП України, так як станом на день винесення наказу ОСОБА_3 згідно поданого ним рапорту від 03.03.2015 перебував (чи мав перебувати) у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною - донькою ОСОБА_4, яка потребує домашнього догляду.

Відповідач з наведеним обґрунтуванням позивача повністю не погодився, мотивуючи свою позицію тим, відповідно до вимог пункту 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади" було вивчену особову справу ОСОБА_3 та встановлено факт обіймання останнім у період з 04.03.2008 по 12.01.2011 посади заступника начальника Управління податкової міліції ДПА у Полтавській області, а з 12.01.2011 по 15.03.2012 - посади начальника Управління податкової міліції ДПА у Херсонській області. Тобто, ОСОБА_3 більше одного року сукупно обіймав посади заступників керівників територіальних (регіональних) органів податкової міліції. З огляду на це, на ОСОБА_3 поширюється заборона, встановлена частиною 3 статті 1 Закону України "Про очищення влади" щодо неможливості протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом обіймати посади, визначені статтею 2 Закону України "Про очищення влади", в тому числі посади начальницького складу органів внутрішніх справ. Таким чином, відповідач, перевіряючи особову справу ОСОБА_3 та приймаючи оскаржуваний наказ від 10.03.2015 №113о/с "По особовому складу" про звільнення полковника міліції ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) вірно застосував пункт 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади" та пункт 62 "а" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. При цьому, відповідач зауважив на тому, що хоча пункт 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади" й містить формулювання "звільняє з посади", однак очевидно, що таке формулювання застосоване законодавством у розумінні припинення особою, в даному випадку ОСОБА_3, відносин публічної служби. Таким чином, заборона, передбачена частиною 3 статті 1 Закону України "Про очищення влади", повністю виключає можливість подальшого проходження ОСОБА_3 служби в органах внутрішніх справ та цілком спростовує доводи позивача з цього приводу.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України (www.ccu.gov.ua), стосовно конституційних подань, що перебувають на розгляді Конституційного Суду України, та згідно з хронікою розгляду справ у Конституційному Суді України: 12 лютого 2015 року Конституційним Судом України відкрито провадження за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 6 частини першої, пунктів 2, 13 частини другої, частини третьої статті 3 Закону України "Про очищення влади", 18 березня 2015 року - за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, шостої статті 1, частин першої, другої, третьої, четвертої, восьмої статті 3, пункту 2 частини п'ятої статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади", 31 березня 2015 року - за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 1, пунктів 7, 8, 9 частини першої, пункту 4 частини другої статті 3, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади", об'єднаних в одне конституційне провадження 01 квітня 2015 року.

З цих підстав, 10 червня 2015 року у відкритому судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про зупинення провадження у справі №816/1089/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_3 до УМВС України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі в органах внутрішніх справ, зобов'язання вчинити певні дії до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України у вказаному конституційному провадженні.

Представники позивача та відповідача при вирішення питання щодо зупинення провадження у даній справі покладалися на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку представників сторін щодо зупинення провадження у справі, приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 46 Закону України "Про Конституційний Суд України" відкриття провадження у справі у Конституційному Суді України за конституційним поданням чи конституційним зверненням ухвалюється Колегією суддів Конституційного Суду України або Конституційним Судом України на його засіданні.

Конституційний Суд України за результатами розгляду справ щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної ОСОБА_1 України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної ОСОБА_1 Автономної Республіки Крим щодо офіційного тлумачення Конституції України та законів України приймає рішення (частина 1 статті 61 Закону України "Про Конституційний Суд України").

Відповідно до частини 2 статті 67 указаного Закону ухвали, рішення і висновки Конституційного Суду України разом з окремою думкою суддів Конституційного Суду України протягом наступного робочого дня після їх підписання оприлюднюються на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України і направляються Президенту України, ОСОБА_5 України та Кабінету Міністрів України.

Частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади" встановлено, що протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади" заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються, зокрема, щодо начальницького складу органів внутрішніх справ.

Нормою пункту 8 частини 1 статті 3 Закону України "Про очищення влади" визначено, що заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, які обіймали сукупно не менше одного року посаду (посади) у період з 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року керівника, заступника керівника територіального (регіонального) органу прокуратури України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади" встановлено, що впродовж десяти днів з дня набрання чинності цим Законом керівник органу (орган), до повноважень якого належить звільнення та/або ініціювання звільнення з посади осіб, до яких застосовується заборона, зазначена в частині третій статті 1 цього Закону, на основі критеріїв, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, на підставі відомостей, наявних в особових справах цих осіб, звільняє цих осіб з посад або надсилає керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення з посади таких осіб, відповідні документи для їх звільнення не пізніше ніж на 10 робочий день з дня отримання таких документів.

Як зазначено вище, 18 березня 2015 року Конституційним Судом України відкрито провадження за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, шостої статті 1, частин першої, другої, третьої, четвертої, восьмої статті 3, пункту 2 частини п'ятої статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади"; 31 березня 2015 року - за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 1, пунктів 7, 8, 9 частини першої, пункту 4 частини другої статті 3, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади".

Отже, наведені обставини свідчать, що Конституційним Судом України розглядається справа щодо конституційності (відповідності Конституції України) закону, застосованого у спірних правовідносинах в адміністративній справі №816/1089/15-а.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Таким чином, у силу прямої вказівки процесуального закону суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, зокрема у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до частин 2, 3 статті 61 Закону України "Про Конституційний Суд України" Конституційний Суд України може визнати неконституційним правовий акт повністю або в окремій його частині. У разі якщо в процесі розгляду справи за конституційним поданням чи конституційним зверненням виявлено невідповідність Конституції України інших правових актів (їх окремих положень), крім тих, щодо яких відкрито провадження у справі, і які впливають на прийняття рішення чи дачу висновку у справі, Конституційний Суд України визнає такі правові акти (їх окремі положення) неконституційними.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що прийняття рішення у цій справі можливо лише після прийняття рішення Конституційним Судом України щодо відповідності Конституції України (конституційності) вищезазначених положень Закону України "Про очищення влади".

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі №816/1089/15-а до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України у конституційному провадженні, відкритому 12 лютого 2015 року Конституційним Судом України за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 6 частини першої, пунктів 2, 13 частини другої, частини третьої статті 3 Закону України "Про очищення влади", 18 березня 2015 року за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, шостої статті 1, частин першої, другої, третьої, четвертої, восьмої статті 3, пункту 2 частини п'ятої статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади", 31 березня 2015 року за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 1, пунктів 7, 8, 9 частини першої, пункту 4 частини другої статті 3, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади", об'єднаних в одне конституційне провадження 01 квітня 2015 року.

Керуючись статтями 156, 158, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №816/1089/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі в органах внутрішніх справ, зобов'язання вчинити певні дії зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у конституційному провадженні, відкритому 18 березня 2015 року Конституційним Судом України за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, шостої статті 1, частин першої, другої, третьої, четвертої, восьмої статті 3, пункту 2 частини п'ятої статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади", 12 лютого 2015 року за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 6 частини першої, пунктів 2, 13 частини другої, частини третьої статті 3 Закону України "Про очищення влади", 31 березня 2015 року за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 1, пунктів 7, 8, 9 частини першої, пункту 4 частини другої статті 3, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади", об'єднаних в одне конституційне провадження 01 квітня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 15 червня 2015 року.

Суддя О.В. Гіглава