Справа № 818/938/15
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 р.Справа № 818/938/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 08.04.2015р. по справі № 818/938/15

за позовом Прокурора Лебединського району Сумської області в інтересах держави в особі < Список > Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб"

про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Лебединського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м.Лебедині та Лебединському районі (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" (далі по тексту відповідач, СГ ТОВ "Хлібороб" ), в якому просив суд:

- стягнути борг з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за лютий 2015 року в сумі 11479,01 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 08.04.2015 року адміністративний позов Прокурора Лебединського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" (42200, Сумська область, м. Лебедин, пров. Хіміків, 2, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі (42200, Сумська область, м. Лебедин, вул. Антонова, 6-Б, ) борг з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за лютий 2015 року в сумі 11479 (одинадцять тисяч чотириста сімдесят девять) грн. 01 коп.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, просить скасувати постанову сумського окружного адміністративного суду від 08.04.2015 року та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Прокуратура Лебединського району Сумської області подала заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову Сумського окружного адміністративного суду від 08.04.2015 року-без змін.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що СТОВ Хлібороб перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області, як платник внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1 цього Закону платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник зборів, територіальної громади.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено ставку на обовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 % від об'єкта оподаткування визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Цей порядок компенсації витрат Пенсійного фонду України не змінився у зв»язку з набранням чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області як платник внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Працівникам відповідача призначалися пільгові пенсії на підставі пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 8).

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 N 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за N 64/68663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 100 відсотків.

Згідно п. 6.8 Інструції відповідач повинен щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно із розрахунками, який був надісланий відповідачу, він має заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах за лютий 2015 року в сумі 11479,01 грн.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, відповідач зобов'язаний відшкодовувати органам Пенсійного фонду України суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у відповідача обовязку відшкодовувати позивачу фактичні витрати на виплату та доставку пенсії за лютий 2015 року в сумі 11479,01 грн.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у звязку з тим, що СТОВ "Хлібороб" перебувало на обліку в управлінні, як платник фіксованого сільськогосподарського податку, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, СТОВ "Хлібороб" до 01.01.2015 року перебувало на обліку в управлінні, як платник фіксованого сільськогосподарського податку, тому до 01.01.2015 року було звільнено від обовязку відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

У звязку з набранням 01.01.2015 року чинності Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок, а тому підстав для подальшого звільнення відповідача від відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону №1788 не вбачається.

Посилання відповідача на норми абз.5 п.2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що з 01.01.2005 року виплата пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів в - е та ж ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, а тому не є витратами Пенсійного фонду, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки зміни до вказаної норми були внесені Законом України Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку (далі Закон № 2613-ІV), яким також було доповнено абз.4 п.1 ст.2 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування словами крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку.

Законом № 2613-ІV визначено сферу його регулювання і стосується він лише внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення, що регламентують роботу працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку.

Отже, фінансування пільгових пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України стосувалося лише колишніх працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку, за рахунок чого вони і були звільнені від обовязку відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, закріпленого у ст.2 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

З набранням чинності Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, СТОВ Хлібороб з 01.01.2015 року не є платником фіксованого сільськогосподарського податку, а тому з 01.01.2015 р. дія норми абз.5 п.2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування на відповідача не поширюється.

Інших пільг по сплаті пільгових пенсій підприємство не має, пільгові пенсії призначені його колишнім працівникам фінансуються на загальних підставах, тобто за рахунок коштів Пенсійного фонду України, які підлягають відшкодуванню підприємством.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 08.04.2015р. по справі № 818/938/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст ухвали виготовлений 15.06.2015 р.