Справа № 2-а-2835/11
Суддя: Синиця Л. П.
Дата ухвалення: 2011-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2835/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2011 рокум.Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі : головуючого судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Городищенської РДА Черкаської області про зобовязання посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення Городищенської РДА Черкаської області провести виплату грошової допомоги у розмірі десяти посадових окладів, відповідно до ч.13 ст. 37 ЗУ «Про державну службу», -

встановив:

позивач звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Городищенської РДА Черкаської області про визнання дії посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення Городищенської РДА Черкаської області з приводу відмови виплатити грошову допомогу у розмірі десяти посадових окладів, відповідно до ч. 13 ст. 37 Закону України «Про державну службу», неправомірними і такими, що звужують конституційні права; зобовязання посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення Городищенської РДА Черкаської області провести виплату грошової допомоги у розмірі десяти посадових окладів, відповідно до ч.13 ст. 37 ЗУ «Про державну службу».

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що вона має загальний трудовий стаж 31 рік і 6 місяців, з яких стаж державного службовця станом на 17.05.2011 року становить 19 років, 7 місяців, 17 днів. Починаючи з 01.09.1994 року по день звільнення вона працювала в Управлінні праці та соціального захисту населення Городищенської РДА Черкаської області на посаді головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку (копії довідки УПСЗН Городищенської РДА Черкаської області та трудової книжки ОСОБА_2 0.1. додаються). Згідно з рішенням ЛКК від 16.05.2011 року (Протокол № 51) їй, за станом здоров'я, протипоказана робота на комп'ютері, емоційні перевантаження, напруження зору. Оскільки виконання посадових обов'язків пов'язане з роботою на комп'ютері, емоційними перевантаженнями та напруженням зору та на підставі вищенаведеного рішення ЛКК, вона 17.05.2011 року звернулась до керівництва УПСЗН Городищенської РДА Черкаської області із заявою про переведення на легшу роботу з дотриманням статусу державного службовця, а в разі неможливості розрахувати в зв'язку з достроковим виходом на пенсію (копія заяви додається). 17.05.2011 року Наказом № ІЗ/ОС відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України, п. 5 ст. 30 ЗУ «Про державну службу» вона була звільнена з посади головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку з 17.05.2011 року, згідно з п. 2 ст. 40 КЗпП України, за станом здоров'я та в зв'язку з виходом на пенсію (копія наказу додається). 18.05.2011 року була взята на облік в УПФУ Городищенського району, Черкаської області як пенсіонер за віком згідно ЗУ «Про державну службу» (копія довідки УПФУ в Городищенському районі від 26.05.2011 року додається).

26.05.2011 року вона звернулась до керівництва УПСЗН Городищенської РДА Черкаської області із відповідною заявою де просила виплатити 10 посадових окладів згідно Закону України «Про державну службу» в зв'язку з виходом на пенсію за станом здоров'я (копія заяви додається). 10 посадових окладів, не виплачено до цих пір. Разом з тим, на звернення отримала відповіді від Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської ОДА (копія додається), Городищенської РДА Черкаської області (копія додається) та УПСЗН Городищенської РДА Черкаської області (копія додається) в яких вказується, що з приводу виплати 10 посадових окладів, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу", виникли протиріччя і їй рекомендовано звернутися до суду. Дана відмова є безпідставною із наступних підстав, звільнення з роботи відбулося у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає виконанню службових обов'язків на підставі п.2 ч.І ст. 40 КЗпП України та виходом на пенсію згідно Закону України "Про державну службу", і на момент звільнення вона досягла віку, який гарантував достроковий вихід на пенсію, відповідно до статті 21 Закону України „Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні".

Статтю 21 Закону України „Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" було виключено на підставі Закону N 107-УІ (107-17 ) від 28.12.2007 - зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду N 10-рп/2008 ( у010р710-08) від 22.05.2008 року. З приводу вищенаведеного, в листі №18/1365 від 02.07.2009 р. (лист 2, абзац перший) Конституційний Суд України надав пояснення, що своїм Рішенням від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 Конституційний Суд України визнав неконституційними деякі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» тому, що закон про Державний бюджет України як правовий акт, має особливий предмет регулювання, відмінний від інших законів України, він стосується виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, зокрема і видатків на соціальний захист і соціальне забезпечення, тому цим законом не можуть вноситися зміни, зупинятися дії чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, Бюджетному кодексі України, то цей закон не може вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх. У разі необхідності зупинення законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх не чинними мають використовувати окремі закони, а не закон про Держбюджет.»

Так от, відповідно до статті 21 Закону України „Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" особам передпенсійного віку, трудовий договір з якими було розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідацією, реорганізацією, перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників, а також виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров'я, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку, якщо вони мають страховий стаж для чоловіків - 25 років, для жінок - 20 років, а для осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах, - стаж роботи, який дає право на цей вид пенсії.

Оскільки в преамбулі Закону України „Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" зазначено, що він гарантує ветеранам праці та громадянам похилого віку рівні з іншими громадянами можливості в економічній, соціальній, політичній сферах, сприятливі умови для повноцінного способу життя, а також у зв'язку з тим, що зазначений закон не встановлює обмежень для громадян похилого віку в залежності від посад, які вони займали до виходу на пенсію, то норма, викладена у статті 21 зазначеного закону, повинна застосовуватися також у разі призначення пенсій відповідно до Закону України „Про державну службу".

Згідно із частиною 13 статті 37 Закону України „Про державну службу", державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

На день виходу на пенсію, вона мала стаж державного службовця 19 років, 7 місяців, 17 днів, що не заперечується відповідачем, а навпаки підтверджується довідкою УПСЗН Городищенської РДА Черкаської області від 17.05.2011 року.

Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", при припиненні трудового договору вихідна допомога виплачується у випадках і розмірі, передбачених як статтею 44 КЗпП, та іншими нормами закону. Так, зокрема, при звільненні державного службовця у зв'язку з досягненням граничного віку перебування на державній службі вихідна допомога виплачується йому не за статтею 44 КЗпП, а згідно зі статтею 37 Закону „Про державну службу".

На підставі частини 2 статті 37 Закону України „Про державну службу", на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які не нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Як видно із трудової книжки та довідки УПСЗН Городищенської РДА Черкаської області від 17.05.2011 року, загальний трудовий стаж становить 31 рік, 6 місяців, що значно перевищує встановлений законодавством обов'язковий страховий стаж.

Згідно із частиною 13 статті 37 Закону України „Про державну службу", державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів. Окрім того, як вбачається з листа Міністерства праці та соціальної політики України "Щодо виплати грошової допомоги", виплата грошової допомоги за нормою 37 Закону України "Про державну службу" пов'язана з двома умовами: 1) вихід на пенсію; 2) стаж державної служби не менше 10 років, інших додаткових умов для отримання цієї грошової допомоги законом не встановлено. Таким чином, права на встановлену статтею 37 Закону України "Про державну службу" грошову допомогу у розмірі 10 місячних посадових окладів мають і особи які вийшли на пенсію достроково, згідно статті 21 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", за наявності стажу державної служби 10 років.

Вона має стаж державної служби 19 років, 7 місяців, 17 днів і звільнилась на пенсію з державної служби.

З огляду на вищевказане, вважає безпідставними твердження відповідача про те, що у нього не було законних підстав для виплати грошової допомоги в розмірі 10 посадових окладів, через звільнення за пунктом 2 частини 1 статті 40 КЗпП України. Посилання відповідача на те, що підставою для звільнення за п.2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України не є вихід на пенсію, є також необґрунтованим, оскільки виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів законодавець пов'язує насамперед з виходом державного службовця на пенсію, а не з підставами припинення трудового договору.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України „Про державну службу", крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі: 1) порушення умов реалізації права на державну службу (стаття 4 цього Закону); 2) недотримання пов'язаних із проходженням державної служби вимог, передбачених статтею 16 цього Закону; 3) досягнення державним службовцем граничного віку проходження державної служби (стаття 23 цього Закону); 4) відставки державних службовців, які займають посади першої або другої категорії (стаття 31 цього Закону); 5) виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню державного службовця на державній службі (стаття 12 цього Закону); 6) відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону; 7) неподання або подання державним службовцем неправдивих відомостей щодо його доходів, передбачених статтею 13 цього Закону.

Проаналізувавши норми статті 36 Кодексу законів про працю, України, статті 30 Закону України „Про державну службу" можна зробити висновок про те, що немає такої окремої підстави припинення трудового договору та державної служби, як вихід особи на пенсію. Тому вважаю, що для виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів визначальним є факт виходу державного службовця на пенсію та припинення ним трудових відносин.

Використання особою такої додаткової соціальної гарантії з боку держави, як достроковий вихід на пенсію за певних умов не може бути підставою для позбавлення її соціальних гарантій, установлених іншими законами, зокрема, права на встановлену статтею 37 Закону України "Про державну службу" грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів у разі виходу на пенсію.

У даному випадку, фактично припинені трудові відносини з відповідачем, потім було звернення до Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області із документами, необхідними для призначення пенсії державного службовця, а після призначення відповідної пенсії було звернення до відповідача із заявою від 26.05.2011 року про виплату мені грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Вважає, що вона за своїм віком, страховим стажем та стажем державної служби набула право на достроковий вихід на пенсію відповідно до статті 21 Закону України „Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", і відповідач зобов'язаний був виплатити мені грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів, згідно із частиною 13 статті 37 Закону України „Про державну службу".

Крім того, з трудової книжки та наказу №1З/ОС від 17.05.2011 року "Про звільнення ОСОБА_2І." вбачається, що вона звільнена з посади у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає виконанню службових обов'язків, п. 2 ч.І ст. 40 КЗпП України, та виходом на пенсію, згідно Закону України "Про державну службу".

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із вищевказаного та у відповідності до ст. 19, ст. 22 Конституції України, Рішення Конституційного Суду N 10-рп/2008 (у010р710-08) від 22.05.2008року, п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, ч. 1 ст. ЗО, ч. 13 статті 37 Закону України „Про державну службу", ст. 21 Закону України „Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", керуючись ст.ст. 6,70,71,79,86, КАС України, просить, визнати дії посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення Городищенської РДА Черкаської області з приводу відмови виплатити мені грошову допомогу у розмірі десяти посадових окладів, відповідно до ч. 13 ст. 37 ЗУ « Про державну службу», неправомірними і такими, що порушують конституційні права ОСОБА_2; зобов'язати посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення Городищенської РДА Черкаської області провести мені, ОСОБА_2, виплату грошової допомоги у розмірі десяти посадових окладів, відповідно до ч. 13 ст. 37 ЗУ « Про державну службу».

В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, і просить зобовязання посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення Городищенської РДА Черкаської області провести виплату грошової допомоги у розмірі десяти посадових окладів, відповідно до ч.13 ст. 37 ЗУ «Про державну службу»

В судовому засіданні позивач уточнений позов підтримала у повному обсязі, з підстав викладених у заяві. Представник відповідача позов визнала, вказавши, що позивач має право на грошову допомогу, і це право закріплено в діючому законодавстві, однак провести виплату 10-ти посадових окладів у 2011року не представляється можливим, так як ці кошти не були закладені до кошторису як на час написання заяви позивачем, як і на даний час, тобто вільні гроші, які б можливо було направити на даний вид виплати, відсутні.

Суд, враховуючи наведене вище, вислухавши думку позивача, представника відповідача - субєкта владних повноважень, який позов визнав, дослідивши матеріали справи та приймаючи, визнання представником відповідача адміністративного позову, вважає, що даний адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до вимог Конституції України (ч.2 ст.19), органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи мають право вчиняти дії та приймати рішення виключно в межах наданих їм повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України. Відповідно до Положення про управління праці та соціального захисту населення Городищенської районної державної адміністрації, Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 17.05.2001 року, з наступними змінами, основним завданнями Управлінь місцевих державних адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці є : виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої вищого рівня; законність і правопорядок прав і свобод громадян; підготовку та виконання відповідних бюджетів /ст. 2/, на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів накази; розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обовязковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами /ст. 6/, до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань : забезпечення законності, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян; бюджету, фінансування та обліку /ст. 13/, фінансове забезпечення державних адміністрацій здійснюється за рахунок Державного бюджету України /ст. 47/.

Частина 2 статті 37 Закону України „Про державну службу", передбачає, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Відповідно до ч.13 ст. 37 Закону України «Про державну службу», державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років, виплачується грошова допомога в розмірі 10-ти місячних посадових окладів.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, наказ №13/ОС від 17.05.2011р., позивач, обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку Управління праці та соціального захисту населення, 17.05.2011р. була звільнена з державної служби достроково у звязку з виходом на пенсію на підставі п.2 ст.40 КЗпП України (за станом здоровя). Відповідно до довідки відповідача, позивач має загальний трудовий стаж 31 років та 6 місяців, з яких стаж державної служби станом на 17.05.2011р., день звільнення та виходу на пенсію, 19 років, 7 місяців, 17 днів.

Згідно Закону України «Про державну службу» позивач 18.05.2011р. стала на облік в управління Пенсійного фонду в Городищенському районі Черкаської області, як пенсіонер за віком.

26.05.2011р. позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення в Городищенському районі, відповідача по справі, із заявою про виплату їй 10-ти посадових окладів згідно Закону України «Про державну службу» в звязку з виходом на пенсію за станом здоровя, і їй листом було відмовлено у цьому. Потім, протягом двох місяців, мала місце переписка позивача з різними установами, а саме, з Головним управлінням праці та соціального захисту населення, з Городищенською районною державною адміністрацією, які і повідомили, що в ході вивчення питання та наданого Головдержслужбою України розяснення, з урахуванням листа Міністерства праці та соціальної політики, позивач має право на отримання грошової допомоги згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу», однак з метою недопущення порушень законодавства, позивачу було рекомендовано звернутися до суду.

Управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації є структурним підрозділом районної державної адміністрації, є підзвітним і підконтрольним голові райдержадміністрації та Головному управлінню праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації, є юридичною особою, має самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Державного казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменування.

Позов підтверджується: паспортними даними, довідкою ЛКК, заявою про переведення, наказом про звільнення, довідкою Управління праці та соціального захисту населення Городищенської РДА Черкаської області, довідкою Управління Пенсійного фонду в Городищенському районі, заявою про виплату 10-ти посадових окладів, заявою про розяснення причин невиплати допомоги, листами: Управління праці та соціального захисту населення Городищенської РДА Черкаської області; Головного Управління праці та соціального захисту населення в Черкаській області; Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області.

На підставі вищенаведеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про місцеві державні адміністрації» від 17.05.2001р., Законом України «Про державну службу», Законом України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», ст. ст. 7, 13, 17, 18, 23, 71, 112 ч.3, 159, 161, 163, 185 КАС України, суд

постановив:

позов задовольнити.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Городищенської РДА Черкаської області, провести виплату ОСОБА_2 грошової допомоги у розмірі десяти посадових окладів, відповідно до ч.13 ст. 37 ЗУ «Про державну службу».

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Городищенський районний суд Черкаської області, шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_3