Справа № 2-а-542\11
Суддя: Ченцова С. М.
Дата ухвалення: 2011-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№2-а-542/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2011 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Ченцової С.М.,

при секретарі Биховець Н.М.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові адміністративну справу за

адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в

Новозаводському районі міста Чернігова про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні

дії, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання дій неправомірними щодо відмови в перерахунку і виплати пенсії по ст.. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії відповідно до ст.. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 17.07.2010 року із розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та 50% мінімальної пенсії за віком з послідуючим перерахунком розміру вказаної пенсії в зв'язку зі змінами розміру мінімальної пенсії за віком. Свої вимоги мотивує тим, що він є інвалідом 3 групи та учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії і має право на пенсію призначену згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, всупереч діючому закону йому нараховується пенсія згідно з постановами Кабінету Міністрів України, що значно менше, ніж передбачено в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В судове засідання позивач не з'явився, в матеріалах справи наявна заява з проханням розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Оскільки особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.І ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом 3 групи, за захворюванням пов'язаним з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.10-13), перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова.

Відповідно до ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам 3 групи - 50% мінімальної пенсії за віком.

Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст. 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Нормами ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови призначення державних пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання та у зв'язку з втратою годувальника. Частина 4 ст. 54 цього Закону передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по З групі - 6 мінімальних пенсій за віком.

Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст. 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Аналізуючи норми права відносно пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає, що при вирішенні даного спору треба керуватися ст.ст. 50,54,67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", згідно з яким розмір пенсій для інвалідів III групи від Чорнобильської катастрофи не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія 50 % мінімальної пенсії.

Згідно ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності зі ст. 17 Закону "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" розміри мінімальної пенсії, мінімальної заробітної плати, прожиткового мінімуму встановлюються виключно законами.

Так, згідно ст. 28 ч.І Закону "Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Доводи відповідача про те, що вказана норма не розповсюджується на пенсії чорнобильців, не приймається до уваги, оскільки, іншого Закону, яким би визначався розмір мінімальної пенсії за віком, не існує.

Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення щороку затверджується Верховною Радою України в Законі «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження. Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня 2010 року - 695 гривень, з 1 квітня 2010 року - 706 гривень, з 1 липня 2010 року - 709 гривен, з жовтня 2010 року - 723 гривні.

Таким чином, для позивача як інваліда III групи, особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, нижчий розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Доводи управління пенсійного фонду про призначення пенсії постраждалих на нормах, які встановлені Постановами Кабінету Міністрів України, не можуть прийматись до уваги, оскільки вказані правовідносини регулюються Законами і Законом чітко вказані розміри таких пенсій.

Виходячи з принципів адміністративного судочинства - верховенства права та пріоритетності Законів над іншими нормативними актами, суд вважає, що державою забезпечені правові гарантії захисту прав і свобод людини, у тому числі і відносно осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Доводи відповідача про те, що мінімальний розмір пенсії встановлений постановою Кабінету Міністрів не можуть бути прийняті до уваги.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем в судове засідання не надано суду доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо не нарахування та невиплати позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Щодо вимог про зобов'язання відповідача в подальшому нараховувати та виплачувати пенсію у відповідному розмірі, то відповідно до ч.І ст. 6 КАС України особа має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Будь-яких доказів про порушення прав, свобод або інтересів позивача в подальшому суду не надано, а отже в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню: необхідно визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова щодо відмови в перерахунку та виплати пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними; зобов"язати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова здійснити позивачу перерахунок та виплату державної (основної) пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком і додаткової

пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру

мінімальної пенсії, передбаченого ст.. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне

страхування» за період з 17.07.2010 року по 31.12.2010 року.

Оскільки позивач відноситься до особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1

категорії, що підтверджується копією посвідчення, відповідно до п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів

України «Про державне мито» судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 8-11, 41, 69-72, 99, 104-106, 158-163, 185 КАС України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито», -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії-задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної державної (основної) та додаткової пенсії у меншому розмірі, ніж передбачено ст. 54. ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 17.07.2010 року по 3 1.12.2010 року - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячної державної (основної) пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 % мінімальні її пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченого ст.. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 17.07.2010 року по 31.12.2010 року, за виключенням фактично виплачених сум за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через

Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подачі апеляційної скарги на протязі десяти днів з

дня отримання копії постанови.

Суддя С.М. Ченцова