Справа № 2-а-819/11
Суддя: Березовський О. Д.
Дата ухвалення: 2011-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-819/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2011 місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді - Березовського О.Д.,

при секретарі - Швачко О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та покладення на відповідача зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії у звязку з недостатністю стажу роботи за вислугою років, зобовязання управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області зарахувати половину строку його навчання в Київському інституті внутрішніх справ при Українській академії внутрішніх справ в період з 03.03.1993 року по 23.07.1994 року до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зобовязання управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області призначити йому пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»з моменту звернення до пенсійного органу з 22.10.2010 року, а також стягнення з відповідача судових витрат.

У позовній заяві позивач зазначив, що 22.10.2010 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». За результатами розгляду його заяви управлінням Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області йому було відмовлено в призначенні пенсії у звязку з недостатністю стажу роботи за вислугою років. Також було зазначено, що на момент звернення його загальний стаж роботи склав 22 роки 11 місяців 25 днів. На посадах, що дають право на пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру»- 19 років 04 місяці. У період з 03.03.1993 року по 23.07.1994 року він навчався в Київському інституті внутрішніх справ при Українській академії внутрішніх справ. Після закінчення вказаного вищого навчального закладу отримав диплом спеціаліста серії КЛ № 23.07.1994 року, яким йому було присвоєно кваліфікацію «юрист» за спеціальністю «правознавство». Тобто він отримав вищу юридичну освіту. З 1996 року він працює в органах прокуратури Чернігівської області, а відповідно до ст. 46 Закону України «Про прокуратуру»прокурорами і слідчими органів прокуратури можуть призначатися громадяни України, які мають вищу юридичну освіту, необхідні ділові і моральні якості. Підставою для відмови в призначенні йому пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру», як зазначив відповідач, стало те, що в довідці № 46/32 від 05.01.2011 року не має підтвердження, що Київський інститут внутрішніх справ відноситься до вищого юридичного навчального закладу. Вважає вказане рішення управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області № 339/05 від 21.01.2011 року щодо відмови в призначенні йому пенсії неправомірним та таким, що суперечить вимогам законодавства. Як слідує з розяснень, які містяться в п. 3.2. рекомендацій Вищого адміністративного суду України № 07.2-10/1 від 23.08.2007 року «Про деякі питання практики розгляду справ, повязаних з перерахунком пенсій деяким категоріям осіб публічної служби та науковим (науково-педагогічним) працівникам», період роботи на посаді стажиста помічника прокурора та половина строку навчання у вищому навчальному закладі (стаціонарна форма), після навчання в якому особа отримала вищу юридичну освіту за спеціальністю «правознавство»підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років згідно Закону України «Про прокуратуру». Таким чином, половина строку його навчання у вищому навчальному закладі Київському інституті внутрішніх справи при Українській академії внутрішніх справ в період з 03.03.1993 року по 23.07.1994 року, після закінчення якого ним отримано вищу юридичну освіту за спеціальністю «правознавство», підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років згідно Закону України «Про прокуратуру».

Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 18.02.2011 року відкрито скорочене провадження по даній адміністративній справі.

07.03.2011 року ухвалою суду дану справу призначено до судового розгляду, у звязку з неможливістю ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 у повному обсязі підтримав заявлені ним позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Підтвердив обставини викладені у позовній заяві. Вказав, що станом на 22.10.2010 року він мав 20 років стажу роботи, що давали йому право на пенсію за вислугою років згідно частини 4 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». До 20-річного стажу роботи також входила і половина строку його навчання в Київському інституті внутрішніх справ при Українській академії внутрішніх справ, але відповідачем не було зараховано цей строк до стажу його роботи і йому було відмовлено в призначенні пенсії.

Представник відповідача по справі ОСОБА_2, який представляє інтереси управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області на підставі довіреності від 15.02.2011 року за вих. № 1257/07, у судовому засіданні предявлений позивачем позов не визнав у повному обсязі та заперечував з приводу його задоволення. Підтримав письмові заперечення відповідача на позовну заяву ОСОБА_1. Вказав, що відповідачем не заперечується факт отримання ОСОБА_1 вищої юридичної освіти, але на їх запити було отримано дві довідки з яких вбачалось, що Київський інститут внутрішніх справ при Українській академії внутрішніх справ являється вищим навчальним закладом освіти IV ( четвертого ) рівня, але в довідках були відсутні дані про те, що цей інститут являється саме вищим юридичним навчальним закладом. Розясненнями Вищого адміністративного суду України вони керуватись не можуть, оскільки в своїй діяльності керується виключно Законами. Підтвердив, що ОСОБА_1 звернувся з заявою щодо призначення йому пенсії за вислугу років 22.10.2010 року, а також зазначив, що за умови зарахування до стажу роботи позивача половини його строку навчання в Київському інституті внутрішніх справ при Українській академії внутрішніх справ, останній матиме право на призначення йому пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» і це право в нього виникне з 22.10.2010 року.

З письмових заперечень відповідача від 03.03.2011 року № 2054/07 вбачається, що управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області вважає позовну заяву ОСОБА_1В, такою, що не підлягає задоволенню, оскільки вона суперечить чинному законодавству. ОСОБА_1 навчався в Київському інституті внутрішніх справ при Українській академії внутрішніх справ, а відповідно до довідок Національної академії внутрішніх справ від 07.02.2011 року № 46/508 та від 05.01.2011 року № 46/32 згаданий навчальний заклад має статус вищого навчального закладу освіти IV ( четвертого ) рівня акредитації. Підтвердження, що даний навчальний заклад являється юридичним відсутнє, а тому зарахувати період навчання з 03.03.1993 року по 23.07.1994 року не має законних підстав, у звязку з цим немає і підстав для задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши позицію відповідача по суті заявлених позовних вимог та заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився 29 травня 1969 року, а 23 липня 1994 року останній закінчив Київський інститут внутрішніх справ при Українській академії внутрішніх справ за спеціальністю «правознавство»та рішенням Державної екзаменаційної комісії від 23.07.1994 року йому присвоєно кваліфікацію спеціаліста «юрист», що підтверджується дипломом серії КЛ № 001124, виданим 23.07.1994 року ( а.с. 7 ).

22.10.2010 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області з заявою про призначення йому пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру»( а.с. 17 ).

За результатами розгляду заяви позивача управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області листом від 21.01.2011 року № 339/05 повідомило останнього про своє рішення відмовити йому у призначенні пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». При цьому у листів було вказано, що на момент звернення загальний стаж роботи ОСОБА_1 склав 22 роки 11 місяців 25 днів, на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру»19 років 4 місяці. В період з 03.03.1993 року по 23.07.1994 року ОСОБА_1 навчався в Київському інституті внутрішніх справ. Згідно підтверджуючої довідки № 46/32 від 05.01.2011 року не має підтвердження, що Київський інститут внутрішніх справ відноситься до вищого юридичного навчального закладу, а тому ОСОБА_1 має недостатню кількість стажу робити за вислугою років ( а.с. 8-9, додаток пенсійна справа ).

З довідки Національної академії внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України від 05.01.2011 року № 46/32 вбачається, що Київський інститут внутрішніх справ при Українській академії внутрішніх справ, як вищий навчальний заклад, створений Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1994 року № 258 «Про створення вищих навчальних закладів системи Міністерства внутрішніх справ»на базі Інституту підготовки кадрів органів виконання покарань, військ внутрішньої та конвойної охорони Української академії внутрішніх справ ( а.с. 13 ).

При цьому з довідки Національної академії внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України від 07.02.2011 року № 46/508 вбачається, що відповідно до сертифіката про акредитацію від 08.12.2010 року серія РД-IV № 1143833, виданого Міністерством освіти і науки України, Національну академію внутрішніх справ визнано акредитованим за статусом вищого закладу освіти IV (четвертого) рівня ( а.с. 14 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку.

Частина 5 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»передбачає, що до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

В статті 1 Закону України «Про вищу освіту»визначено, що вищий навчальний заклад - освітній, освітньо-науковий заклад, який заснований і діє відповідно до законодавства про освіту, реалізує відповідно до наданої ліцензії освітньо-професійні програми вищої освіти за певними освітніми та освітньо-кваліфікаційними рівнями, забезпечує навчання, виховання та професійну підготовку осіб відповідно до їх покликання, інтересів, здібностей та нормативних вимог у галузі вищої освіти, а також здійснює наукову та науково-технічну діяльність.

Згідно статті 43 Закону України «Про освіту» вищими навчальними закладами є : технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про вищу освіту» інститут - вищий навчальний заклад третього або четвертого рівня акредитації або структурний підрозділ університету, академії, який провадить освітню діяльність, пов'язану із здобуттям певної вищої освіти та кваліфікації у певній галузі науки, виробництва, освіти, культури і мистецтва, проводить наукову, науково-методичну та науково-виробничу діяльність і має відповідний рівень кадрового та матеріально-технічного забезпечення.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що Київський інститут внутрішніх справ при Українській академії внутрішніх справ був створений та функціонував як вищий навчальний заклад освіти IV (четвертого ) рівня акредитації.

В п. 3.2. рекомендацій президії Вищого адміністративного суду України від 13.08.2007 року № 07.2-10/1 зазначено, що період роботи на посаді стажиста помічника прокурора та половина строку навчання у вищому навчальному закладі (стаціонарна форма), після навчання в якому особа отримала вищу юридичну освіту за спеціальністю правознавство підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років згідно Закону України Про прокуратуру.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 в період з 03.03.1993 року по 23.07.1994 року навчався у вищому юридичному навчальному закладі, натомість управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області неправомірно не врахувало до стажу його роботи, що дає право на призначення пенсії на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - Київському інституті внутрішніх справ при Українській академії внутрішніх справ.

У судовому засіданні встановлено, і даний факт не заперечувався відповідачем, що з врахуванням половини строку навчання в Київському інституті внутрішніх справ при Українській академії внутрішніх справ, позивач має достатню кількість стажу роботи за вислугою років, і ОСОБА_1 має право на призначення йому пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Щодо заявлених позивачем позовних вимог про зобовязання управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області призначити йому пенсію за вислугу років з 22.10.2010 року, тобто з дати його звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Відповідно до п. 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку ) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

З дослідженої в судовому засіданні заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років встановлено, що він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області 22 жовтня 2010 року і цим же днем його заява була прийнята до розгляду, а тому ОСОБА_1 має право на призначення йому пенсії за вислугу років з 22 жовтня 2010 року.

З огляду на викладене, вимоги позивача про зобовязання відповідача призначити йому пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»з моменту звернення останнього до пенсійного органу, а саме з 22.10.2010 року, підлягають задоволенню.

Згідно частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони : 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності свого рішення щодо відмови позивачу в зарахуванні строку його навчання в Київському інституті внутрішніх справ при Українській академії внутрішніх справ в період з 03.03.1993 року по 23.07.1994 року до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Таким чином, виходячи з положень ч. 1 ст. 94 КАС України, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 3,40 грн. підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України, а не з управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області як того вимагає позивач.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про прокуратуру»від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року № 1058-ІV, Порядком подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку ) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, ст. ст. 2, 8-9, 71, 94, 158-163, 185-186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та покладення на відповідача зобовязання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії у звязку з недостатністю стажу роботи за вислугою років.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області зарахувати половину строку навчання ОСОБА_1 в Київському інституті внутрішніх справ при Українській академії внутрішніх справ в період з 03.03.1993 року по 23.07.1994 року до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокурутуру» з моменту його звернення до пенсійного органу з 22.10.2010 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп., у відшкодування сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмову провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О. Д. Березовський

заяву задоволено повністю