Справа № 813/2256/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року № 813/2256/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

судді Сасевича О.М.,

судді Братичак У.В.

при секретарі Косів М.Б.

представника відповідача Павлова Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просять визнати протиправною бездіяльність Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області з приводу відмови у прийнятті заяв та вирішення їх згідно чинного законодавства та зобовязати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області прийняти (зареєструвати) заяви та вирішити питання легалізації самочинно збудованих ними обєктів відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт» від 13 січня 2015 №92-VIII.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що при зверненні до відповідача щодо прийняття в експлуатацію господарської будівлі для господарських потреб та стоянки і обслуговування маломірних суден товариства «Рибацький кут» по вул. Івасюка в м. Червонограді Львівської області Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Львівській області безпідставно відмовлено позивачам у прийнятті в експлуатацію вказаної господарської будівлі, що є порушенням вимог Закону України «Про внесення зміни до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт» від 13.01.2015 року №92-VІІІ, яким продовжено строк прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, до 31.12.2015 року, а посилання відповідача на неможливість прийняття в експлуатацію у зв'язку з необхідністю приведення у відповідність нормативно-правових актів до вимог чинного законодавства є протиправними, оскільки наведений Закон набрав чинності, а отже, вимоги такого Закону є обов'язковими до виконання.

В судове засідання позивачі не зявились, 14.05.2015 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача проти заявленого адміністративного позову заперечував, посилаючись на те, що порядок прийняття в експлуатацію обєктів, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт в проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Беручи до уваги те, що станом на час надання відповіді позивачам до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт» від 13.01.2015 року №92-VІІІ не встановлено Порядку, Департамент не вправі приймати заяви про здачу обєктів самочинного будівництва в експлуатацію згідно вказаного Закону.

В судовому засіданні представник відповідача заперечення підтримав, просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності та забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" та відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначає Закон України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Державна архітектурно-будівельна інспекція забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Державна архітектурно-будівельна інспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за виконанням приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил, у сфері житлово-комунального господарства; проводить перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються у будівництві, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням; розглядає справи про правопорушення у сферах містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства з прийняттям відповідних рішень.

Наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 16.07.2014 року №164 введено в дію структуру апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України, одиницею якої, зокрема, є Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Львівській області.

Згідно із ч. 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань: реєструє повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, декларації про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації та у визначених законодавством випадках відмовляє в реєстрації таких декларацій.

Відповідно до ст.26 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Відповідно до ч. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з урахуванням внесених змін Законом України від 13.01.2015 року №92-VІІІ, орган державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року; збудовані до 12 березня 2011 року: громадські будинки I і II категорій складності; будівлі і споруди сільськогосподарського призначення I і II категорій складності.

Порядок прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться в ході їх технічної інвентаризації з відповідною відміткою в технічному паспорті.

До власників (користувачів) земельних ділянок, які відповідно до цього пункту подали документи про прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт об'єктів будівництва, штрафні санкції за виконання будівельних робіт без отримання документів, що дають право на їх виконання, та за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, не застосовуються.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з метою прийняття в експлуатацію господарської будівлі для господарських потреб та стоянки і обслуговування маломірних суден товариства «Рибацький кут» по вул. Івасюка в м. Червонограді Львівської області 26.02.2015 звернулись із відповідними заявами до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Львівській області.

Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Львівській області листами від 25.03.2015 №1013-6/1304-15, 1013-6/1306-15 та №1013-6/1305-15 повідомив позивачів про те, що не вправі приймати заяви про здачу обєктів самочинного будівництва в експлуатацію згідно Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з урахуванням внесених змін Законом України від 13.01.2015 року №92-VІІІ, оскільки станом на день надання відповіді центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування не було встановлено Порядку прийняття в експлуатацію обєктів, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт в проведення технічного обстеження.

Враховуючи вищевикладені норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з урахуванням внесених змін Законом України від 13.01.2015 року №92-VІІІ, суд зазначає, що сам Закон визначає, що необхідною умовою для прийняття в експлуатацію обєктів самочинного будівництва є необхідність розроблення спеціального порядку центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (в даному випадку Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житло комунального господарства).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір суд повинен досліджувати правомірність рішення чи дій субєкта владних повноважень на момент їх прийняття (вчинення) та не може обґрунтовувати юридичну правильність (правомірність) цих рішень (дій) із врахуванням подій, які сталися у майбутньому.

Оскільки на момент звернення позивачами до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Львівській області не було прийнято спеціального Порядку прийняття в експлуатацію обєктів самочинного будівництва, відповідачем в межах повноважень надано відповіді ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про те, що Департамент не вправі приймати заяви про здачу обєктів самочинного будівництва в експлуатацію.

Суд зазначає, що станом на день вирішення справи Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житло комунального господарства прийнято Наказ від 24.04.2015 №79 «Про затвердження порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд сільськогосподарського призначення, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт», однак суд встановив, що позивачі після прийняття Наказу не звертались у встановленому порядку до органу архбудконтролю із заявою про прийняття в експлуатацію самочинних споруд.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що посилання позивачів на протиправність дій відповідача з приводу неприйняття та невирішення заяв про прийняття в експлуатацію самочинних споруд є необґрунтованими, оскільки відповідач не мав правових підстав для прийняття в експлуатацію споруд позивачів станом на березень 2015 та відповідно діяв на підставі того законодавства, яке було чинним та момент прийняття рішення.

Що стосується позовної вимоги про зобовязання Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області прийняти (зареєструвати) заяви та вирішити питання легалізації самочинно збудованих ними обєктів відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою повноваження відповідача щодо прийняти заяви та вирішення питання легалізації самочинно збудованих ними обєктів є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Так, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо зобов'язання Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області прийняти (зареєструвати) заяви та вирішити питання легалізації самочинно збудованих ними обєктів відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача, які суд не може перебирати на себе.

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на все викладене, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, відтак в їх задоволенні слід відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 24, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Головуючий суддя Р. М. Брильовський

Суддя О.М. Сасевич

Суддя У.В. Братичак

повний текст постанови виготовлено 15.06.2015