Справа № 2-а-392/11
Суддя: Березовський О. Д.
Дата ухвалення: 2011-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-392/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2011 місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді - Березовського О.Д.,

при секретарі Швачко О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС 1-го взводу ВДАІ м. Одеси старшого прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора ДПС 1-го взводу ВДАІ м. Одеси старшого прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ВН № 317714 від 19.01.2011 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Ухвалою судді від 28 січня 2011 року відкрито провадження у зазначеній адміністративній справі.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним позовні вимоги і просив суд скасувати винесену відповідачем відносно нього постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВН № 317714 від 19.01.2011 року. Підтвердив обставини викладені ним в позовній заяві. Вказав, що він являється приватним підприємцем та займається вантажними перевезеннями. У своєму розпорядженні має власний вантажний автомобіль НОМЕР_1. 19.01.2011 року на своєму вантажному автомобілі «ДАФ» він їхав по м. Одеса. Близько 15 години 10 хвилин, він підїхав у м. Одеса до великого перехрестя, як вбачається зі складених відповідачем відносно нього документів це перехрестя вулиць Хімічна Грушевського. Рух через перехрестя цих вулиць регулювався світлофором. Перед перехрестям він зупинився на червоний сигнал світлофора, попереду нього перед перехрестям стояли ще два вантажні автомобілі. На перехресті він, як і два вантажні автомобілі, що стояли попереду, мали повернути наліво, оскільки це була обїзна дорога та рух прямо і направо вантажним автомобілям був заборонений. Після того як загорівся зелений сигнал світлофора, він разом з двома іншими вантажними автомобілями виїхав на перехрестя, яке було велике і дозволяло це зробити трьом вантажним автомобілям. Перший автомобіль почав пропускати зустрічний транспорт, а коли почав закінчувати маневр проїзду перехрестя, то він побачив на дублюючому світлофорі, що зелений сигнал світлофора почав мигати. Потім проїхав перехрестя другий вантажний автомобіль, а він вже закінчував проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора. Після проїзду перехрестя його автомобіль зупинив відповідач і попросив документи для перевірки. На його питання, що він порушив, інспектор ДПС сказав, що вони зараз разом підуть дивитись відео. На предявленому йому працівниками ДПС відеозаписі ніяких порушень з його боку видно не було. Незважаючи на це відповідач став складати адміністративний протокол, а коли він сказав, що буде подавати до суду та оскаржувати постанову, інспектор ДАІ запропонував скласти протокол за порушення правил зупинки, мотивуючи це тим, що там менший штраф. Він відмовився, а тому відповідач склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та виніс оскаржувану постанову. Заперечує факт порушення ним п. 8.7.3. «е» ОСОБА_3 дорожнього руху, оскільки проїзд перехрестя він розпочав на дозволяючий зелений сигнал світлофора, а закінчувати проїзд перехрестя він мав право на любий сигнал світлофора, що відповідає положенням ОСОБА_3 дорожнього руху.

Відповідач інспектор ДПС 1-го взводу ВДАІ м. Одеси старший прапорщик міліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, шляхом надсилання тексту повістки телефонограмою за адресою місця служби відповідача, про причини своєї неявки в судове засідання останній суд не повідомив ( а.с. 8 ).

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Таким чином, неявка без поважних причин в судове засідання відповідача інспектора ДПС 1-го взводу ВДАІ м. Одеси старшого прапорщика міліції ОСОБА_2, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, відповідно до приписів ч. 4 ст. 128 КАС України, не є перешкодою для розгляду справи, і справа підлягає вирішенню на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Стаття 18 КАС України передбачає, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КпАП України порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника тягне за собою накладення штрафу від двадцяти пяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 8.7.3. «е» «ОСОБА_3 дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, передбачено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Судом в судовому засіданні встановлено, що 19.01.2011 року інспектором ДПС 1-го взводу ВДАІ м. Одеси старшим прапорщиком міліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії ВН1 № 231163 про адміністративне правопорушення. З протоколу виходить, що 19.01.2011 року, о 15 годині 16 хвилин, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, на вул. Хімічна в м. Одеса на перехресті повертаючи ліворуч скоїв проїзд на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. «е» ОСОБА_3 дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КпАП України. У протоколі зазначено, що до нього додається оскаржувана постанова. ОСОБА_1 у протоколі вказав, що він почав рух на зелене світло світлофора, закінчував переїзд на жовте світло світлофора, дублюючого світлофора йому не було видно. У протоколі зазначено, що порушення зафіксовано на відеокамеру ( а.с. 3 ).

У ч. 1 ст. 222 КпАП України передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КпАП України розглядають органи внутрішніх справ ( міліція ). Пункт 3 ч. 2 ст. 222 КпАП України передбачає, що від імені органів внутрішніх справ ( міліції ) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 122 КпАП України, мають право працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 являється працівником Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України та має спеціальне звання старший прапорщик міліції, а тому він мав право розглядати справу про адміністративне правопорушення вчинене позивачем і накладати на останнього стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України.

З копії постанови серії ВН № 317714 від 19.01.2011 року по справі про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектор ДПС 1-го взводу ВДАІ м. Одеси старший прапорщик міліції ОСОБА_2, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що 19.01.2011 року, о 15 годині 16 хвилин, водій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає Чернігівська область Городнянський район с. Тупичів, керуючи автомобілем «ДАФ», д.н.з. СВ 8566, на вул. Хімічна в м. Одеса скоїв проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора. Ураховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України, та керуючись положеннями статті 14-1, ч. 5-6 статті 258 та статті 283 КпАП України, відповідач постановив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.. Також в постанові відповідач вказав, що на підставі ч. 2 ст. 308 КпАП України у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами ДВС стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу 850 грн.. У постанові маються дані про те, що позивач отримав постанову 19.01.2011 року. До постанови додається протокол № 231163 ( а.с. 4 ).

Відповідно до вимог статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

В ухвалі про відкриття провадження у справі від 28.01.2011 року, яка була надіслана відповідачу, суд зобовязав відповідача у разі заперечення проти позову у визначені строки надати письмові заперечення проти позову та всі матеріали, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті рішення про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладенні адміністративного стягнення.

Однак письмові заперечення та адміністративний матеріал на вимогу суду від відповідача не надійшли, як і не було надано доказів, підтверджуючих факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та які були взяті інспектором ДПС 1-го взводу ВДАІ м. Одеси ОСОБА_2 до уваги при прийнятті рішення про притягнення позивача ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності та накладенні адміністративного стягнення. Окрім, наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення, який до позовної заяви долучив позивач, інші докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, відсутні. Не надано суду відеозапису, де зафіксовано факт порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху, яке здійснювалось відповідачем, як про те зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВН1 № 231163 ( а.с. 3 ).

Статтею 251 КпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначено законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Незважаючи на покладений законодавством на відповідача субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, під час судового розгляду справи відповідач не надав суду доказів, якими б підтверджувалися дані про вчинення позивачем 19.01.2011 р. правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, що містяться в постанові серії ВН № 317714 від 19.01.2011 р. по справі про адміністративне правопорушення, та про правомірність накладення на позивача адміністративного стягнення. Приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та встановлюючи факт порушення ним ОСОБА_3 дорожнього руху, інспектор ДПС 1-го взводу ВДАІ м. Одеси старший прапорщик міліції ОСОБА_2 виходив з того, що позивач проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора. Однак з пояснень позивача, які він надав в протоколі про адміністративне правопорушення та в судовому засіданні, вбачається, що проїзд перехрестя він розпочав на дозволяючий сигнал світлофора, а саме зелений, та хоча і закінчував проїзд перехрестя він на заборонений сигнал світлофора, але мав право це зробити.

При цьому слід зазначити, що відповідно до п. 8.7.3. «а» зелений сигнал світлофора дозволяє рух. Пункт 16.8. ОСОБА_3 дорожнього руху передбачає, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

При прийнятті рішення по справі, за відсутності інших доказів, які мали б бути надані стороною відповідача, суд враховує пояснення надані позивачем в судовому засіданні, які узгоджуються з його поясненнями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення, та спростовують наявність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що винність позивача у порушенні ним вимог п. 8.7.3. «е» „ОСОБА_3 дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, недоведена, оскільки відсутні належні докази того, і пояснення позивача нічим не спростовані, а інших доказів правомірності свого рішення сторона відповідача не надала.

Крім того, слід зазначити, що відповідачем відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України, а саме за порушення правил проїзду перехрестя, тобто проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора. В оскаржуваній позивачем постанові в справі про адміністративне правопорушення серії ВН № 317714 від 19.01.2011 року відповідач також встановив, що ОСОБА_1 скоїв проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, однак інспектор ДПС ОСОБА_2 помилково кваліфікував дії позивача за ч. 1 ст. 122 КпАП України, а адміністративне стягнення у вигляді штрафу призначив натомість відповідно до санкції ч. 2 ст. 122 КпАП України, що є порушенням вимог діючого КпАП України та підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищевикладене, суд знаходить, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 222, 251-252, 255, 283-284, 287-289 КпАП України, «Правилами дорожнього руху», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, ст. ст. 6, 8-11, 18, 70-72, 86, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС 1-го взводу ВДАІ м. Одеси старшого прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову серії ВН № 317714 від 19.01.2011 року в справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором ДПС 1-го взводу ВДАІ м. Одеси старшим прапорщиком міліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..

Рішення суду є остаточним і постанова оскарження не підлягає.

Суддя : О.Д.Березовський