Справа № 2а-0370/3235/11
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 р. Справа № 1015/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Волинського обласного центру зайнятості на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Волинського обласного центру зайнятості про зобовязання виплатити грошову допомогу,-

В С Т А Н О В И В:

22.11.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волинського обласного центру зайнятості, в якому просив зобовязати відповідача виплатити грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу».

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.09.2011 року він був звільнений з посади заступника начальника відділу оранізаційної роботи та взаємодії з соціальними партнерами Волинського обласного центру зайнятості у звязку із виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоровя, що перешкоджає продовженню даної роботи, на підставі п.2 ст. 40 Кодексу законів про працю України. При звільненні відповідач, у порушення вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу», не виплатив грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2011 року адміністративний позов задоволено повністю. Зобовязано Волинський обласний центр зайнятості нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних посадових окладів згідно із ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що виплата грошової допомоги відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» передбачає дві підстави, а саме вихід на пенсію та стаж державної служби не менше 10 років, які наявні у позивача, будь-яких інших додаткових умов для отримання такої грошової допомоги законодавством не встановлено, тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у її виплаті.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Волинський обласний центр зайнятості подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У звязку з неприбуттям у судове засідання представників осіб, що беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач працював у Волинському обласному центрі зайнятості на посаді заступника начальника відділу організаційної роботи та взаємодії з соціальними партнерами Волинського обласного центру зайнятості.

Відповідно до наказу Волинського обласного центру зайнятості від 21.09.2011 року № 249-к звільнено ОСОБА_1 з 21.09.2011 року з посади заступника начальника відділу організаційної роботи та взаємодії з соціальними партнерами Волинського обласного центру зайнятості у звязку з невідповідністю займаній посаді за станом здоровя, що перешкоджає продовженню даної роботи відповідно до п.2 ст. 40 КЗпП України(а.с.9).

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» при виході на пенсію позивач повинен був отримати грошову допомогу у розмірі 10 посадових окладів, однак Волинським обласним центром зайнятості зазначену допомогу не було виплачено.

20.10.2011 року позивач звертався до Волинського обласного центру зайнятості із заявою щодо виплати йому 10 місячних посадових окладів, проте листом від 20.10.2011 року № 3880/04-5 йому було повідомлено про відмову у виплаті такої допомоги з тих підстав, що останній був звільнений з посади не у звязку із виходом на пенсію, а у звязку із невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоровя(а.с.10-12).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неправомірності відмови у виплаті такої грошової допомоги, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про державну службу» встановлено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Виходячи зі змісту статті 30 Закону України «Про державну службу» підставами для припинення державної служби є, зокрема, загальні підстави, передбачені Кодексом законів про працю України.

Відповідно до статті 36 Кодексу законів про працю України підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Згідно статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, у разі виявленої невiдповiдностi працiвника займанiй посадi або виконуванiй роботi внаслiдок недостатньої квалiфiкацiї або стану здоров'я, якi перешкоджають продовженню даної роботи.

На момент звільнення позивач досягнув віку 58 років.

Матеріалами справи, а саме довідкою Волинського обласного центру зайнятості від 21.09.2011 №3440/13-1 підтверджується, що стаж державної служби позивача становить 20 років 8 місяців 26 днів(а.с.14).

З довідки Волинського обласного центру зайнятості від 28.11.2011 №4392/11-24 слідує, що посадовий оклад ОСОБА_1 складав 1364, 00 грн.(а.с.33).

Відповідно до частини 13 статті 37 Закону України «Про державну службу» державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Отже, умовами виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів є наявність у особи статусу державного службовця, факт виходу на пенсію та наявність стажу державної служби не менше 10 років.

Позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» та ст. 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні».

Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при припиненні трудового договору вихідна допомога виплачується у випадках і розмірі, передбачених як статтею 44 КЗпП, так і іншими нормами законодавства. Так, зокрема, при звільненні державного службовця у зв'язку з досягненням граничного віку перебування на державній службі вихідна допомога виплачується йому не за статтею 44 КЗпП, а згідно зі статтею 37 Закону України «Про державну службу».

У відповідності до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Статтею 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» передбачено, що особам перед пенсійного віку, трудовий договір з яким було розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в зв'язку зі змінами в організаціях виробництва і праці, в тому числі ліквідацією, реорганізацією, перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників, а також виявленню невідповідності працівниками займаній посаді за станом здоров'я, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора роки до встановленого законодавством строку, якщо вони мають необхідний загальний трудовий стаж, у тому числі на пільгових умовах.

Тобто, цією нормою Закону встановлена додаткова соціальна гарантія з боку держави для певної категорії громадян, а саме право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку за певних умов. Використання особою такої додаткової гарантії не може бути підставою для позбавлення особи інших належних їй соціальних гарантій, встановлених іншими законами. У даному випадку право на встановлену статтею 37 Закону України «Про державну службу» грошову допомогу у розмірі 10 місячних посадових окладів передбачено у разі виходу такої особи на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років, в тому числі й дострокову.

Крім того, Конституційний Суд України рішенням у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини тринадцятої статті 37 Закону України «Про державну службу» в системному звязку з положеннями пункту 2 частини першої, частини другої статті 40 Кодексу законів про працю України, статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» від 26 листопада 2013 року № 11-рп/2013(справа № 1-14/2013) розяснив що у разі дострокового виходу на пенсію державного службовця з посади в органах державної влади відповідно до чинного законодавства державний службовець за наявності стажу державної служби не менше 10 років і страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, яке не повязане з досягненням пенсійного віку, визначеного в частині першій статті 37 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 150 Конституції України рішення ухвалені Конституційним Судом України, є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та зобовязання відповідача виплатити грошову допомогу у розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Волинського обласного центру зайнятості залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2011 року у справі № 2а/0370/3235/11 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін