Справа № 826/7253/15
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 червня 2015 року № 826/7253/15

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» Куреного Олександра Вікторовича

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК»

про зобовязання вчинити певні дії

Суддя - Вовк П.В.

В порядку письмового провадження

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1., позивач) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» Куреного Олександра Вікторовича (далі також Уповноважена особа, відповідач-1) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі також відповідач-2), в якій позивач просить:

- зобовязати відповідача-1 визнати позивача кредитором публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» на суму заборгованості в розмірі 126 863, 00 грн.;

- зобовязати відповідача-2 затвердити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів, в частині визнання позивача кредитором публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» на суму заборгованості в розмірі 126 863, 00 грн.

Ухвалою суду від 28 травня 2015 року було відкрито провадження в даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 10 червня 2015 року судом було залучено публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відовідача-1 (далі також АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», третя особа).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неправомірність позиції Уповноваженої особи щодо відсутності підстав для включення ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», оскільки нею було дотримано передбачений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядок заявлення своїх вимоги до банку.

У ході судового розгляду справи, представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його повністю.

В наданих суду запереченнях представник відповідача-2 вказав на відсутність підстав для включення позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» з огляду на те, що ОСОБА_1 у встановлений Законом строк не було заявлено своїх вимог до банку.

У ході судового розгляду справи, представник відповідача-2 проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні.

Крім того, письмові заперечення на адміністративний позов було надано третьою особою. В таких запереченнях АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» стверджує про необґрунтованість вимог позивача з огляду на відсутність заборгованості банку перед позивачем, оскільки останнім не надавались банку для підписання акти наданих послуг, які, згідно умов договору оренди нежитлового приміщення, є підставою для сплати коштів банком. Також АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» звертає увагу на те, що ОСОБА_1 у встановлений Законом строк не було заявлено своїх вимог до банку.

У ході судового розгляду справи, представник третьої особи проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні повністю.

У судове засідання, призначене на 10 червня 2015 року, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник відповідача-1 не з'явився. За час розгляду справи, Уповноваженою особою жодних письмових заперечень або інших документів, з яких можливо було б встановити її відношення до заявлених вимог, до суду подано не було.

Відповідно до вимог ч. 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене та відсутність необхідності заслухати свідка чи експерта, з урахуванням вимог статті 128 КАС України, суд, дослідивши матеріали справи, перейшов до її розгляду в подальшому у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі Постанови Правління Національного банку України № 339 від 10 червня 2014 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК», рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11 червня 2014 року № 45 було вирішено розпочати процедуру ліквідації АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» Куреного Олександра Вікторовича.

Зазначені відомості про ліквідацію банку та призначення Уповноваженої особи були опубліковані у газетах «Урядовий кур'єр» та «Голос України» 14 червня 2014 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями відповідних публікацій.

Листом від 12 червня 2014 року, зареєстрованим в АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» 13 червня 2014 року за вх. № 8578, ОСОБА_1. просила Уповноважену особу перерахувати на її рахунок наявну перед нею заборгованість АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» у розмірі 126 863, 00 грн., що виникла у звязку з невиконанням банком умов договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 27 грудня 2013 року.

Листом від 27 листопада 2014 року, наданому у відповідь на заяву позивача від 25 листопада 2014 року щодо надання витягу з реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», Уповноваженою особою було повідомлено позивача про те, що у звязку з тим, що нею не було у встановлений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» строк заявлено своїх вимог до АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», її не було включено до такого реєстру.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

27 грудня 2013 року між позивачем (орендодавець) та АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» (орендар) було укладено договір № 1 оренди нежитлового приміщення, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оплатне тимчасове користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_1. Згідно умов вказаного договору, орендна плата була встановлена на рівні 54 900, 00 грн. на місяць. Також передбачалось, що орендодавець самостійно сплачує платежі за комунальні послуги, які в подальшому відшкодовує орендар.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 30 червня 2014 року до вказаного договору, позивач та АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», в особі Уповноваженої особи, домовились припинити дію договору оренди нежитлового приміщення від 27 грудня 2013 року № 1 з 30 червня 2014 року.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Так, відповідно до ч. 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

При цьому ч. 8 вказаної статті Закону визначено, що керівними органами Фонду є адміністративна рада та виконавча дирекція.

Приписи статті 11 Закону закріплюють, що виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду. Виконавча дирекція Фонду складається з п'яти членів. Директор - розпорядник Фонду та його заступники входять до складу виконавчої дирекції Фонду за посадою.

Рішення виконавчої дирекції Фонду приймаються на засіданнях простою більшістю голосів за умови участі в засіданні не менше ніж чотирьох членів виконавчої дирекції. У разі рівного розподілу голосів голос директора - розпорядника Фонду є вирішальним.

Згідно ч. 5 статті 12 Закону, виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку, зокрема, визначає порядок складання та затверджує реєстр акцептованих вимог кредиторів.

Наведене свідчить про те, що до виключної компетенції виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка є колегіальним органом, належить повноваження щодо затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Згідно ч. 5 статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 48 Закону, уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Приписами статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2)відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3)складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Зазначені приписи кореспондуються з нормами Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року № 2.

Системний аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку про те, що саме до повноважень Уповноваженої особи належить вирішення питання щодо визначення суми заборгованості кожному кредитору, віднесення вимоги до певної черги погашення, та включення вимог кредиторів до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства в контексті встановлених обставин справи, а саме направлення позивачем на адресу Уповноваженої особи листа від 12 червня 2014 року, зареєстрованого в АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» 13 червня 2014 року за вх. № 8578, суд приходить до висновку про те, що такий лист не може вважатись заявленням ОСОБА_1 своїх вимог до банку, звернених до Уповноваженої особи Фонду в розумінні положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки у такому листі позивачем не ставиться вимога про його включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» з визначенням черговості погашення відповідних зобовязань, а лише вимагається здійснення перерахунку окремих коштів на рахунок ОСОБА_1

У звязку з зазначеним, суд вважає, що ОСОБА_1 не було дотримано передбаченого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку заявлення своїх вимог до АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», а тому, відповідно, у відповідача-1 не виникало обовязку перед ОСОБА_1 щодо включення відомостей про неї до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Крім того, суд звертає увагу на те, що матеріалами справи не підтверджується сам факт наявності заборгованості АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» за укладеним з позивачем договором.

Так, згідно вимог п. 3.2.1 договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 27 грудня 2013 року, сторони щомісячно, в останній робочий день місяця, в якому використовувалось приміщення, підписують акт наданих послуг, який надається орендодавцем орендарю.

Відповідно до вимог п. 3.4 договору, обовязковою умовою для сплати (починаючи з березня 2014 року) коштів орендарем є підписаний сторонами акт наданих послуг за попередній місяць.

При цьому, сплата АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» коштів за вказаним договором за період з 27 грудня 2013 року по 27 лютого 2014 року підтверджується наявною в матеріалах справи копією акту наданих послуг від 03 березня 2014 року.

Водночас необхідно зазначити, що позивачем до матеріалів справи не було долучено акти наданих послуг, які б підтверджували, згідно наведених умов договору, виникнення у орендодавця обовязку щодо сплати орендної плати у період після 27 лютого 2014 року.

Так само позивачем не було надано суду розрахунок заборгованості АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» по зазначеному договору та документи, які б підтверджували суму такої заборгованості, вимога про надання яких ставилась судом в ухвалі про відкриття провадження від 28 травня 2015 року.

Таким чином, на думку суду, ОСОБА_1 не було доведено обставин наявності заборгованості банку перед нею, що додатково свідчить про правомірність її невключення до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Крім того, в контексті сформульованих позивачем вимог про зобовязання відповідача-1 визнати його кредитором АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на суму заборгованості в розмірі 126 863, 00 грн., суд зазначає про те, що ні положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ні приписами Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку не передбачено повноваження Уповноваженої особи визнавати окремих осіб кредиторами банку.

Отже, з огляду на встановлені обставини та відповідні їм положення законодавства, суд не вбачає ознак протиправності в діях Уповноваженої особи щодо невключення відомостей про позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», а тому безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, є вимоги ОСОБА_1 щодо зобовязання відповідача-1 визнати позивача кредитором АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на суму заборгованості в розмірі 126 863, 00 грн.

Відповідно, не підлягають задоволенню і похідні від них вимоги про зобовязання відповідача-2 затвердити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів, в частині визнання позивача кредитором АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на суму заборгованості в розмірі 126 863, 00 грн.

При цьому, суд додатково акцентує увагу на безпідставності таких позовних вимог, звернених до відповідача-2, з огляду на те, що правовідносин між ОСОБА_1 та відповідачем-2 не виникало, у зв'язку із не включенням позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та не передачею такого реєстру Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а вирішення спору на майбутнє норми КАС України не передбачають.

Відповідно до статті 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-12, 71, 122, 128, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» Куреного Олександра Вікторовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя П.В. Вовк