Справа № 826/11970/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

31 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві про визнання дії протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві, в якому просила:

- визнати дії відповідача щодо прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обмежень № 2185801 від 09.05.2013 та рішення про відмову у державній реєстрації № 4217248 від 23.07.2013 протиправними;

- скасувати рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обмежень № 2185801 від 09.05.2013 та рішення про відмову у державній реєстрації №4217248 від 23.07.2013;

- зобов'язати відповідача прийняти рішення про державну реєстрацію прав власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2013 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві щодо прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обмежень № 2185801 від 09.05.2013 та рішення про відмову у державній реєстрації № 4217248 від 23.07.2013.

Скасовано рішення Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обмежень № 2185801 від 09.05.2013 та рішення про відмову у державній реєстрації № 4217248 від 23.07.2013.

Зобов'язано Реєстраційну службу Головного управління юстиції у місті Києві розглянути заяву № 1522621, яка зареєстрована у базі даних заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 10.04.2013 10:11:42 за реєстраційним номером НОМЕР_3 про державну реєстрацію прав власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Зобов'язано відповідний підрозділ Державної казначейської служби України стягнути судові витрати в сумі 34 (тридцять чотири) гривні 41 коп. на користь ОСОБА_2 за рахунок Державного бюджету України шляхом їх безспірною списання із рахунків Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно зясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в звязку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не зявилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обовязкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 29.10.2012 № 2-4069/12 (2609/14513/12) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про переведення прав та обов'язків покупця та визнання права власності, позов ОСОБА_2 задоволено, визнано за ОСОБА_2 1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 23.01.2013 рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 29.10.2012 залишено без змін.

10.04.2013 представник позивача ОСОБА_5 звернувся до відповідача із заявою про державну реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Згідно картки прийому заяви № 1522621, дана заява була зареєстрована у базі даних заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 10.04.2013 10:11:42 за реєстраційним номером НОМЕР_3.

В картці прийому заяви № 1522621 наведено перелік документів, які були подані позивачем із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме:

- рішення № 2609/14513/12 від 29.10.2012 Солом'янського районного суду міста Києва;

- копія договору купівлі-продажу квартири № 342 від 24.03.2011, засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гніденко Н.Ю.;

- копія паспорта громадянина України, серія та номер: НОМЕР_4, виданий 23.04.1996 Жовтневим РУГУ МВС України в м. Києві;

- копія ідентифікаційного коду НОМЕР_1, виданий 23.03.2011 ДПІ у Солом'янському районі міста Києва;

- копія паспорта громадянина України, серія та номер: НОМЕР_5, виданий 19.01.2002 Золотоніським МРВ УМВС України в Черкаській області;

- копія ідентифікаційного коду НОМЕР_2, виданий 10.07.2008 Золотоніською ОДПІ;

- копія довіреності НОМЕР_6 від 03.04.-2015, засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лішневською О.Г.

За результатом розгляду вищезазначених документів, відповідач виніс рішення № 2185801 від 09.05.2013 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (далі - рішення № 2185801) у зв'язку з тим, що позивачем не подані усі необхідні документи, а саме: технічний паспорт.

23.07.2013 відповідач виніс рішення № 4217248 про відмову позивачу у державній реєстрації прав та їх обтяжень на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (далі - рішення № 4217248), керуючись ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 16, 23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703 (далі - Порядок № 703).

Не погоджуюсь з рішеннями відповідача № 2185801 та № 4217248, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

У зв'язку з набранням 1 січня 2013 року чинності Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України від 11 лютого 2010 року № 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України», в Україні запрацював новий механізм реєстрації прав на нерухоме майно, а також, відповідно, новий реєстр таких прав.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (чинна на момент виникнення спірних відносин).

За змістом пункту 29 цього Порядку, заявник подає технічний паспорт на об'єкт нерухомості виключно для проведення державної реєстрації права власності на новозбудований чи реконструйований об'єкт нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, у Реєстратора не було підстав вважати, що об'єкт нерухомості, про реєстрацію права на який йдеться у спірних правовідносинах, був реконструйований.

За таких обставин, вимога подати технічний паспорт не може вважатись законною.

Посилання Реєстратора на право витребувати додаткові документи не приймається до уваги з огляду на чітку регламентованість цього права.

Зокрема, за змістом пункту 8 частини другої статті 9 Закону України № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державний реєстратор наділяється правом у разі потреби вимагати подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Аналіз наведеної статті дає підстави стверджувати, що реалізація такого права у конкретній ситуації має визначатись не вільним розсудом реєстратора, а наявністю відповідної законодавчої вимоги.

Частиною третьою статті 15 цього ж Закону передбачено, що у випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об'єкта нерухомого майна, права стосовно якого підлягають державній реєстрації.

Такі випадки передбачені Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, яка затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773.

За правилами пункту 1.2 цієї Інструкції, технічна інвентаризація проводиться у таких випадках: перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об'єктів, у тому числі після проведення реконструкції та капітального ремонту; перед проведенням державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва; перед проведенням державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що утворився в результаті поділу, об'єднання об'єкта нерухомого майна або виділення частки з об'єкта нерухомого майна, крім випадків, коли в результаті такого поділу, об'єднання або виділення частки завершений будівництвом об'єкт приймався в експлуатацію. В інших випадках технічна інвентаризація проводиться за бажанням замовника.

Як вбачається з матеріалів справи, перелічених підстав у спірному випадку не було, а тому підстав для винесення рішення про зупинення розгляду заяви ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обмежень № 2185801 від 09.05.2013 та рішення про відмову у державній реєстрації № 4217248 від 23.07.2013 у відповідача не було.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.06.2014р. у справі № К/800/5840/14.

Таким чином, апелянтом не було надано доказів на підтвердження заявлених ним вимог, а тому доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк В.Ю. Ключкович

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Ключкович В.Ю.

Борисюк Л.П.