Справа № 804/17635/14
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняБезрученко К.В.,
представника позивача Бойка П.Ю.,
представника відповідача Куземи Я.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпропластмас" до Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська про скасування постанов,
28 жовтня 2014 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Дніпропластмас» до Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська про:
- скасування постанови Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 15.10.2014 про відкриття виконавчого провадження ВП № 45036065;
- скасування постанови Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 15.10.2014 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 45036065;
- скасування постанови Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 15.10.2014 про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах ВП № 45036065;
- скасування постанови Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 22.10.2014 про стягнення виконавчого збору ВП № 45036065;
- скасування постанови Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 24.10.2014 про розшук майна боржника ВП № 45036065.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, прийнявши постанову про відкриття виконавчого провадження 15.10.2014 та надавши строк для добровільного виконання виконавчого документа у строк до 21.10.2014, фактично цією ж датою розпочав примусові дії, що суперечить нормам Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, оскаржувані постанови є протиправними та такими, що не відповідають суперечать ст. ст. 27, 52, 65 та 57 Закону України "Про виконавче провадження".
Відповідач заперечив проти позову з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, які містяться в матеріалах справи. Відповідач зазначив, що державним виконавцем було вжито всіх заходів щодо примусового виконання рішень суду відповідно до Закону України " Про виконавче провадження". Крім того, відповідач вказав, що до Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції неодноразово надходять виконавчі листи, видані Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості на користь Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська, проте жодного виконавчого документу боржник не виконав, що несе великі збитки державі в особі Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимон на предмет спору на стороні відповідача заперечила проти позову з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову.
У судовому засіданні 06.03.2015 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
У судовому засіданні 06.03.2015 представник відповідача проти позову заперечив та просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання свого повноважного представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена судом, що підтверджується матеріалами справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
22.10.2014 державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1045, 46 грн.
22.10.2014 державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції прийнято постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, якою виконавче провадження ВП №45036065 з примусового виконання виконавчого листа № 2а/0470/8968/11, виданого 04.09.2014 Дніпропетровським окружним адміністративним судом, приєднано до зведеного виконавчого провадження № 45214725, яке веде Кіровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.
24.10.2014 державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції прийнято постанову про розшук майна боржника.
Згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно статті 11 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Крім того, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 17 Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.
Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 25 Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.
Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.
Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення.
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю.
Відповідно до п. 3.8.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, виконання зведеного виконавчого провадження розпочинається постановою про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. Про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виноситься постанова, копія якої зберігається у зведеному виконавчому провадженні. Виконавчі провадження щодо одного боржника об'єднуються у зведене виконавче провадження або приєднуються до зведеного виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку, наданого боржнику для самостійного виконання.
Також слід зазначити, що згідно ч. ч. 1, 4, 5, 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.
Згідно ч. ч. 1, 2, 5 ст. 57 Закону, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження була отримана позивачем 20.10.2014, з урахуванням поштового обігу.
Проте, доказів не підтвердження зазначеної обставини позивачем не надано. Більш того, суд зазначає, що в період з 20.10.2014 по день винесення постанови про стягнення виконавчого збору 22.10.2014, жодних заходів щодо виконання виконавчого документу боржником не вчинено.
Відповідно до приписів ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів.
Проте, жодних дій, спрямованих на виконання вимог рішення суду, боржником вчинено не було, після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, з клопотанням про продовження строку на добровільне виконання боржник не звертався.
Посилання позивача на те, що ПАТ «Дніпропластмас» не є правонаступником ЗАТ «Дніпропластмас» в частині внесення до Пенсійного Фонду плати, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за спискам № 1, 2 не приймаються судом до уваги, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» ЗАТ завод «Дніпропластмас» змінив найменування Закритого акціонерного товариства завод «Дніпропластмас» на Публічне акціонерне товариство «Дніпропластмас» та нормами чинного законодавства не передбачено правонаступництва за усіма правами та обов'язками шляхом перетворення, за винятком обов'язків перед органами Пенсійного фонду України щодо відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Крім того, суд звертає увагу, що надані суду Публічним акціонерним товариством «Дніпропластмас» докази та встановлені судом обставини не свідчать про бажання Публічного акціонерного товариства «Дніпропластмас» здійснювати виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №2а/0470/8968/11, без залучення примусових заходів.
Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суд, згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Враховуючи все вищевикладене та з огляду на те, що державний виконавець Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, діяв в межах наданих йому повноважень, на підставі та у спосіб, передбачений Законом і такі дії державного виконавця спрямовані на виконання виконавчого листа у справі №2а/0470/8968/11, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 04.09.2014, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 2, 11, 70, 71, 72, 86, 158 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Дніпропластмас» до Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська про скасування постанов від 15.10.2014 про відкриття виконавчого провадження; від 15.10.2014 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; від 15.10.2014 про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, від 22.10.2014 про стягнення виконавчого збору; від 24.10.2014 про розшук майна боржника відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений 11 березня 2015 року.

Суддя О.В. Царікова