Справа № 815/3369/15
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3369/15
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

15 червня 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Приморського районного військового комісаріату м. Одеси про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Приморського районного військового комісаріату м. Одеси, в якому позивач просить суд визнати незаконними дії медичної служби Приморського районного військового комісаріату м. Одеси стосовно ОСОБА_2 ; визнати незаконним рішення про відмову у відстроченні обласної комісії; зобов"язати відповідача розглянути питання призову ОСОБА_2 та прийняти відповідне рішення, беручи до уваги усі медичні висновки, в порядку, передбаченому законодавством України; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 12 000 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні питання чи має позивач адміністративну процесуальну дієздатність, суд встановив наступне.

Статтею 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.1 ст.3 КАС України); позивач особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду (п.8 ст.3 КАС України).

Таким чином, позивачем у справі адміністративної юрисдикції може бути та особа, чиї права, свободи та законні інтереси порушено.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 КАС України, здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Відповідно до ч. 2 ст. 48 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Як вбачається з адміністративного позову, ОСОБА_1 оскаржує дії Приморського районного військового комісаріату м. Одеси, вчинені відносно її сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно інформації, зазначеній позивачем, станом на момент пред`явлення даного позову ОСОБА_2 виповнилося 22 роки.

Крім того, судом встановлено, що позивачем не надано до позову жодних документів, з яких можна встановити наявність адміністративної процесуальної дієздатності ОСОБА_1 .

Як встановлено ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З аналізу наведених правових норм випливає, що завдання адміністративного судочинства полягає саме у захисті саме прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Суд також вказує, що юридична значимість для особи, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов, рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, тобто безпосередня залежність виникнення чи припинення прав та обов`язків зазначеної особи від таких рішень, дій чи бездіяльності, є кваліфікуючою ознакою змісту адміністративного позову відповідно до положень частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України/

З матеріалів адміністративного позову суду не вбачається можливим встановити, у чому саме полягає порушення з боку відповідача прав та законних інтересів ОСОБА_1 , оскільки у позовній заяві зазначено певні обставини стосовно дій по відношенню саме до ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 4 ст. 106 КАС України у позовні заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п`ятою статті 105 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 106 КАС України у позовні заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п`ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; Відповідно до ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч. 4 ст. 105 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.
Аналіз положень ст.ст. 2, 105, 106 КАС України свідчить про необхідність викладення вимог конкретизовано, максимально чітко і зрозуміло, що не допускає у прохальній частині позову формулювання вимог загального характеру.

Попри зазначене, у поданому адміністративному позові у прохальній частині у п. 1 позовні вимоги сформульовано абстрактно, а саме «Визнати незаконними дії медичної служби Приморського районного військового комісаріату м. Одеси стосовно ОСОБА_2 ».

Крім того, у п. 3 прохальної частини позову ОСОБА_1 просить суд визнати незаконним рішення про відмову у відстроченні обласної медичної комісії. Але при цьому, в порушення положень ч. 2 ст. 106 КАС України, відповідно до яких на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів, позивач не надає до позову оскаржуваного рішення та не зазначає причин, через які не може його надати.

З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов не відповідає вимогам, встановленим ст. 106 КАС України.

Відповідно до ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що адміністративний позов повинен бути залишений без руху, а позивачу надано термін для усунення зазначених недоліків шляхом приведення позовної заяви у відповідність вимогам ст. 106 КАС України.

Керуючись ст. 106, ч.1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Приморського районного військового комісаріату м. Одеси про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в п`ятиденний термін з дня отримання копії ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що у разі не виконання вимог суду щодо усунення недоліків у визначений судом термін, позовну заяву разом з додатками буде повернуто позивачу відповідно до п.1 ч.3 ст. 108 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М.Токмілова