Справа № 820/3666/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

11.06.2015 р. № 820/3666/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі - Самігулліній К.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- зобов'язати державного виконавця виконати виконавчі листи №2-674/10 від 16.08.2011 р., видані Дзержинським районним судом м.Харкова на підставі рішення від 12.11.2010 р.;

- зобов'язати державного виконавця надати ОСОБА_1 матеріали виконавчого провадження з 2010 р. по 2015 р. для ознайомлення;

- зобов'язати державного виконавця надати ОСОБА_1 документ, згідно якого за період з 12.11.2010 р. по 10.04.2015 р. не виконаний жодний виконавчий лист;

- у зв'язку з умисним явним невиконанням діючого законодавства, рішення Дзержинського суду м.Харкова від 12.11.2010 р. протягом 5 років і рішення від 26.12.2014 р. протягом 3,5 місяців та бездіяльністю виконавчої служби, не виконання своїх службових обов'язків - притягнути їх до відповідальності та визнати їх дії неправомірними;

- зобов'язати виконавчу службу прийняти до виконання виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди, витрат, пов'язаних з проведенням експертизи, сплаченого судового збору, витрат на ІТЗ розгляду справи у справі № 2-674/10 та не змушувати позивача писати окремі заяви щодо прийняття виконавчих листів до виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконанні державного виконавця Дзержинського ВДВС України знаходиться зведене виконавче провадження ЗВП №39444866 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сум боргу. За судженням позивача, протягом п'яти років відповідач умисно не виконує заходи щодо стягнення боргу з ОСОБА_3, змушує складати письмові заяви на отримання кожної копії ухвали про відкриття виконавчого провадження. Вказане порушує права та інтереси позивача, у зв'язку з чим остання була змушена звернутися до суду.

Позивач у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив суд ухвалити рішення про задоволення позову, наполягав на тому, що відповідачем навмисно порушуються права позивача.

У судовому засіданні представник відповідача - Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, у тому числі витребувані судом матеріали виконавчого провадження, вислухавши думки сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд поставив на обговорення питання щодо закриття провадження у справі.

Позивач проти закриття провадження у справі заперечувала.

Представник відповідача вважав, що провадження у справі слід закрити, оскільки дана справа не підсудна адміністративному суду.

Згідно зі ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За правилами визначеними п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З положень наведеної норми процесуального закону чітко слідує, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до адміністративного суду лише в разі відсутності іншого судового порядку оскарження. Тому, наявність іншого судового порядку унеможливлює розгляд цієї справи за правилами ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Системний аналіз положень наведених вище норм закону дає можливість зробити висновок про те, що розгляд судом вимог про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби є за своєю правовою суттю формою судового контролю за виконанням постановленого судового акту, а відтак, має здійснюватись саме тим судом, котрий постановив рішення по справі та видав виконавчий лист.

За приписами частини першої статті 368 Цивільного процесуального кодексу України, питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

Отже, за загальним правилом, сторони виконавчого провадження, їхні представники та прокурор можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду відповідної юрисдикції, яким видано виконавчий лист, і лише інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби до адміністративного суду.

Розділом УІІ Цивільного процесуального кодексу України визначено інший порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органі державної виконавчої служби при виконанні судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, тому такі спори не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно з позицією Пленуму Вищого адміністративного суду України, викладеною у п. 2 Постанови від 21.05.2012 року № 5 Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників (абз.6 п.2 Постанови).

У п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби зазначено, що приписами статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що кілька відкритих виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника об'єднуються у зведене виконавче провадження.

Судам необхідно мати на увазі, що за приписами цієї статті об'єднуються у зведене виконавче провадження кілька відкритих виконавчих проваджень тільки про стягнення коштів та лише з одного боржника.

Юрисдикцію судів щодо вирішення справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення в межах конкретного виконавчого провадження, яке об'єднано (приєднано) у зведене виконавче провадження, або зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження по виконанню рішень судів однієї юрисдикції, необхідно визначати з урахуванням положень частини четвертої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суд м.Харкова від 12.11.2010 року по справі №2-674/10 задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: комунальне підприємство "Жилкомсервіс", про стягнення шкоди внаслідок залиття (а.с.7).

По вказаній вище справі Дзержинським районним судом м.Харкова видано п'ять виконавчих листів, за якими державним виконавцем Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ були відкриті виконавчі провадження.

Постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ від 20.08.2013р. відкрито зведене виконавче провадження відносно боржника - ОСОБА_3 та об'єднано всі виконавчі провадження, відкриті відділом стосовно боржника ОСОБА_3 у зведене виконавче провадження. (а.с. 132). Стягувачем за даним ЗВП є ОСОБА_1

Враховуючи, що позивач - ОСОБА_1, є стягувачем у даному виконавчому провадженні, тобто є стороною виконавчого провадження. Виконавчі листи видані судом по одній і тій же справі за одним і тим же рішенням, прийнятим судом в порядку цивільного судочинства. ОСОБА_3 - є єдиним боржником у даному зведеному виконавчому провадженні, слід дійти висновку, що в даному випадку законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За таких підстав, юрисдикція адміністративних судів, визначена ст. 4 КАС України, не поширюється на даний спір, а тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 157 КАС України.

Керуючись ст. ст. 11, 12, 157, 158, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно з ст. 186 КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги з поданням її копії до апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили згідно з ст. 254 КАС України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Повний текст ухвали виготовлений 16 червня 2015 року.

Суддя О.В. Панченко