Справа № 456/135/2014-а
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 р. Справа № 876/2272/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Улицького В. З.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2014 року по справі № 456/135/2014-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області про визнання дій неправомірними та зобовязати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2014 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області, яким просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в нарахуванні і виплаті позивачу грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Зобовязати відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років позивачу період роботи з 1 вересня 1981 року до 22 квітня 2013 року. Зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2014 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови в нарахуванні і виплаті позивачу грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Зобовязано відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років позивачу період роботи з 1 вересня 1981 року до 22 квітня 2013 року. Зобовязано відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач. У поданій апеляційній скарзі просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що виплата грошової допомоги здійснюється тільки при призначанні пенсії за віком, а право на призначення пенсії за вислугу років мають лише ті працівники, які працювали в закладах і на посадах, зазначених в постанові Кабміну від 4 листопада 1993 року №909.

Представники сторін в судове засідання не зявилися, хоч і були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, що не перешкоджає слухати справу в їх відсутності в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Згідно з матеріалами справи позивач працював з 9 вересня 1974 року 8 січня 1981 року концертмейстром Стрийської музичної школи ім. О. Нижанківського, а з 9 січня 1981 року по теперішній час на посаді викладача по класу фортепіано у тій же школі.

На підтвердження періодів роботи позивачем подано трудову книжку.

4 грудня 2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення.

Листом від 11 грудня 2013 року № Д/95 позивачу відмовлено у виплаті такої грошової допомоги, оскільки період роботи позивача у Стрийській дитячій музичній школи ім. О. Нижанківського не дає права на призначення пенсії за вислугу років, оскільки така школа є позашкільним навчальним закладом.

Відповідно до статті 71 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України №909 від 4 листопада 1993 року «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» не передбачено посад викладача по класу фортепіано та концертмейстра.

Водночас дорученням Кабінету Міністрів України від 6 січня 1996 N 397/21 дію вище зазначеної постанови поширено в тому числі і на викладачів музичних шкіл без внесення змін до постанови.

Відповідно до пункту 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №433 від 6 травня 2001 року, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші) належать до позашкільних навчальних закладів.

Згідно з статтею 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції виходив з того, що спірний період роботи позивача належить зарахувати до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити, що твердження відповідача про неможливість призначити пенсію за вислугу років позивачу, у звязку з відсутністю посади на якій працював позивач в переліку посад, затвердженому Постановою Кабміну України, є беззмістовним та порушує права позивача, оскільки, як наведено вище, такий перелік було розширено.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2014 року по справі № 456/135/2014-а без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дати складення в повному обсязі.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Улицький В. З.