Справа № 750/2265/15-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/2265/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Супрун О.П.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 25.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника. Підставою до прийняття зазначеного рішення стало невиконання судового рішення Деснянського районного суду м. Чернігова, на підставі якого видано виконавчий лист № 2-а-2506/14578/11 від 06.10.2011 року.

Не погоджуючись із таким рішенням державного виконавця, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в якому просив суд скасувати вказану вище постанову про накладення штрафу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що судові рішення, які набрали законної сили, повинні виконуватись по всій території України, а враховуючи ту обставину, що рішення Деснянського районного суду м. Чернігова по справі № 2-а-2506/14578/11, на підставі якого було видано виконавчий лист позивачем не виконано, рішення державного виконавця про накладення штрафу є правомірним та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області знаходиться виконавчий лист № 2-а/2506/14578/11 від 06.10.2011 року, виданий Деснянським районним судом м. Чернігова про зобов'язання УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік в розмірі семи мінімальних пенсій за віком згідно вимог ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленому ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням вже проведених виплат, з урахуванням сум фактично отриманої такої допомоги.

26.10.2011 року згідно постанови про відкриття виконавчого провадження та розпорядження управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради було здійснено перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік. Згідно вказаного перерахунку сума до виплати стягувачу становить 4838 грн.

Проте, виплата коштів не здійснена боржником у зв'язку з відсутністю бюджетних коштів.

25.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову, яка є предметом оскарження, про накладення штрафу на боржника в розмірі 1360,00грн. Підставою до прийняття зазначеного рішення стало невиконання судового рішення Деснянського районного суду м. Чернігова, на підставі якого видано виконавчий лист № 2-а2506/14578/11 від 06.10.2011.

Надаючи правову оцінку наведеним обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, положеннями частин 1, 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) визначено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

З матеріалів справи вбачається та не спростовується Апелянтом, що УПСЗН Деснянської райради було запропоновано добровільно виконати рішення суду, Позивач отримав копію відповідної постанови, однак доказів виконання виконавчого листа № 2-а/2506/14578/11 у повному обсязі до моменту винесення постанови про накладення штрафу останнім подано не було.

Приписами до ч. 1 ст. 27 Закону закріплено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як було встановлено судом першої інстанції та не заперечується Позивачем, останній не виконує рішення суду у звязку з відсутністю відповідного фінансування з Державного бюджету України, оскільки згідно приписів ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Положеннями ч. 2 ст. 75 Закону визначено, що у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст.. 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 89 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Приписами ч. 2 ст. 89 Закону закріплено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Зі змісту постанови про накладення штрафу вбачається, що державним виконавцем накладено на Позивача штраф за невиконання рішення суду без поважних причин у подвійному розмірі.

У той же час судом першої інстанції не було враховано, що неможливість Позивача виконати рішення суду щодо здійснення виплати грошової допомоги повязана з тим, що бюджетні призначення на забезпечення виконання судових рішень за програмами соціального захисту у державному бюджеті не передбачені.

Заважаючи на вищенаведене, а також з огляду на викладену в постанові Верховного Суду України від 24.03.2015 року у справі №21-66а15 правову позицію, колегія суддів приходить до висновку, що невиконання судового рішення Управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Тобто, у даному випадку накладення штрафу не захищає права особи на отримання бюджетних коштів.

Таким чином, судом першої інстанції було помилково надано оцінку поважності підстав, що стали перешкодою для виконання Управлінням судового рішення, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин, судом першої інстанції неповно зясовано всі обставини, що мають значення для справи, а тому судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду скасувати та прийняти нову.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 167, 195, 197, 198, 202, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2015 року скасувати, та прийняти нову, якою позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради - задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про накладення штрафу від 25.02.2015 року у виконавчому провадженні №29291005 за виконавчим листом №2506/14578/2011.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В. В.