Справа № П/811/195/15
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2015 рокусправа № П/811/195/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Туркіної Л.П. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Протеїн-Продакшн" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 16 січня 2015 року №.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що позивачем підтверджено реальність господарських операцій з його контрагентом щодо поставки в липні 2014 р. сої, шляхом надання до суду належним чином засвідчених копій документів первинної документації.

Не погодившись з постановою суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої податковий орган просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Наполягає на тому, що первинні бухгалтерські та податкові документи позивача з його контрагентом не мають юридичної сили та доказовості у зв'язку з тим, що діяльність контрагента-постачальника була спрямована на надання податкових вигод та проведення безтоварних операцій, відсутність фактичної поставки товару сої по ланцюгам постачання такого товару. В ході проведення перевірки встановлено дефектність наданих до перевірки документів.

У судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що податковим органом проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ "Торговий дім "Протеїн-Продакшн" з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість та доходів і витрат, що враховуються при визначені об'єкта оподаткування з податку на прибуток підприємств по взаємовідносинам з ТОВ "Сільгосп-Центр" за липень 2014 р., за результатами якої складено акт № 35/11-23-22-04/36390340 від 19.12.2014 р. (а.с.10-31). Згідно висновків акту, позивачем порушено п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПКУ, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 183 016 грн., в тому числі: за липень 2014 р. в сумі 36 336 грн., за серпень 2014 р. в сумі 146 680 грн. На підставі зазначеного акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення за № від 16.01.2015 р., згідно до якого позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в сумі 274 524 грн., з яких 183 016 грн. - основний платіж та 91 508 грн. - за штрафні (фінансові санкції (а.с.7).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Податкового кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996-XIV.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно з п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За приписами ч.1 та ч.2 статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що для віднесення платником податку до податкового кредиту суми податку на додану вартість необхідно, в тому числі, підтвердити відповідними бухгалтерськими документами факти отримання товару та його оплати, а також наявність мети отримання товару, повязаної із подальшим використанням отриманих товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому, згідно вимог п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, платник податків не має права на податковий кредит у разі відсутності податкової накладної чи митної декларації, що позбавляє платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг).

Згідно акта перевірки №35/11-23/22-04/36390340 від 19.12.2014 р. (а.с.10-31), перевіркою повноти визначення податкового кредиту за перевіряємий період встановлено його завищення в сумі 183 016 грн., в тому числі: за липень 2014 р. в сумі 36 336 грн., за серпень 2014р. в сумі 146 680 грн.. Вказані висновки ґрунтуються на тому, що позивачем відображено в податковому обліку, а саме віднесено до податкового кредиту операції з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ "Сільгосп-Центр" на загальну суму ПДВ 183 015,53 грн., в тому числі: за липень 2014р. на суму 183 015,53 грн.. Водночас, використавши в ході перевірки акт №17/11-23-22-04/37502704 від 02.12.14 р. документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Сільгосп-Центр" з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість та доходів і витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування з податку на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ "Меріленд Сіті" за липень, серпень 2014 р., ТОВ "Зеленецьке", ТОВ "Славтрейд Агро", ТОВ "ТД "Протеїн-Продакшн", ТОВ "Заготзбут" за липень 2014 р. та ТОВ "Елітстройбуд-2014" за серпень 2014 р., яким встановлено відсутність вчинення господарських операцій між ТОВ "Сільгосп-Центр" та контрагентами-постачальниками ТОВ "Зеленецьке", ТОВ "Меріленд Сіті" за липень 2014 р., ТОВ "Елітстройбуд-2014" за серпень 2014 р., оскільки діяльність даних постачальників була направлена на надання послуг по заниженню податкових зобов'язань, а також встановлено безтоварність господарських взаємовідносин між ТОВ "Сільгосп-Центр" з контрагентами-покупцями, в тому числі і ТОВ "ТД "Протеїн-Продакшн", податковий орган дійшов висновку, що первинні бухгалтерські та податкові документи отримані ТОВ "ТД "Протеїн-Продакшн" від ТОВ "Сільгосп-Центр" за липень 2014 року не мають юридичної сили та доказовості.

Досліджуючи матеріали справи та висновки акта перевірки, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з п.198.2 ст.198 ПКУ датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Статтею 201 ПКУ встановлено порядок складання та вимоги до податкових накладних. Відповідно пункту 201.8 вказаної статті, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст.183 цього Кодексу.

Згідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому, статус позивача та його контрагентів як платників ПДВ (у період вчинення господарських взаємовідносин) не заперечувався сторонами.

Товариством "ТД "Протеїн-Продакшн" відображено в податковому обліку, а саме віднесено до податкового кредиту операції з придбання товарів (робіт, послуг) у Товариства "Сільгосп-Центр" на загальну суму ПДВ 183 015,53 грн., в тому числі: за липень 2014 р. на суму 183 015,53 грн. (ПДВ в сумі 146 680 грн. включено до податкового кредиту в серпні 2014 р.).

Товариство "Сільгосп-Центр" зареєстровано як юридична особа, основним видом діяльності якого є: 46.21 - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. В процесі провадження у справі про банкротство, санації не перебуває, відомості про юридичну особа підтверджені (а.с.43).

04.01.2012 р. між Товариством "ТД "Протеїн-Продакшн" (Покупець) та Товариством "Сільгосп-Центр" (Продавець) укладено договір поставки №01-01 АВ, згідно предмету якого на умовах, викладених в Договорі, Продавець зобов'язувався поставити, а Покупець прийняти та оплатити сою, на умовах даного Договору, Додаткових угодах та Специфікаціях до нього, які є невід'ємною частиною даного Договору (а.с.53-59).

Згідно специфікацій №84 від 03.07.2014 р., №85 від 21.07.2014 р. до договору поставки №01-01 АВ від 04.01.2012 року, Товариство "Сільгосп-Центр" зобов'язалось поставити Товариству "ТД "Протеїн-Продакшн" сою в кількості 210 т. на загальну суму 1 281 000,00 грн., в тому числі ПДВ 213 500,00 грн. (а.с.60-61).

Матеріалами справи підтверджено, що по факту поставки в липні 2014 року сої Товариством "Сільгосп-Центр" було виписано Товариству "ТД "Протеїн-Продакшн" податкові накладні на загальну суму 218014 грн., в т.ч. ПДВ 36 335,67 грн. (а.с.76), податкові накладні відображені в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних та включених до складу податкового кредиту за липень 2014 р. в сумі 36 335,67 грн., за серпень 2014 р. в сумі 146 680 грн. Факт оплати за поставлений товар підтверджено карткою по рахунку 6314 за 3 квартал 2014 р. (а.с.77-78) та платіжними дорученнями (а.с.79-84).

Отриману сою використано ТОВ "ТД "Протеїн-Продакшн" у господарській діяльності шляхом переробки згідно договору №01/09/10 від 01.09.2010 року (а.с.114-131) та подальшої реалізації уже готової продукції на підставі укладених договорів поставки (а.с.132-141).

В свою чергу, ТОВ "Сільгосп-Центр" підтверджено реальність господарських операцій з ТОВ "ТД "Протеїн-Продакшн" щодо поставки в липні 2014 р. сої, шляхом надання до суду належним чином засвідчених копій документів первинної документації (а.с.144-178).

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, з аналізу наведених вище норм законодавства та правовідносин позивача з ТОВ "Сільгосп-Центр" вбачається, що позивачем дотримано всіх обовязкових вимог закону, безпосередньо повязаних з формуванням податкового кредиту та виникненням податкового зобовязання, оскільки єдиною підставою для цього являється саме наявність у платника податку-покупця належно оформленої (складеної) податкової накладної.

Слід зазначити, що наявність вищевказаних законодавчо визначених обставин для формування податкового кредиту є обов'язковою, але, є не безумовною підставою для визнання правомірності такого формування за умови, якщо податковий орган доведе те, що відомості у документах, на підставі яких вони сформовані, не відповідають дійсності, в тому числі, коли господарські операції з придбання товару (робіт, послуг) не мали реального характеру.

Право платника податку на податковий кредит ставиться в залежність від отримання податкової накладної, а не від сплати його контрагентами податку до бюджету та їх знаходження за юридичними адресами після здійснення господарських операцій.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що податковим органом не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даним субєктом господарювання було лише одержання позивачем податкової вигоди.

За правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України № 21-47а10 від 31.01.2011 р., чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншими субєктами господарювання, зокрема, тими, які не були постачальниками товарів (послуг), на вартість яких нарахований податок на додану вартість, що включений платником податку до податкового кредиту.

Відтак, на підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податковим органом безпідставно збільшено позивачу грошове зобовязання з податку на додану вартість у сумі 183 016 грн. та застосовано штрафну санкцію у сумі 91 508 грн., а тому податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16 січня 2015 р. слід скасувати.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. п.1 ч.1 ст.198, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Протеїн-Продакшн" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко