Справа № 2а-3930/12/1470
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 р.м. ОдесаСправа № 2а-3930/12/1470

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді доповідача Косцової І.П.

суддів Стас Л.В.

ОСОБА_1

за участю: секретаря Разінкіної Л.В.

представника позивача ОСОБА_2 (довіреність від 18.10.2013 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2013 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Миколаївської області ДПС від 05.07.2012 року №, №, №, якими збільшено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на суму 214 075 грн., з податку на додану вартість на суму 40 079,75 грн. та застосовано штрафні санкції за порушення норм регулювання обігу готівки в сумі 544 221,55 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що представники податкової служби провели перевірку всупереч вимогам діючого законодавства. Висновки акту перевірки не ґрунтуються на фактичних даних, є домислами та припущеннями. Позивач вважає, що податкові повідомлення-рішення прийняті неправомірно та підлягають скасуванню.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2013 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у справі зясовано, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем за результатами документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.10 року по 31.12.11 року, висновки якої оформлено актом від 19.06.12 року №426/17-208//НОМЕР_1.

В ході перевірки встановлено порушення позивачем вимог:

- ст.13 розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян", з урахуванням п.22.10 ст.22 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження Підприємцем податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на 2 689 грн. та завищення податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2011 рік на 1 570,25 грн.;

- пп."б" п.176.2 ст.176 ПК України, яке полягало у не включенні до наданих до ДПІ податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також сум утриманого з них податку з доходів, виплачених фізичним особам-підприємцям за придбаний товар та за надані послуги (Ф.1-ДФ);

пп.3.1.1 ст.3, п.4.1 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3, пп.7.4.4., пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість, п.185.1 ст.185, пп.187.1 ст.187, пп.188.1 ст.188, пп.198.4 ст.198 ПК України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету на загальну суму 35 661 грн.;

- п.2.2. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. N 637, , яке полягало у тому, що підприємцем не відображено в книзі обліку доходів і витрат (Форма 10) фактично отриманої суми готівки за реалізацію товару на загальну суму 108 844,31 грн.

Суть порушень, за висновком податкового органу, полягала в тому, що перевіркою правильності визначення валового доходу, відображеного в декларації про доходи за 2010 рік встановлено, що згідно первинних документів (накладних, банківських виписок), наданих до перевірки, ФОП ОСОБА_3 отримано від покупців оплату за запчастини на загальну суму 2 291 387,23 грн. (без урахування ПДВ), що надійшла на розрахунковий рахунок від покупців товарів та послуг, та відсотки банку, в той час як за даними декларації валовий дохід Підприємця становить 2 234 484,99 грн. Розбіжність між даними перевірки та даними декларації складає 56 902,24 грн.

Крім цього, в ході перевірки встановлено, що підприємцем у 2010 році до сум валового доходу не включено 74 228,65 грн. - оплата готівковими коштами, джерело походження яких перевіркою не встановлено. Видача коштів з розрахункових рахунків на закупівлю товару не відбувалася; згідно пояснень ФОП ОСОБА_3 кредити, позики та фінансова допомога за період з 01.04.10 по 31.12.10 не надавалися та не отримувалися.

Таким чином, на думку ДПІ, Підприємцем занижено суму валового доходу за 2010 рік на 131 130,89 грн. (56 902,24 грн. + 74 228,65 грн.), чим порушено ст.13 розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян".

Аналогічні порушення, згідно акту перевірки, допущені Підприємцем і у 2011 році. Зокрема, згідно первинних документів (накладних, банківських виписок), наданих до перевірки, сума доходів, що надійшла на розрахунковий рахунок від покупців товарів та послуг та відсотки банку у 2011 році становить 4 260 799,38 грн.(без урахування ПДВ), а за даними декларації про доходи, отримані у 2011 році, валовий дохід становить 4 271 948,20 грн. Розбіжність між даними перевірки та даними декларації складає 11 148,82 грн.

Отже, за даними перевірки, валовий дохід ФОП ОСОБА_4 у 2011 році становить 4 296 100,15 грн. (без урахування ПДВ) (4 260 799,38 грн. (оплата від покупців, яка надійшла на розрахунковий рахунок ФОП згідно банківських виписок наданих до перевірки) + 35 300,77 грн. (77 680,29грн (загальна сума готівкових коштів згідно чеків та приходних касових ордерів) 42 379,52грн. (частина суми, яка була знята з розрахункового рахунку на закупівлю товару).

Таким чином, перевіркою встановлено заниження Підприємцем суми валового доходу за 2011 рік на суму 24 151,95 грн. (4 296 100,15 грн. - 4 271 948,20 грн.), чим порушено п.177.2 ст. 177 Податкового кодексу України.

Всього перевіркою правильності визначення валового доходу встановлено заниження ФОП ОСОБА_3 суми валового доходу за 2010 рік на суму 131 130,89 грн., за 2011 рік - на суму 24 151,95 грн., всього на загальну суму 155 282, 84 грн.

Перевіркою правильності визначення витрат, відображених у деклараціях про доходи у порівнянні з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки, за 2010 рік встановлено, що згідно первинних документів (видаткових накладних, чеків, банківських виписок) наданих до перевірки, ФОП ОСОБА_3 у 2010 році придбано товар (автозапчастини) на суму 2 358 714,78 грн. (без урахування ПДВ), з яких 2 284 288,85 грн. - сума витрат по банку, 74 425,93 грн. - сума готівкових коштів згідно чеків.

Згідно декларації про доходи за 2010 рік, валові витрати становлять 2 221 351,14 грн.

За даними перевірки (згідно видаткових накладних, банківських виписок, чеків наданих до перевірки), валові витрати ФОП ОСОБА_3 за 2010 рік становлять 2 334 555,39 грн. (без урахування ПДВ), з яких 2 284 288,85 грн. - витрати у безготівковій формі, 50 266,54 грн. - витрати у готівковій формі згідно чеків та прибуткових касових ордерів.

Розбіжності між сумами витрат згідно первинних документів (видаткових накладних, чеків, прибуткових касових ордерів, банківських виписок), наданих до перевірки та даними перевірки (згідно видаткових накладних, банківських виписок, чеків, прибуткових касових ордерів, наданих до перевірки), пояснюються тим, що до складу витрат віднесені суми витрат, які безпосередньо не повязані з одержанням доходу на загальну суму 24 159,39 грн. (без ПДВ).

Таким чином, перевіркою встановлено заниження ФОП ОСОБА_3 суми валових витрат за 2010 рік на суму 113 204,25 грн. (2 334 555,39грн. - 2 221 351,14грн.), чим порушено ст.13 розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.92 № 13-92 "Про прибутковий податок з громадян".

Перевіркою правильності визначення витрат, відображених у деклараціях про доходи у порівнянні з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки за 2011 рік встановлено, що згідно первинних документів (видаткових накладних, чеків, прибуткових касових ордерів, банківських виписок) наданих до перевірки, ФОП ОСОБА_3 отримано від постачальників товар (автозапчастини, ПМП, будівельні матеріали) та послуги (звязку, телекомунікаційні послуги, транспортні послуги, та інші) на загальну суму 4 140 658,49 грн. (без урахування ПДВ), з яких 4 062 978,20грн. - сума витрат у безготівковій формі, 77 680,29 грн. - загальна сума готівкових коштів згідно чеків та прибуткових касових ордерів.

Згідно декларації про доходи, одержані за 2011 рік, валові витрати становлять 4 096 162,94 грн.

За даними перевірки (згідно видаткових накладних, банківських виписок, чеків, наданих до перевірки), валові витрати ФОП ОСОБА_3 за 2011 рік становлять 4 129 552,40 грн., з яких 4 062 978,20 грн. - витрати у безготівковій формі, 66 574,20 грн. - витрати у готівковій формі, які повязані з діяльністю ФОП ОСОБА_3

Розбіжності між сумами витрат згідно первинних документів (видаткових накладних, чеків, прибуткових касових ордерів, банківських виписок) наданих до перевірки, ФОП ОСОБА_3 та даними перевірки (згідно видаткових накладних, банківських виписок, чеків наданих до перевірки), пояснюються тим, що до складу витрат віднесені суми витрат, які безпосередньо не повязані з одержанням доходу на загальну суму 11 106,09 грн. (без ПДВ).

Таким чином, перевіркою встановлено заниження ФОП ОСОБА_3 суми валових витрат за 2011 рік на суму 33 389,46 грн. (4 129 552,40 грн. - 4 096 162,94 грн.), чим порушено п.177.2 ст. 177 Податкового кодексу України.

Отже, перевіркою визначення витрат, безпосередньо повязаних з одержанням доходу (документально підтверджених), встановлено заниження ФОП ОСОБА_3 суми валових витрат за 2010 рік на суму 113 204,25 грн., за 2011 рік - на суму 33 389,46 грн., а всього на загальну суму 146 593, 71 грн.

Перевіркою дотримання вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.04 №637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.05 за № 40/10320 встановлено, що згідно первинних документів (банківських виписок, видаткових накладних, чеків, прибуткових касових ордерів), наданих до перевірки, ФОП ОСОБА_3 отримано від постачальників товарів (робіт послуг) у 2010 році 2 365 615,88 грн. (без урахування ПДВ), в т.ч. за готівкові кошти - 73 718,70 грн. (без урахування ПДВ) (74228,65 грн. (загальна сума готівки, за яку закуплено товар за період з 01.04.10 по 31.12.10) 509,95грн. (сума розрахунків карткою).

До перевірки ФОП ОСОБА_3 не надано документів, які підтверджують джерело походження готівкових коштів в сумі 73 718,70 грн. (без урахування ПДВ), за які був придбаний товар, оскільки видача коштів з розрахункових рахунків на закупівлю товару не відбувалася, за поясненнями підприємця, кредити, позики та фінансова допомога протягом 2010 року не надавалися та не отримувалися.

За даними перевірки (згідно накладних, банківських виписок, чеків, прибуткових касових ордерів, наданих до перевірки), валовий дохід ФОП ОСОБА_3 за 2011 рік становить 4 296 100,15 грн. (без урахування ПДВ), з яких 4 260 799,38 грн. - оплата від покупців, яка надійшла на розрахунковий рахунок ФОП згідно банківських виписок наданих до перевірки, 35 300,77 грн. - готівкові кошти (77 680,29грн. (загальна сума готівкових коштів згідно чеків та приходних касових ордерів) 42 379,52грн. (частина суми, яка була знята з розрахункового рахунку на закупівлю товару). Джерело походження готівкових коштів на суму 35 125,61 грн. перевіркою не встановлено (35 300,77 грн. - 175,16 грн. (сума розрахунків карткою до моменту зняття коштів на закупівлю товару.)

Таким чином перевіркою встановлено, що доходи в сумі 108 844,31 грн. (без урахування ПДВ) за перевіряємий період надійшли ФОП ОСОБА_3 виключно у готівковій формі і джерело походження яких перевіркою не встановлено.

Всі суми, які надходили на розрахункові рахунки ФОП ОСОБА_3 за період з 01.04.10 по 31.12.11 відображені в книзі обліку доходів і витрат, які ведуть громадяни - субєкти підприємницької діяльності протягом календарного року (Форма №10), в той же час, розбіжності, виявлені в ході перевірки у розмірі 108 844,31 грн., не відображені ФОП ОСОБА_3 у книзі обліку доходів і витрат.

Перевіркою повноти визначення податкових зобовязань по податку на додану вартість за 2010 - 2011 роки встановлено порушення вимог пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" та п.п.185.1.а) п. 185.1 ст.185, п.п. 187.1.а) п.187.1 ст.187 п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України.

На думку податкового органу, порушення полягало в тому, що ФОП ОСОБА_3 отримував доходи у готівковій формі та не оподатковував операції з поставки товарів податком на додану вартість, чим занизив обєкт оподаткування податку на додану вартість 2010 році у загальній сумі 74 228,65 грн. (ПДВ 14 846 грн.), у 2011 році - у сумі 35 300,77 грн. (ПДВ 7 060 грн.).

Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період, що перевірявся, встановлено його завищення на суму 13 755,00 грн., а саме:

- за рахунок включення до складу податкового кредиту витрат в сумі 13 260 грн., не повязаних з господарською діяльністю, чим порушено п.п.7.4.4 п.7.4. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та п.198.4. ст.198 Податкового кодексу України;

- за рахунок включення до податкового кредиту у квітні 2010 року сум ПДВ, які не підтверджено податковими накладними, які вказані у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних за квітень 2010 року по контрагенту ТОВ «АВ Сплав», на загальну суму 2 970 грн., (з урахуванням ПДВ 495 грн.), чим порушено пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Таким чином, перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість встановлено його заниження у сумі 35 661 грн.

За наслідками перевірки ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 05.37.2012 року №, №, №, якими позивачеві збільшено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на суму 214 075 грн., з податку на додану вартість на суму 40 079,75 грн. та застосовано штрафні санкції за порушення норм регулювання обігу готівки в сумі 544 221,55 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом не підтверджено документально факт заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість та наявність підстав для застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки, отже оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Колегія суддів такий висновок суду першої інстанції вважає правильним, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Декрету КМ України №13-92 від 26.12.1992 року "Про прибутковий податок з громадян" (далі - Декрет) (в редакції, яка діяла на момент періоду, що перевірявся) об'єктом оподаткування у громадян, які мають постійне місце проживання в Україні, є сукупний оподатковуваний доход за календарний рік (що складається з місячних сукупних оподатковуваних доходів), одержаний з різних джерел як на території України, так і за її межами.

При визначенні сукупного оподатковуваного доходу враховуються доходи, одержані як в натуральній формі, так і в грошовій (національній або іноземній валюті).

Згідно ст.13 зазначеного Декрету оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах II та III цього Декрету.

Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву.

До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Статтею 19 Декрету передбачено, що громадяни, доходи яких підлягають оподаткуванню відповідно до цього Декрету, зобов'язані вести облік доходів, одержаних протягом року, і витрат, безпосередньо пов'язаних з їх одержанням, за формою, що встановлюється Головною державною податковою інспекцією України.

Відповідно до п.177.2. ст.177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.10 ст.177 ПК України передбачено, що фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом 2010 року ФОП ОСОБА_3 отримував від постачальників товар, за який розраховувався як через рахунки у банку, так і за готівкові кошти. Всього за цей період готівкою оплачено товарів на загальну суму 73 718,70 грн.

Крім цього, згідно чеків та приходних касових ордерів, позивачем у 2011 році отримано від покупців оплату за отриманий товар готівковими коштами на загальну суму 35 300,77 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в акті перевірки відповідач не зазначив первинні документи, які б свідчили про отримання доходу готівковими коштами в сумі 74 228,65грн., а посилання лише на факт витрачання ФОП ОСОБА_3. сум, розмір яких перевищує суми, відображені у первинних документах, не може бути підставою для висновку, що витрачені ФОП ОСОБА_3 кошти є його виручкою, яка підлягає включенню до складу валового доходу.

З матеріалів справи також вбачається, що у періоді, що перевірявся, позивачем до складу витрат, пов'язаних із здійсненням підприємницької діяльності, віднесено витрати, понесені у готівкових коштах на сплату послуг мобільного звязку, та витрат на придбання розхідних та будівельних матеріалів, які в подальшому використовувались для утримання та проведення поточних ремонтів орендованих приміщень.

На підтвердження зазначених витрат Підприємцем надано угоду про надання послуг стільникового мобільного звязку від 28.08.2007 року № 2567397, укладену між МВ ЗАТ "ОСОБА_5Ес.Ем." та ОСОБА_3, договори оренди нежитлового приміщення від 01.01.2010 року, 01.07.2010 року, 01.01.2011 року та від 01.07.2011 року, в яких, зокрема, зазначено, що наймач приміщення - ФОП ОСОБА_3 має право проводити за власний рахунок необхідний поточний ремонт приміщення, що орендується, а в ході розгляду справи в суді першої інстанції додатково надано розпорядження від 03.09.2007 року про застосування у господарській діяльності ФОП ОСОБА_3 засобу звязку - мобільного телефону на підставі договору від 28.08.2007 року, звіти про використання послуг мобільного звязку, акт на списання грошових коштів на утримання та поточний ремонт, чекі та іші платіжні документи.

Колегія суддів вважає помилковим висновок податкового органу, що витрати на оплату послуг мобільного зв'язку не є витратами, повязаними з отриманням доходу позивача, адже, як з'ясувалось в ході розгляду справи, договір з підприємством, надавачем послуг стільникового звязку позивач мав можливість укласти як корпоративний користувач лише за умов використання двох і більше телефонних номерів.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем видано відповідне розпорядження про використання зазначеного телефонного номеру у господарській діяльності, що, на думку колегії суддів, може бути підставою для відображення сум, сплачених фізичною особою за отриману послугу, до витрат Фізичної особи-підприємця.

Таким чином, оскільки податковим органом належними доказами не доведено, що задекларований позивачем валовий дохід є нижчим, ніж встановлено в ході перевірки при дослідженні первинних бухгалтерських документів (банківських виписок, чеків та приходних касових ордерів), а при визначенні валових витрат ФОП ОСОБА_3 включив витрати, які не повязані з отриманням доходу, колегія суддів приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення, яким позивачеві визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб прийнято з порушенням вимог чинного податкового законодавства та є необґрунтованим.

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення від 05.07.2012р. № (штрафні санкції за порушення норм регулювання обігу готівки), колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 2.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. N 637 передбачено, що підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Згідно п.п. 2.6. Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем фактично зроблено висновок про порушення порядку оприбуткування готівки шляхом підміни понять, оскільки в даному випадку мова йде про порядок оприбуткування готівкової виручки від здійснення господарської діяльності, а не про порядок обліку витрат готівки.

Як вбачається з матеріалів справи, Актом перевірки зазначено про порушення Підприємцем вищеозначених вимог Положення у звязку із посиланням на витрачення готівкових коштів в сумі 108 844,31 грн. в т.ч. - 73 718,70 грн. за 2010рік та 35 125,61 грн. за 2011 рік, що суперечить змісту вищевказаних пунктів Положення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що податкове повідомлення - рішення від 05.07.2012 року № щодо нарахування штрафу в розмірі 544221,55 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 05.07.2012р. №, яким позивачеві збільшено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.3.1 ст.3 Закону України "Про податок на додану вартість" об'єктом оподаткування є операції платників податку з: поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю);

Пунктом 4.1 ст. 4 цього Закону передбачено, що база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг))...;

Згідно пункту 7.3 ст.7 Закону датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Положеннями статті 185 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, по результатах перевірки повноти визначення податкових зобовязань з ПДВ за 2010р. зазначено про їх заниження в сумі 14 846 грн. Підставою для встановлення даного порушення є посилання Акту на отримання готівкової виручки в розміри 74 228,65 грн., однак як вказувалося вище, податковий орган зазначав лише про витрачання позивачем готівкових коштів, в той час як висновок про отримання готівкової виручки в даному розмірі є припущенням податкового органу.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального та процесуального права, повною мірою встановлено фактичні обставини справи, тому ухвалене у справі рішення є законним та обгрунтованим.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2013 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Суддя-доповідач: ОСОБА_6

Судді: Л.В.Стас

ОСОБА_1