Справа № 710/671/15-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 710/671/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Кравчук В.М. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

04 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шурка О.І.

суддів: Василенка Я.М., Кузьменка В.В.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області про стягнення недоплаченої пенсії особі, яка постраждала внаслідок ЧАЕС,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та інвалідом 2 групи по хворобі, пов'язаній з наслідками аварії на ЧАЕС.

24 лютого 2015 року позивач звернувся із заявою до Управління соціального захисту населення Шполянської районної державної адміністрації з проханням нарахувати йому за 2014 рік виплату одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи у відповідності до положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796 - ХІІ від 28.02.1991 р., в розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

Відповідачем надано позивачу відповідь за № 131 від 03 лютого 2015 р., в якій вказано, що при нарахуванні даних допомог Управління керувалось і керується чинною на момент виникнення спірних правовідносин постановою КМ України Про компенсації виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №836 від 26.07.1996 року та Законом України «Про державний бюджет на відповідний рік».

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача при нарахуванні та виплаті йому одноразової компенсації за втрачене здоров'я, в розмірі значному меншому, ніж передбачено Законом, та просить суд зобовязати відповідача здійснювати зазначені нарахування та виплати на підставі, у порядку та розмірах встановлених Законом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» норми і положення статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам І групи - 60 мінімальних заробітних плат; інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат; дітям-інвалідам - 10 мінімальних заробітних плат; сім'ям, які втратили годувальника, - 60 мінімальних заробітних плат; батькам померлого - 30 мінімальних заробітних плат.

Однак, Законами України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», «Про Державний бюджет України на 2012 рік», Про державний бюджет України на 2013 рік, «Про Державний бюджет України на 2014 рік» норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду на відповідний рік.

Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - в розмірі 284,40 грн.

Пунктами 2 та 3 рішення Конституційного Суду України від 13.01.2012 № 3-рп/2012 вирішено, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Згідно з приписами ст. 150 Конституції України, рішення Конституційного суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем правомірно призначена та нарахована щорічна допомога на оздоровлення, особі яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідності до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в порядку та розмірах, передбачених постановою КМ України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, щоб підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції, а відповідач, як суб'єкт владних повноважень - довів правомірність своїх дій.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 122, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.