Справа № П/811/359/15
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2015 рокусправа № П/811/359/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року по справі № П/811/359/15 за позовом Приватної фірми "МУР-2001" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и В :

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року адміністративний позов Приватної фірми "МУР-2001" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено, а саме:

визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління міністерства доходів та зборів у Кіровоградській області від 20 травня 2014 року, яким приватній фірмі Мур-2001 збільшено суму грошових зобовязань з податку на додану вартість на суму 11667 грн. та накладено штрафну санкцію 2917 грн.

визнати протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління міністерства доходів та зборів у Кіровоградській області від 20 травня 2014 року, яким приватній фірмі Мур-2001 збільшено суму грошових зобовязань з податку на прибуток на 25134 грн. та накладено штрафну санкцію 3064 грн.

Постанова суду мотивована необґрунтованістю та недоведеністю відповідачем тих обставин, які стали підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень. Такі висновки суд обґрунтував встановленими обставинами справи, які свідчать про реальність господарських операцій, які не визнаються відповідачем, а також наявністю належним чином оформленими первинними документами, які підтверджують здійснені позивачем господарські операції, за наслідками яких підприємством визначено податкові зобовязання з податку на прибуток та з податку на додану вартість.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками перевіряючих осіб, які зроблено в Акті перевірки та яким, на думку заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що посадовими особами Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Приватної фірми "МУР-2001" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з контрагентами ПП "БВП-Буд" за період з 01.01.2011 по 28.02.2011, ТОВ "АРСАОН" за період з 01.02.2012 по 29.02.2012, за результатами якої складено Акт №85/11-23-22-02/31562511 від 17.04.2014 року.

В акті перевірки вказано на порушення підприємством вимог:

1. п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 21607 грн., в т.ч.:

- за січень 2011 року на суму 6337 грн.;

- за лютий 2011 року на суму 3603 грн.;

- за лютий 2012 року на суму 11667 грн.

та зменшено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного періоду (ряд.18.2) за лютий 2011 року в сумі 367 грн.

2. п.1.32 ст.1, п.5.1, ст..5, п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5, пп.5.3.9 п.5.9 ст.5, пп..11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п.138.2, п.138.4 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 25134 грн., у т.ч.:

- за перший квартал 2011 року на суму 12884 грн.,

- за перший квартал 2012 року на суму 12250 грн.

Такі висновки податкової служби, з огляду на акт перевірки, ґрунтуються на наступному.

Проведеною перевіркою встановлено відображення приватною фірмою "МУР-2001" у податковому обліку господарських операцій з ПП "БВП-Буд" та ТОВ "АРСАОН" з приводу поставки товарів.

Вказані господарські операції ОДПІ вважає нереальними, такими, що не створюють юридичних наслідків і відповідно позбавляють Приватну фірму "МУР-2001 права на формування витрат та податкового кредиту.

Як вбачається з Акту перевірки, висновки про нереальність господарських операцій ОДПІ зроблено з огляду на акти перевірок контрагентів позивача, а саме:

- акт перевірки Кіровоградської ОДПІ від 12.07.2011 року №61/23-6/35084152 «Про результати невиїзної документальної перевірки ПП "БВП-Буд" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2010 року по 30.06.2011 року», в якому зазначено про укладання підприємством цивільно-правових відносин та проведення операцій, спрямованих на надання податкової вигоди для третіх осіб з метою штучного формування податкового кредиту. Також, в акті перевірки ОДПІ вказує на відсутність у підприємства обєктів оподаткування податком на додану вартість по операціях з продажу товарів (послуг) підприємствам-покупцям. Проведеною перевіркою встановлено відсутність у підприємства необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. В ході перевірки не підтверджено наявність поставок товарів (послуг) від ПП "БВП-Буд" до підприємств-покупців,що свідчить про те, що правочини між ПП "БВП-Буд" та покупцями здійснені без мети настання реальних наслідків. Отже, зазначені правочини, за позицією ОДПІ, відповідно до пп.1,2 ст.215, пп.5 ст. 203 ЦКУ є нікчемним, і в силу ст..216 ЦКУ не створюють юридичних наслідків, крім тих, що повязані з їх недійсністю. Крім цього, під час перевірки, на підставі постанови про порушення кримінальної справи №58-479 та прийняття її до провадження та довідки ГВПМ Кіровоградської ОДПІ від 19.06.2011р. №2356/26-3109, ОДПІ встановлено, що ПП "БВП-Буд" було створено невідомими особами за невстановлених обставин, з метою прикриття незаконної діяльності направленої на умисне ухилення від сплати податків, при цьому не маючи наміру здійснювати реальну фінансово-господарську діяльність даною юридичною особо.

- акт перевірки Кіровоградської ОДПІ від 08.02.2011 року №131/1520/37867421 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "АРСАОН" з питань правильності нарахування податкових зобовязань та податкового кредиту за березень 2011 року вересень 2012 року», яким встановлено відсутність підприємства за юридичною адресою. Відсутність первинних та бухгалтерських документів, що засвідчують здійснення господарської діяльності. Так, перевіркою встановлено: - неможливість фактичного здійснення ТОВ "АРСАОН" господарських операцій через відсутність матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій з купівлі-продажу; - відсутність необхідних умов для досягнення результатів економічної діяльності у звязку з відсутністю складських приміщень, транспортних засобів; - порушення ч.1 ст.203, ч.1, ст..205, п.1 ст.216, ст..203 ЦКУ в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ТОВ "АРСАОН" з постачальниками та покупцями; - відсутність обєктів, які підпадають під визначення 198.2 ст.198, п.198.3 ст.198, п.198.6 ст.198 ПКУ. Отже, перевіркою встановлено, що усі операції купівлі-продажу ТОВ "АРСАОН" не спричиняють реального настання правових наслідків, а отже мають ознаки нікчемності та є нікчемними по ланцюгу до «вигодонабувача».

З цих підстав, ОДПІ робить висновок про нереальність господарських операцій між Приватною фірмою "МУР-2001" та ПП "БВП-Буд" та ТОВ "АРСАОН", що свідчить про неправомірність визначення Приватною фірмою "МУР-2001" витрат та формування податкового кредиту по цим взаємовідносинам.

Будь-яких інших обставин, з якими б ОДПІ повязувала порушення Приватною фірмою "МУР-2001" вимог податкового законодавства, акт перевірки не містить.

На підставі акта перевірки ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 20.05.2014 року, яким підприємству збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 14 584 грн., у тому числі за основним платежем у розмірі 11 667 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 2 917 грн.

- № від 20.05.2014 року, яким підприємству збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток на загальну суму 28 198 грн., у тому числі за основним платежем у розмірі 25 134 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 3 064 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаних податкових повідомлень-рішень є предметом спору, який передано вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржені рішення відповідача прийняті не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом України Про оподаткування прибутку підприємств та Податковим кодексом України.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Відповідно з п.п. 5.1.ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п.п. 5.2.1 п. 5.2. ст. 5 цього Закону, до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Згідно з пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно із п.138.2 ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Витрати, що не враховуються при визначені оподатковуваного прибутку, визначені ст.139 ПК України.

Відповідно до пп. 14.1.181 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, вказаними нормами права визначено підстави за яких платник податків має право на віднесення понесених витрат, у звязку з придбаванням товарів (робіт, послуг), до складу витрат та сплачених сум ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту підприємства. До таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідком якої є поставка товарів (робіт, послуг), понесення витрат, у звязку з господарською діяльністю платника, сплата (нарахування) податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт понесення витрат та сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними первинними документами.

Як вбачається з акту перевірки, який став підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, податковою службою фактично не досліджувались господарські операції між позивачем та ПП "БВП-Буд" та ТОВ "АРСАОН", за наслідками яких позивачем визначались податкові зобов'язання з податку на прибуток та з податку на додану вартість. Висновки про заниження податкових зобов'язань зроблені не з огляду на вищенаведені норми права, а з огляду на обставини, які викладені в Актах перевірки контрагентів позивача та які, на думку ОДПІ, свідчать про нереальність укладених правочинів. В той час, враховуючи вищенаведені норми матеріального права, оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської діяльності повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про те, що зробивши висновок про заниження податкових зобов'язань позивачем по взаємовідносинам з ПП "БВП-Буд" та ТОВ "АРСАОН", ОДПІ фактично спірні господарські операції перевірено не було, ані шляхом проведення перевірки позивача, ані шляхом перевірки контрагентів позивача.

Отже, акт перевірки Кіровоградської ОДПІ, на якому ґрунтуються і доводи апеляційної скарги, не свідчать про порушення саме позивачем вимог податкового законодавства, що могло б бути підставою для збільшення грошових зобов'язань.

В той же час, встановлені обставини справи, які не спростовуються доводами апеляційної скарги, свідчать про наступне.

Так, 25 лютого 2012 року між ПФ "МУР-2001" (Покупець) та ТОВ "АРСАОН" (Продавець) укладено договір поставки №27, згідно умов якого Продавець зобовязується передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити товар, за договірними цінами та асортименті згідно рахунку-фактури, які є невід`ємною частиною Договору (Т.1 а.с.81)

На виконання вищевказаного договору ТОВ "АРСАОН" поставило ПФ "МУР-2001" будівельні матеріали на загальну суму 70 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 11 666,67 грн.

Фактичне виконання сторонами умов договору підтверджується наступними документами:

- рахунком-фактурою №275 від 27.02.2012 року (Т.1 а.с.82);

- видатковими накладними №272, №275 від 27.02.2012 року (Т.1 а.с.83,84);

- податковими накладними №732, №275 від 27.02.2012р. (Т.1 а.с.85,86).

Розрахунки між сторонами проводились у безготівковій формі, що підтверджується банківською випискою (Т.1 а.с.87).

Перевезення товару на адресу ПФ "МУР-2001" згідно товарно-транспортних накладних №Р2178, №Р2177 від 27.02.2012р. здійснювалося ПрАТ "Автобудтехніка" (Т.1 а.с.180-181).

Придбані будівельні матеріали були використані ПФ "МУР-2001" у власній господарській діяльності при виконанні будівельних робіт, що підтверджується укладеним з ПП "Ніфа" договором підряду №04 від 05.02.2012р. (Т.1 а.с.182-183).

05 січня 2011 року між ПФ "МУР-2001" (Замовник) та ПП "БВП-Буд" (Підрядник) укладено договір на виконання робіт №5, згідно умов якого Виконавець зобовязується виконати роботи, а Замовник зобовязується прийняти роботи, що визначені в п.1.2 Договору. Згідно п.1.2 Договору найменування, вид, характер робіт: Закладання вікон в ливарному цеху ВАТ "Червона зірка". Згідно п.3.1 Договору загальна вартість робіт узгоджується сторонами в кошторисній документації і становить 38022 грн., в т.ч. ПДВ 6337 грн. (Т.1 а.с.193).

05 лютого 2011 року між ПФ "МУР-2001" (Замовник) та ПП "БВП-Буд" (Підрядник) укладено договір на виконання робіт №25, згідно умов якого Виконавець зобовязується виконати роботи, а Замовник зобовязується прийняти роботи, що визначені в п.1.2 Договору. Згідно п.1.2 Договору найменування, вид, характер робіт: По цегляній кладці та закладення вікон в ливарному цеху ВАТ "Червона зірка". Згідно п.3.1 Договору загальна вартість робіт узгоджується сторонами в кошторисній документації і становить 23820 грн., в т.ч. ПДВ 3970 грн. (Т.1 а.с.197).

Фактичне виконання сторонами умов договорів підтверджується наступними документами:

- рахунком-фактурами №СФ -281 від 27.01.2011 року, №СФ-12.01 від 12.01.2011 року (Т.1 а.с.209,210);

- актами виконаних робіт за лютий 2011 року (Т.1 а.с.207-208), актом виконаних робіт за січень 2011 року (Т.1 а.с.215),

- податковими накладними №5 від 08.02.2011 року, №19 від 24.02.2011 року, №12011 від 12.01.2011 року, №28011 від 28.01.2011 року (Т.1 а.с.224,225,228,229)

Розрахунки між сторонами проводились у безготівковій формі, що підтверджується банківською випискою (Т.1 а.с.219-221).

Надані позивачем документи, у їх сукупності, дозволяють визначитись зі змістом та обсягом господарських операцій, найменуванням поставленого товару та виконаних робіт, їх кількістю та вартістю, сторонами господарських операцій та осіб відповідальних за здійснення господарських операцій. Тобто, вказані документи, у розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність доводів ОДПІ щодо нереальності спірних господарських операцій і як наслідок про безпідставність висновків щодо завищення позивачем витрат та податкового кредиту по взаємовідносинам з ПП "БВП-Буд" та ТОВ "АРСАОН".

Безпідставними колегія суддів вважає і посилання ОДПІ на факт провадження досудового слідства у кримінальній справі, порушеній за фактом фіктивного підприємництва - створення фіктивного суб'єкта підприємницької діяльності ПП "БВП-Буд", оскільки сам факт досудового провадження, без наявність вироку суду, який би набрав законної сили та яким би було встановлено саме фіктивність господарських операцій ПП "БВП-Буд" з ПП «Мур-2001», не може свідчити про фіктивні взаємовідносини між вказаними субєктами підприємницької діяльності. Крім цього, сам факт створення фіктивного суб'єкта підприємницької діяльності автоматично не свідчить про те, що усі господарські операції, які вчинені від імені цього підприємства, є нереальними.

Оскільки, будь-яких інших підстав для прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень, що визнані судом неправомірними, акт перевірки не містить, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості вказаних рішень ОДПІ.

Вказані висновки суду першої інстанції, з огляду на доводи апеляційної скарги, відповідачем не спростовуються. В апеляційній скарзі відповідач лише посилається на висновки, які зроблено в акті перевірки, натомість, вказаним підставам для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, як зазначене вище, судом надано належну правову оцінку.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року по справі №П/811/359/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 12.06.2015р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська