Справа № 2а/2370/595/2011
Суддя: Л.В.Трофімова
Дата ухвалення: 2011-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 лютого 2011 року Справа № 2а/2370/595/2011

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Трофімова Л.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до навчального центру державної прикордонної служби України (в/ч 9930), житлової комісії навчального центру державної прикордонної служби України (в/ч 9930) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до навчального центру державної прикордонної служби України, житлової комісії навчального центру державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Позивач просить:

- визнати протиправними дії навчального центру державної прикордонної служби України (в/ч 9930), житлової комісії навчального центру державної прикордонної служби України (в/ч 9930) щодо зняття з квартирного обліку ОСОБА_1;

- зобовязати житлову комісію навчального центру державної прикордонної служби України (в/ч 9930) поновити на квартирному обліку ОСОБА_1.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає вона вимогам, встановленим статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вивчивши позовну заяву, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам статті 106 КАС України, а тому повинна бути залишена без руху з нижче зазначених підстав.

Завдання адміністративного судочинства визначені статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Визначення поняття «справа адміністративної юрисдикції»наведено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно положень пункту 6 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

За приписами статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем є суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Пункт перший частини першої статті 17 КАС України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Адміністративна процесуальна правосубєктність визначена статтею 48 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

За нормою частини 2 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Згідно частини 5 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем не надано доказ того, що навчальний центр державної прикордонної служби України (в/ч 9930) є суб'єктом владних повноважень відповідно до положень, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, та має адміністративну процесуальну правосубєктність визначену статтею 48 зазначеного кодексу. Крім того, у позовній заяві не зазначено ім'я представника позивача, поштову адресу та номер засобу звязку представника позивача, що є порушенням вимог вищевказаної статті.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно із статтею 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

У порушення вимог зазначеної статті Кодексу адміністративного судочинства України позивач у позовній заяві не виклав обставин, якими він обґрунтовує вимоги до навчального центру державної прикордонної служби України (в/ч 9930) та житлової комісії навчального центру державної прикордонної служби України (в/ч 9930) в розрізі окремо до кожного з відповідачів.

За таких обставин позовна заява не відповідає вимогам адміністративного процесуального законодавства, а тому, згідно статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку до 16 лютого 2011 р. для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до навчального центру державної прикордонної служби України (в/ч 9930), житлової комісії навчального центру державної прикордонної служби України (в/ч 9930) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк до 16 лютого 2011 р. для усунення недоліків позовної заяви.

Розяснити ОСОБА_1, що у разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі, в 5-ти денний строк з дня постановлення ухвали, апеляційної скарги. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.В.Трофімова