Справа № 2-а-2381/11
Суддя: Синиця Л. П.
Дата ухвалення: 2011-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБДАСТІ
Справа № 2-а-2381/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/в порядку скороченого провадження/

05 серпня 2011 рокум.Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л.П. розглянувши, в порядку скороченого провадження, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дії посадових осіб Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області по нарахуванню та виплаті пенсії неправомірними і такими, що звужують конституційні права учасника ліквідації, постраждалого від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліда ІІ групи; зобовязання зробити перерахунок та виплату державної пенсії учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І-ї категорії, інваліду ІІ групи, починаючи з 26.10.2010 року, в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком згідно ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобовязання зробити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, інваліду ІІ групи, починаючи з 26.10.2010 року в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком щомісячно, згідно ст. 50, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобовязання нараховувати та виплачувати надалі державну пенсію постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду ІІ групи, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком згідно ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком щомісячно, згідно ст. 50, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», -

встановив :

позивач звернувся до суду з позовною заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дії посадових осіб Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області по нарахуванню та виплаті пенсії неправомірними і такими, що звужують конституційні права учасника ліквідації, постраждалого від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліда ІІ групи; зобовязання зробити перерахунок та виплату державної пенсії учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І-ї категорії, інваліду ІІ групи, починаючи з 26.10.2010 року, в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком згідно ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобовязання зробити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, інваліду ІІ групи, починаючи з 26.10.2010 року в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком щомісячно, згідно ст. 50, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобовязання нараховувати та виплачувати надалі державну пенсію постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду ІІ групи, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком згідно ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком щомісячно, згідно ст. 50, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві зазначив, що він являється постраждалим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, інвалідом II групи захворювання, яке пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС, пенсіонера-інваліда II групи по захворюванню, причинний звязок якого встановлено і пов'язано з аварією на Чорнобильській АЕС, згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках державна пенсія не може бути нижчою восьми мінімальних пенсій за віком.

З урахуванням останніх змін в нормативно-правових актах України, пенсія для постраждалих від аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, Інвалідам ІІ-Ї групи станом з 01.01.2011 року повинна становити 6562 грн. 50 коп., дана сума розрахована по наступних параметрах: - мінімальна пенсія за віком станом на 01.01.2011 року становить - 750 грн., отже, - вісім мінімальних пенсій за віком становить 6000,00грн.; - 75 % додаткової щомісячної надбавки за шкоду здоровю - 562 грн. 50 коп. .

Звернувшись до Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області, де йому нараховують та виплачують пенсію, він отримав відповідь та довідку відповідно до якої, сума його пенсії за період з 01.03.2011 року по 31.03.2011 року складає: 1723 грн. 43 коп..

Вважає, що розмір пенсії необґрунтовано занижений, із наступних підстав:

Відповідно до ст. 50, ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», йому щомісячно, як постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС, повинна призначатися пенсія у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімально, пенсії за віком. Згідно з частиною З ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою визначено, що у випадку збільшення розміру прожиткового мінімуму визначеного законом, для осіб, що втратили працездатність, піднімається розмір пенсії, відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також розмір пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, особам в тому числі віднесеним до категорії І. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

В 1999 році вступив в силу ЗУ «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966, який дає конкретне визначення мінімальної пенсії за віком. «Цей закон відповідно до ст. 46 Конституції України (28.06.1996 року) дає визначення прожиткового мінімуму, закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційних гарантій громадян на достатній життєвий рівень».

Відповідно до ст. 2 Закон України «Про прожитковий мінімум» застосовується для:- загальної оцінки рівня життя в Україні, що є основою для реалізації соціальної політики та розроблення окремих державних соціальних програм; - встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендії та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції та законів України».

Частина З ст. 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», вказує: «У разі збільшення, прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

Після перевищення мінімальних розмірів пенсії над розрахунковими відповідно до ст. 50 та ч.4 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідач повинен був самостійно зробити перерахунок основної та додаткової пенсії як інваліду II групи захворювання, яке пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС, але цього зроблено не було.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п. 4 Постанови КІ//І України від 30.05.1997 року № 523 «Про затвердження Порядку нарахування пенсій по інвалідності, яка наступила внаслідок каліцтва або захворювання, і пенсій в зв'язку з втратою годувальника, в результаті Чорнобильської катастрофи», з наступними доповненнями і змінами, в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів, відносно яких встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою, по II - й групі інвалідності не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Законодавець однозначно прописав «в усіх випадках», а це значить без винятків.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦПК України, текст ч.4 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено так, що відповідач не повинен його тлумачити, а зобов'язаний однозначно застосовувати.

Відповідно до ч. 8 ст. 8 ЦПК України тлумачення або застосування законів, що регулюють подібні за змістом відносини допустиме тільки утому випадку, коли спірні питання не врегульовані законом.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені конкретні розміри державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. В цьому законі не передбачено призначення пенсії за судовим рішенням, тому не виконання прямих, чинних норм, встановленого Законодавством розміру мінімальної пенсії за віком та розміру додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю є зловживаннями з боку посадових осіб Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області.

Ст. 21 Конституції України визначає, що права і свободи людини є невідчужуваними

та непорушними.

Ст. 22 Конституції України визначає, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Ст. 24 Конституції України визначає, що громадяни мають рівні конституційні права

і свободи і рівні перед законом.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року визначив основні положення виконання конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, направлені на захист їх життя і здоров'я, так як згідно ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» держава бере на себе відповідальність за нанесену шкоду громадянам і зобовязується відшкодувати її за порушення здоров'я або втрату, працездатності громадянам і дітям, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2005 року (№ 8рп/2005) роз'яснено, що Конституційним Судом України неодноразово розглядались проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, недопустимість обмеження конституційного права громадян на відповідний життєвий рівень. Конституційний Суд України сформулював правову позицію, відповідно до якої Конституція і Закони України виділяють деякі категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій соціального захисту від держави. До них відносяться громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними Законами.

В рішеннях Конституційного Суду України визначено, що пільги, компенсації і гарантії є видом соціальної допомоги і невід'ємною частиною конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту і об'єму цього права шляхом прийняття нових Законів або змін в діючі Закони, відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99, від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, від 17.03.2004 року № 7-рп/2004, від 01.12.2004 року № 20-рп/2004, від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, від 22.05.2008 року № 10-рп/2008).

Тлумачення словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в ч. З ст. 22 Конституції України, Конституційний Суд України дав у Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками), згідно з яким «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначаючими поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними».

При цьому Конституційний Суд України зазначив, що «загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена» (абзац 4 підпункту 5.2 мотивувальної частини) (т005р 710-05).

Ухвалюючи Рішення від 9 липня 2007 року N б-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян), Конституційний Суд України звернув увагу Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України на необхідність додержання положень статей 1, З, 6, 8,19, 22, 95, 96 Конституції України, статей 4, 27, частини другої статті 38 Бюджетного кодексу України при підготовці, прийнятті та введенні в дію закону про Держбюджет. Ця рекомендація ґрунтувалася на правових позиціях Суду, висловлених у зазначеному Рішенні, відповідно до яких: стаття 38 Бюджетного кодексу України конкретизує вимоги частини другої статті 95 Конституції України щодо змісту закону про Держбюджет; у сукупності вказані статті Бюджетного кодексу України і Конституції України визначають вичерпний перелік правовідносин, які повинні регулюватися законом про Держбюджет - встановлення тільки доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, а тому закон про Держбюджет не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України (абзаци четвертий, п'ятий, шостий, восьмий пункту 4 мотивувальної частини).

У зв'язку з цим Конституційний Суд України дійшов висновку, що "зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1, З, частині другій статті 6, частині другій статті 8, частині другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України" (абзац перший пункту 5 мотивувальної частини)

Відповідно до Юридичної енциклопедії від 2001 року, яка є першою багатотомною, систематизованою збіркою знань про державу і право (стор. 705, том. 3), встановлено, що мінімальний розмір пенсії - це гарантований державою, найменший рівень пенсії за віком, який встановлюється в розмірі мінімального бюджету споживання в Україні, і який визначається Кабінетом Міністрів України.

Передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком є встановлена величина для всіх категорій громадян на всій території України, але вона постійно коригується в залежності від змін рівня інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Встановлений Головним управлінням пенсійного фонду України в Черкаській області розмір пенсії його не влаштовує, так як він вважаю, що він не відповідає перерахованим вимогам вищевказаних Законів України і нормативних актів, що звужує і дискримінує мої конституційні і громадські права, як інваліда II групи, постраждалого від наслідків Чорнобильської катастрофи І категорії.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями ст.ст. 21,22,24,46 Конституції України, ст. ст. 13,34 Європейської Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. ст. 49, 50, 54, 67, 70, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням Конституційного суду від 22.05.2008 року № у010р7108, ч. 1 ст.8 ІДПК України, ст.ст.6-11, п.2 ст. 14, ст. 18, ст.ст. 69,86,104 -106,158-167 КАС України, просить, визнати дії посадових осіб Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області по нарахуванню та виплаті пенсії неправомірними і такими, що звужують конституційні права постраждалого від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліда II групи; поновити строки позовної давності постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії інваліду II групи, в проведенні перерахунку виплат і додаткової пенсії у відповідності до ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 09.09.2002 року - дня встановлення зв'язку моєї інвалідності з аварією на ЧАЕС; зобов'язати посадових осіб Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату державної пенсії постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду II групи, починаючи з 09.09.2002 року в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком згідно ч.4 ст.54, ч.З ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати посадових осіб Управління Пенсійного Фонду України в Городищенському районі Черкаської області зробити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 1-їкатегорії, інваліду II групи, починаючи з 09.09.2002 року в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком щомісячно, згідно ст.50,ч.Зст.67ЗаконуУкраїни«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати посадових осіб Управління Пенсійного Фонду України в Городищенському

районі Черкаської області нараховувати та виплачувати надалі державну пенсію постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду И групи, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком згідно ч.4 ст.54, ч.З ст.67 та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі75% мінімальної пенсії за віком щомісячно, згідно ст. 50, ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За ухвалою судді Городищенського районного суду Черкаської області від 26.04.2011р., позовні вимоги ОСОБА_1, позивача по справі, за період часу з 09.09.2002 року по 25.10.2010 року, включно, залишені без розгляду, застосовано строки позовної давності, що передбачені ч.2 ст. 99 КАС України. По інший частині позовних вимог, відповідно до ст. 183-2 КАС України прийнято ухвалу про відкриття скороченого провадження.

Вищенаведені ухвали отримані позивачем, ухвала щодо залишення без розгляду частини позовних вимог за період часу з 09.09.2002 року по 25.10.2010 року, включно, не оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідач Головне Управління пенсійного фонду України в Черкаської області, отримавши 01.07.2011р., ухвалу про залишення частини позовних вимог без розгляду, про відкриття скороченого провадження у справі та позовну заяву з додатками, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №824, до суду не надав заперечень у строки визначені діючим законодавством.

Суддя опрацювавши та вивчивши матеріали позовної заяви, з урахуванням ухвали по залишення частини позовних вимог без розгляду, ухвали про відкриття скороченого провадження, при вирішенні спору, з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними актами, вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення в силу слідуючого.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. за №796-ХІІ, передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюється у вигляді: а)державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частина 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що в усіх випадках державна пенсія не може бути нижчою 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які є учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1, 2 групи інвалідності, призначається додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімально пенсі за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено чинною Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997р. №523, і дані положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статті 54 Закону України №796-ХІІ від 28.02.1991р.. А в пункті 2 Кабінету Міністрів України від 03.01.2002р. № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», де зазначено розмір 19грн. 91коп., розмір суми, з якої проводиться розрахунок пенсій, установлено всупереч положенням зазначеної статті Закону, причому ця сума не відповідає розмірам мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм розрахунку державної пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ, встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При визначені розрахунку державної пенсії, передбаченої ЗУ №796-ХІІ від 28.02.1991р., застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімум для осіб, котрі втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визнається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ч.3 ст. 28 ЗУ № 1058-ІУ від 09 липня 2003 року, не є перешкодою для застосування мінімальної пенсії за віком для розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058- ІV.

Відповідно до частини 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011рік» від 14.06.2011р., що набрав чинності 16.06.2011р., прикінцеві положення доповнено пунктом 4 такого змісту, установити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік». І на виконання вищенаведеного, Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 6.07.2011р. №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011р., де в частині 1 зазначено, Установити, що особам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: 1) тим, що належать до категорії 1: інвалідам І групи 30 відсотків; інвалідам ІІ групи 20 відсотків; інвалідам ІІ групи, дітям інвалідам, а також тим, що страждають внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - 15 відсотків.

Згідно до вимог Конституції України (ч.2 ст.19), органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи мають право вчиняти дії та приймати рішення виключно в межах наданих їм повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Пенсійний Фонд України діє на підставі положення «Про Пенсійний Фонд України», затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002р. за №121/2001, і є центральним органом виконавчої влади, на яке покладено обовязок щодо: призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування виплат пенсій, та здійснює свої повноваження на підставі п.15 вказаного положення через створенні в установленому порядку його територіальні управління, по ефективному використанню коштів Пенсійного Фонду України. Згідно з п.п. 7 п. 2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. за №8-2, управління відповідно до покладених на них завдань, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства. Пункт 4.2 вищенаведеного Положення, передбачено, що Управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банках (у тому числі валютні), печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Як встановлено та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку Головного управління ПФУ в Черкаській області і отримує пенсію по інвалідності, в т.ч. додаткову пенсію по ст. 50 ЗУ №796-ХІІ в розмірі 150,00грн..

Відповідно до наданих документів позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (вкладка до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи від 08.08.1997р.), віднесений до категорії першої осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (посвідчення серія а №048701 від 01.11.1995р.) і за довідкою медико-соціальних (експертних) комісій про умови і характер праці інвалідів Міністерства Охорони Здоровя України від 10.09.2002 року, Серія МСЕ - №011557 має другу групу інвалідності, що повязана з наслідками аварії на ЧАЕС в період проходження в/сл., та отримує пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ» (посвідчення №126/5722 від 05.12.1995р.).

На звернення до Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про перерахунок додаткової пенсії, позивач отримав листа за№3723/11-01 від 30.03.2011р., в якому йдеться, що у Головного Управління ПФУ в області немає законних підстав для виплати заявнику додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в іншому розмірі, ніж передбаченому постановою Кабінету Міністрів від 28.05.2008р. за №530.

Разом з тим, обрахунок додаткової пенсії проведено, згідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002р. за №1 розрахунку пенсій, призначених відповідно до статті 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру 19грн. 91коп..

В своїй роботі, Головне Управління пенсійного фонду України Черкаської області, щодо призначення додаткової пенсії за ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуються Постановами Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008р. № 530 та «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008р. № 654.

Відповідно до Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009р. № 1646-УІ (у редакції, чинній на час виникнення даних правовідносин), стаття 1, встановлює прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність, на одну особу на місяць у розмірі з: 01 жовтня 2010 року 723,00грн., з 01 грудня 2010 року 734,00грн., а ст. 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» встановлює, у 2011 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 894 гривні, з 1 квітня 911 гривень, з 1 жовтня 934 гривні, з 1 грудня 953 гривні та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 750 гривень, з 1 квітня 764 гривні, з 1 жовтня -784 гривні, з 1 грудня 800 гривень.

З огляду на вищевикладене, відповідач, здійснивши позивачу нарахування та виплату додаткової пенсії відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до 23.07.2011р., повинен був діяти, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, тобто за нормами ЗУ № 796-ХІІ від 28.02.1991р., а не за положеннями постанов Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 р., № 654 від 16.07.2008р., і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення цього, відповідач таких нарахувань не проводив, допустивши звуження конституційних прав позивача, що є неправомірно.

Суддя вважає, що позов в частині визнання дії посадових осіб Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаської області по нарахуванню та виплаті додаткової пенсії - неправомірними і такими, що звужують конституційні права учасника ліквідації, постраждалого від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліда ІІ групи, підлягає до задоволення, бо як встановлено, позивач з відповідною заявою звертався до Головного Управління пенсійного фонду України в Черкаської області.

Що стосується, визнання дії посадових осіб Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаської області по нарахуванню та виплаті державної пенсії учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І-ї категорії, інваліду ІІ групи, починаючи з 26.10.2010 року, в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком згідно ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то в цій частині, слід відмовити, так як позивач не отримує пенсію за ст. 54 ЗУ № 796-ХІІ від 28.02.1991р.. Як і не підлягає до задоволення, позовна вимога про зобовязання зробити перерахунок та виплату державної пенсії учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І-ї категорії, інваліду ІІ групи, починаючи з 26.10.2010 року, в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком згідно ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, до задоволення не підлягає вимога позивача про зобовязання нараховувати та виплачувати надалі державну пенсію постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду ІІ групи, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком згідно ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком щомісячно, згідно ст. 50, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», бо дані правовідносини між сторонами ще не виникли, а суд наділений лише повноваженнями розглядати ті правовідносини, які настали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Конституцією України, Рішенням Конституційного Суду України від 11.10.2005р. (№8рп/2005); Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. за № 796-ХІІ; ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ; Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009р. № 1646-УІ, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011рік» від 14.06.2011р., Постановою Кабінету Міністрів України від 6.07.2011р. №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. за № 8-2 та ст. ст. 6, 7, 8, 9, 10, ч.2 ст. 11, ст. 11, 12, 17, 71, 159, 160, 161, 163, 185, 186, 183-2 КАС України, суддя, -

постановив :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дії посадових осіб Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області по нарахуванню та виплаті пенсії неправомірними і такими, що звужують конституційні права учасника ліквідації, постраждалого від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліда ІІ групи; зобовязання зробити перерахунок та виплату державної пенсії учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І-ї категорії, інваліду ІІ групи, починаючи з 26.10.2010 року, в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком згідно ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобовязання зробити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, інваліду ІІ групи, починаючи з 26.10.2010 року в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком щомісячно, згідно ст. 50, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобовязання нараховувати та виплачувати надалі державну пенсію постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду ІІ групи, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком згідно ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком щомісячно, згідно ст. 50, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - задовольнити частково.

Визнати дії посадових осіб Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області по нарахуванню та виплаті додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, ОСОБА_1, за період часу з 26.10.2010 року по 23.07.2011 року неправомірними.

Зобовязати Головне Управління пенсійного фонду України в Черкаській області зробити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком щомісячно, згідно ст. 50, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. за № 796-ХІІ, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003р., за період часу з 26.10.2010р. по 23.07.2011р., з урахуванням сум, виплачених в цей період.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Городищенський районний суд Черкаської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_2