Справа № 810/1604/15
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року 810/1604/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

16 квітня 2015 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі - Фуд" (далі - позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 12 листопада 2014 р. № НОМЕР_1.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 р. дану позовну заяву залишено без руху та зобовязано позивача усунути зазначені у мотивувальній частині даної ухвали недоліки у строк до 7 травня 2015 р.

Ухвалою судді названого суду від 15 травня 2015 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення від 12 листопада 2014 р. № НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій є протиправним та таким, що винесено з порушенням чинного законодавства. Стверджує, що відповідачем невірно застосовано норми законодавства та не враховано, що для імпортної алкогольної продукції сума акцизного податку визначається на момент подання митної декларації і не повинна відповідати даті розливу такої продукції.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що перевіркою позивача встановлено маркування продукції марками акцизного податку невідповідного зразка (а.с. 59-60).

Представниками сторін були подані суду письмові клопотання, у яких вони просили розглянути справу без участі їх представників, у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, клопотання сторін, суд не знаходить перешкод для розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, без участі повноважних представників сторін відповідно до приписів ч. 4 ст. 122 КАС України за наявними в ній матеріалами.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

2 грудня 2002 р. позивач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с. 30).

Основним видом діяльності позивача за КВЕД - 2010 є роздрібна торгівля в несппеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

21 жовтня 2014 р. відповідачем було проведено фактичну перевірку з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої у цей же день було складено акт перевірки № 20-40-21-02-10/32294926 (далі акт перевірки № 20-40-21-02-10/32294926) (а.с. 8-11).

У розділі "Висновок" названого акту перевірки зазначено, що позивачем порушено ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячног і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 р. № 481/95-ВР (далі Закон України № 481/95-ВР), а саме зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку відповідного зразка.

12 листопада 2014 р. на підставі названого акту перевірки відповідачем було винесено рішення про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_1, яким накладено на позивача фінансову санкцію у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн 00 коп. (а.с. 6-7).

У зв'язку з тим, що позивач вважає оскаржуване рішення протиправними, ним було подано даний адміністративний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України № 481/95-ВР.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України № 481/95-BP алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Такий порядок маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів визначений в Положенні про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 р. № 1251 (далі - Положення).

Як вбачається з абз. 1, 2 п. 20 Положення, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України покупці марок зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

При цьому маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції. Контроль за наявністю марок на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу здійснюють органи державної податкової служби, а під час ввезення таких товарів на митну територію України - митні органи.

Відповідно до вимог абз. 3 п. 20 Положення для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Ставки акцизного податку та перелік товарів (в тому числі алкогольних напоїв), з яких справляється податок наведені в пп. 215.3.1 п. 215.3 ст. 215 ПК України.

Згідно з абз. 4 п. 20 Положення (а також п. 226.9 ст. 226 ПК України) вважаються такими, що немарковані:

- алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками;

- алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

- алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Відповідно до п.п. 213.1.3 п. 213.1. ст. 213 ПК України об'єктами оподаткування є операції з ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України;

Як убачається з п. 216.4 ст. 216 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України є дата подання контролюючому органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання контролюючим органом у визначених законодавством випадках.

Згідно з вимогами п. 218.1 ст. 218 суми податку з товарів (продукції), які ввозяться на митну територію України, що підлягають сплаті, визначаються платниками податку самостійно, виходячи з об'єктів оподаткування, бази оподаткування та ставок цього податку.

Відповідно до вимог п.п. 222.2.2 п. 222.2 ст. 222 ПК України у разі ввезення маркованої підакцизної продукції на митну територію України податок сплачується під час придбання марок акцизного податку з доплатою (у разі потреби) на день подання митної декларації.

Як убачається з п. 224.2 ст. 224 ПК України, контроль за правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджету податку з підакцизних товарів (продукції), що ввозяться на митну територію України, під час митного оформлення здійснюється контролюючими органами.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

Як вже зазначалося, 21 жовтня 2014 р. відповідачем було проведено фактичну перевірку з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої у цей же день було складено акт перевірки № 20-40-21-02-10/32294926.

Перевірку було проведено в супермаркеті позивача, що розташований за адресою м. Харків, вул. Космічна, 23-А.

Під час перевірки встановлено факт реалізації однієї пляшки рому ТМ «Штро» (ємкість 0,7 л, 40,0 % обертів, імпортер ТОВ «Фоззі Фуд») за ціною 167 грн 95 коп., яка маркована маркою акцизного податку (АІ 01/11 АААЄ 000534 11,794 грн). Виробник: «Штро Острія GESMBH», дата розливу зазначена на пляшці 9 листопада 2010 р.

На думку перевіряючих, сума акцизного збору на дату розливу складала 11,032 грн та не відповідала сумі зазначеній на марці акцизного податку, якою пляшка маркована.

За таких обставин перевіряючі зробили висновок, що алкогольні напої з маркою акцизного податку, на яких зазначено суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари, а, отже, відповідно до вимог п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані.

Проте, даний висновок суд вважає помилковим з таких підстав.

4 лютого 2011 р. позивачем до Державної податкової адміністрації України (далі ДПА України) було подано заявку розрахунок на придбання марок акцизного збору для маркування алкогольних напої № 943 (далі заявка № 943) (а.с. 14).

Зазначену заявку ДПА України було отримано 11 лютого 2011 р. за вх. № 949/10 про що свідчить вхідний штемпель на ній.

За придбання зазначених марок позивачем було сплачено акцизний збір, що підтверджується копією платіжного доручення від 25 січня 2011 р. № 886759 та довідкою від 1 лютого 2011 р. № 124 про зарахування коштів до Державного бюджету України (а.с. 12, 13).

15 лютого 2011 р. на виконання заявки № 943 ДПА України було видано позивача марки акцизного податку у загальній кількості 4800 штук (а.с. 16).

22 лютого 2011 р. відповідно до вантажно-митної декларації № 125110000/201/846581 отримані позивачем від ДПА Укоаїни марки акцизного податку було вивезено в режимі тимчасового вивозу та зазначено одержувачем «Stroh Austria Gesellschaft mbH» (а.с. 17-19).

Відповідно до вантажно митної декларації від 23 травня 2011 р. № 125110000/2011/811763 позивачем було отримано від «Stroh Austria Gesellschaft mbH» ром, який був предметом перевірки (а.с. 20-21).

Як убачається з п. 216.4 ст. 216 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України є дата подання контролюючому органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання контролюючим органом у визначених законодавством випадках.

Згідно з вимогами п.п. 222.2.2. п. 222.2 ст. 222 ПК України, у разі ввезення маркованої підакцизної продукції на митну територію України, податок сплачується під час придбання марок акцизного податку з доплатою (у разі потреби) на день подання митної декларації.

Отже, позивачем було сплачено податок, вирахований на дату подання митної декларації на ром ТМ "Штро".

За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення відповідача про застосування фінансових санкцій від 12 листопада 2014 р. № НОМЕР_1 є незаконними та необґрунтованими.

Враховуючи те, що надані відповідачем заперечення жодним чином не спростовують доводів позивача, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем не доведено належними та достатніми доказами правомірність винесення оскаржуваного рішення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а рішення відповідача про застосування фінансових санкцій від 12 листопада 2014 р. № НОМЕР_1 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 9, 69 - 72, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про застосування фінансових санкцій від 12 листопада 2014 р. № НОМЕР_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» сплачений судовий збір у сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.