Справа № 308/6749/15-а
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі Меркуловій Ю.П.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 прикордонного загону - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

перекладача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 про примусове видворення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду із позовом до громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_6 про примусове видворення, посилаючись на те, що 03 червня 2015 року він був затриманий групою реагування від відділу прикордонної служби «Великий Березний» за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами пункту пропуску. На момент затримання документів, що посвідчують особу не мав.

04.06.2015 року начальником ОСОБА_1 прикордонного загону відносно відповідача було прийнято рішення про примусове повернення за межі України, останньому розяснено, що він зобовязаний покинути територію України в термін до 06.06.2015.

Однак відповідач територію України не покинув, в звязку з відсутністю у нього документів, що дають право на перетин Державного кордону як України та і інших країн та достатніх коштів.

Відповідач перебуває на території України незаконно, документів, коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги, родичів на території України не має. Також, під час опитування, відповідач пояснив, що має намір у будь-якому випадку потрапити до країн Західної Європи з метою працевлаштування для забезпечення свого проживання та бажання повернутися до країни походження не має, що підтверджується його незаконними діями, у зв'язку з чим ОСОБА_1 прикордонний загін змушений звернутись до суду з позовом про примусове видворення громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_6 за межі України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 прикордонного загону ОСОБА_2 просив суд розглянути позов по суті виходячи з наявних у справі доказів.

Відповідач громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що не розуміє української мови, тому до участі у справі було залучено перекладача ОСОБА_4 Відповідач пояснив суду, що позов не визнає та просить суд не видворяти його до ОСОБА_7, оскільки він у встановленому законом порядку звернувся до міграційної служби та отримав статус біженця 23.03.2015 року в м. Києві та регулярно відмічався. На Україні постійно проживає у місті Біла Церква, проте точну адресу не памятає.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_6 не підлягає примусовому видворенню з урахуванням наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне затримання, 03 червня 2015 року він був затриманий групою реагування від відділу прикордонної служби «Великий Березний» за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами пункту пропуску. На момент затримання документів, що посвідчують особу не мав.

04.06.2015 року начальником ОСОБА_1 прикордонного загону відносно відповідача було прийнято рішення про примусове повернення за межі України, останньому розяснено, що він зобовязаний покинути територію України в термін до 06.06.2015.

Однак відповідач територію України не покинув, в звязку з відсутністю у нього документів, що дають право на перетин Державного кордону як України та і інших країн.

Як зазначено у ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", статтею 13 Закону України "Про імміграцію".

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

В судовому засіданні громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_6 пояснив, що перебуває на території України законно, він у встановленому законом порядку звернувся до міграційної служби та отримав статус біженця 23.03.2015 року в м. Києві та регулярно відмічався. На Україні постійно проживає у місті Біла Церква, проте точну адресу не памятає.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що вимоги ОСОБА_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про примусове видворення громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_6 є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 30, 31, 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 11, 70, 71, 86, 106-163,183-5 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 про примусове видворення.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в п'ятиденний строк з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 15.06.2015.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_8