Справа № 456/3284/14-а
Суддя: Янко Б. Я.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/3284/14-а
Провадження № 2-а/456/166/2014
ПОСТАНОВА

іменем України

10 листопада 2014 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Янко Б. Я.

при секретарі Стасів О.Я.

розглянувши адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління соціально-гуманітарної політики Моршинської міської ради та управління праці та соціального захисту населення Моршинської міської ради про відмову у видачі довідки на право користування пільгою, як педагогічному пенсіонеру на оплату за житло, опалення та освітлення відповідно до п.4 ст. 57 Закону України «Про освіту» та відшкодування оплати комунальних послуг за період з 01.10.2007 року по 01.09.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким зобовязати управління соціально-гуманітарної політики Моршинської міської ради видати довідку встановленого зразку для предявлення в управління праці та соціального захисту населення на відшкодування та отримання оплати за житло з опаленням та освітленням згідно встановлених нормативів з 01.10.2007 року. Подати подання про притягненням міським головою м. Моршин до відповідальності ОСОБА_2 за зволікання та протиправні дії і створення конфліктної ситуації, влаштовану тяганину з видачею довідки педагогу пенсіонеру, порушення нею ст. 7, 15 Закону України «Про правила етичної поведінки», ст. 5, ст. 14 Закону України «Про державну службу» за дії, які порочать державного службовця органу місцевого самоврядування та дискредитують орган, в якому він працює.

Також просить зобовязати управління праці та соціального захисту населення Моршинської міської ради відповідно до п. 3.3. та п. 3.11 Положення провести йому відшкодування оплати за комунальні послуги, як педпрацівнику пенсіонеру, з 01.10.2007 року, згідно отриманих управлінням праці та соцзахисту довідок від організацій про оплату за надані комунальні послуги за попередні роки по даний час.

В обгрунтування заявлених вимог позивач покладається на те, що 27.05.2014 він звернувся із заявою до начальника управління соціально-гуманітарної політики Моршинської міської ради про видачу довідки педагогічному працівнику пенсіонеру, що підтверджує право на безоплатне користування житлом з опаленням та освітленням, однак йому була дана відповідь, що у звязку з тим , що селище міського типу набуло статусу с. Моршин у 1996 році, право на пільги не поширюється на педпрацівників, які вийшли на пенсію після 1996 року, а тому у видачі довідки встановленого зразка йому було відмовлено.

Однак вважає, що така відповідь не відповідає п. 4 ст. 57 Закону України «Про освіту» та п.3.11 і п.3.13 Порядку забезпечення працівників бюджетних установ безплатним користуванням житлом, опаленням та освітленням зареєстрованого у Мінюсті України 10.11.2006 року, з наступними змінами.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві. Пояснив суду, що він дійсно працював в школі ліцеї м. Моршин з 18 серпня 1977 року по 07 жовтня 2013 року, а в 2013 році вийшов на пенсію, однак досягнув пенсійного віку та отримував пенсійне забезпечення з 2006 року. Вважає , що відповідно до діючого законодавства він має право на безплатне користування житлом з опаленням та освітленням, оскільки працював педагогічним працівником, а саме директором школи-ліцею у селищі міського типу більше десяти років та вийшов на пенсію з цієї посади. Зазначив, що проживав постійно і надалі проживає у м. Моршин, яке до листопада місяця 1996 року було селищем міського типу.

Вважає, що відмова начальника управління соціально-гуманітарної політики Моршинської міської ради, у видачі довідки встановленого зразку для отримання вищезазначеної пільги з тих підстав, що на момент його виходу на пенсію смт. Моршин вже було містом є незаконною та спростовується п. 3.13 Порядку надання пільг педагогічним працівникам.

Окрім цього, зазначив, що терміну «працюючий пенсіонер», який вживає представник відповідача ОСОБА_2 у поданому запереченні на позовну заяву в п.4 ст. 57 Закону України «Про освіту» та у Порядку забезпечення працівників бюджетних установ безплатним користуванням житлом з опаленням і освітленням, в тому числі і в змінах до цього Положення, внесених спільним наказом від 03..09.2007 року немає.

Представник відповідача управління СГП Моршинської міської ради Гульчій І.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення. В обґрунтування заявлених заперечень покладалась на те, що позивач ОСОБА_1 досяг пенсійного вік та отримував пенсійне забезпечення з 2006 року. Згідно Постанови Верховної Ради від 19.11.1996 року селище міського типу Моршин Стрийського району віднесено до категорії міст районного підпорядкування, у звязку з чим позивач ОСОБА_1 не має права на пільги як педагогічний працівник, так як він вийшов на пенсію, тоді коли Моршин був містом. В разі віднесення селища міського типу до категорії міста право на гарантії зберігається лише за пенсіонерами (п.3.11 Порядку), а не за працюючими педагогічними працівниками, яким був позивач на момент віднесення Моршина до категорії міста. Окрім цього вважає, що у відповідності до п. 3.13 Порядку довідку встановленого зразку, яка дає право на пільги позивачу ОСОБА_1 повинна видати дирекція навчально-виховного комплексу «Середня загальноосвітня школа ліцей», а не управління, у звязку з чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача управління праці та соціального захисту населення Моршинської міської ради Голобин В.В. позовних вимог не визнала і пояснила, що управління праці та соціального захисту населення надає право на користування соціальними гарантіями, як педагогічному працівнику пенсіонеру на підставі довідки встановленого зразка, виданої установою, чи організацією, де працював працівник, однак такої довідки встановленого зразку позивачем ОСОБА_1 не було надано.

Окрім цього, управління праці та соціального захисту населення Моршинської міської ради тільки відшкодовує підприємствам надавачам послуг витрати, повязані з наданням встановлених законодавством пільг за житлово комунальні послуги пільговим категоріям громадян. Також зазначила, що ОСОБА_1 не звертався в управління праці та соціального захисту з заявою про відшкодування оплати за комунальні послуги, а тому управлінням не вирішувалось такого питання, внаслідок чого управління праці не порушувало права та інтереси позивача.

Вважає, що права на пільги по оплаті за житло, опалення та освітлення позивач не має, так як він вийшов на пенсію, коли Моршин був вже містом.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що у задоволені позовних вимог слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, з 18.08.1977 року позивач ОСОБА_1 розпочав свою трудову діяльність в Моршинській середній загальноосвітній школі І ІІІ ступенів, яка у 2003 році була реорганізована у школу - ліцей м. Моршин. Педагогічний стаж позивача не переривався.

19.09.2006 року ОСОБА_1 вийшов на пенсію за віком, тобто йому була призначена пенсійна щомісячна грошова сума, що стверджується наявною копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1. Однак трудова діяльність ОСОБА_1 продовжувалась до 07.10.2013 року, оскільки останній був звільнений з посади директора на підставі наказу № 65-к від 04.10.2013 року, що стверджується записами із трудової книжки ОСОБА_1.

Також у судовому засіданні з достовірністю було встановлено той факт, що згідно Постанови Верховної Ради України № 527/96-Вр від 19 листопада 1996 року селище міського типу Моршин Стрийського району Львівської області було віднесено до категорії міст районного підпорядкування, а згідно Постанови Верховної Ради України № 246-ІV від 22 листопада 2002 року місто Моршин Стрийського району Львівської області віднесли до категорії міста обласного значення.

У відповідності до п. 4 ст. 57 Закону України «Про освіту» педагогічним працівникам, які працюють у сільській місцевості і селищах міського типу, а також пенсіонерам, які раніше працювали педагогічними працівниками в цих населених пунктах і проживають у них, держава відповідно до чинного законодавства забезпечує безплатне користування житлом з опаленням і освітленням у межах встановлених норм.

У відповідності до п. 1.2 спільного наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства охорони здоровя України, Міністерства культури і туризму України від 13.09.2006 року № 341/651/619/769 з наступними змінами Про затвердження Порядку забезпечення працівників бюджетних установ (закладів) безплатним користуванням житлом з опаленням і освітленням відповідно до пункту Ї частини 1 ст. 77 Основ законодавства України про охорону здоровя, частини 4 ст. 29 Основ законодавства України про культуру, абзацу першого частини 4 ст. 57 Закону України «Про освіту», дія Порядку поширюється на педагогічних, медичних, фармацевтичних працівників та працівників культури установ (закладів) державної та комунальної форм власності незалежно від відомчого підпорядкування, на пенсіонерів, які раніше працювали педагогічними, медичними та фармацевтичними працівниками, працівниками державних та комунальних закладів культури, закладів освіти сфери культури у сільській місцевості і селищ міського типу і проживають у таких населених пунктах.

Згідно глави 2 п. 3 вказаного Порядку право на безплатне користування житлом з опаленням та освітленням мають пенсіонери, які раніше працювали педагогічними працівниками у сільській місцевості і селищах міського типу, проживають у таких населених пунктах, мають відповідний стаж роботи не менше трьох років і на момент виходу на пенсію працювали на посадах педагогічних працівників.

Як було встановлено у ході судового розгляду позивач ОСОБА_1 дійсно з 1977 року працював у селищі міського типу Моршин на педагогічній посаді, однак вийшов на пенсію та почав отримувати пенсійне забезпеченні у 2006 році, тобто набув статусу пенсіонера уже у місті Моршин, а не у селищі міського типу, якому було надано статус міста у 1996 році.

Таким чином, судом з достовірністю зясовано той факт, що позивач ОСОБА_1 проживав та працював до виходу на пенсію на педагогічній посаді директором школи у м. Моршин починаючи з 1996 році до 2006 року, тобто протягом десяти років. Після виходу на пенсію у 2006 році продовжив свою трудову діяльність до 2013 року.

Посилання позивача на той факт, що за ним зберігається право на пільги оскільки на момент виходу на пенсію він працював на педагогічній посаді та має стаж не менше трьох років, а чинним законодавством не передбачено терміну працюючий пенсіонер є безпідставними та спростовуються п. 3.11 Порядку згідно якого право на гарантії зберігається за пенсіонерами у випадках віднесення селища міського типу до категорії міста, продовження трудової діяльності, призначення пенсії за віком.

Провівши системний аналіз Порядку забезпечення працівників бюджетних установ (закладів) безплатним користуванням житлом з опаленням і освітленням суд прийшов до переконання, що п. 3.11 даного Порядку передбачає право на пільги пенсіонерам, які відповідають вимогам передбачених розділом 2 п. 3 Порядку, а саме на момент виходу на пенсію працювали на педагогічних посадах у сільській місцевості і селищах міського типу.

В разі віднесення селища міського типу до категорії міста право на гарантії зберігається лише за такими пенсіонерами, а не за працюючим педагогічним працівником, яким був позивач на момент віднесення смт. Моршина до категорії міста у 1996 році.

Окрім цього у судовому засіданні був допитаний свідок директор Моршинської школи ліцею ОСОБА_5, який показав, що ОСОБА_1 звертався до нього з приводу видачі довідки для отримання пільги на житло як пенсіонеру педпрацівнику. Ним була видана довідка не встановленого зразка, оскільки ОСОБА_1 вийшов на пенсію у 2006 році зі школи міста Моршин, а тому положення Порядку забезпечення працівників бюджетних установ (закладів) безплатним користуванням житлом з опаленням і освітленням на нього не поширюються та право на такі пільги останній не має.

Також зазначив, що з 1996 року по 2013 рік на пенсію зі школи вийшло близько 8 педагогів, однак такі довідки не видавалися жодному з них.

Що стосується персоніфікованого обліку осіб, то зазначив що згідно п.3.2 Порядку бюджетні установи ведуть персоніфікований облік працівників, які мають право на відповідні гарантії, та щомісячно надають інформацію про них головним розпорядникам коштів місцевих бюджетів. Однак у школі - ліцеї такий облік не ведеться, оскільки Моршин є містом, а не селищем міського типу.

На підставі вище наведеного, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зокрема, врахувавши той факт, що позивач ОСОБА_1 пропрацював у школі категорії міста 10 років у звязку зі зміною статусу даного населеного пункту у 1996 році та вийшов на пенсію як педагогічний працівник у 2006 році, тобто тоді коли Моршин вже був містом, а згодом продовжив свою трудову діяльність до 2013 року, суд прийшов до переконливого висновку, що позивач ОСОБА_1 не набув права на пільги, а саме безкоштовне користування житлом з опаленням і освітленням, так як на нього не поширюється положення Порядку забезпечення працівників бюджетних установ (закладів) безплатним користуванням житлом з опаленням і освітленням.

У звязку тим, що у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження право позивача на безкоштовне користування житлом з опаленням і освітленням позовні вимоги про зобовязання управління соціально-гуманітарної політики Моршинської міської ради видати довідку встановленого зразку для предявлення в управління праці та соціального захисту населення на відшкодування та отримання оплати за житло з опаленням та освітленням згідно встановлених нормативів з 01.10.2007 року не підлягають до задоволення.

Також не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо винесення подання про притягнення міським головою м. Моршин до відповідальності ОСОБА_2 за зволікання та протиправні дії і створення конфліктної ситуації, влаштовану тяганину з видачею довідки педагогу пенсіонеру, порушення нею ст. 7, 15 Закону України «Про правила етичної поведінки», ст. 5, ст. 14 Закону України «Про державну службу» за дії, які порочать державного службовця органу місцевого самоврядування та дискредитують орган, в якому він працює, оскільки відмовляючи у видачі довідки начальник управління СГП Моршинської міської ради діяла згідно вимог чинного законодавства.

Що стосується позовної вимоги про зобовязання управління праці та соціального захисту населення Моршинської міської ради відповідно до п. 3.3. та п. 3.11 Положення провести відшкодування оплати за комунальні послуги, як педпрацівнику пенсіонеру, з 01.10.2007 року, згідно отриманих управлінням праці та соцзахисту довідок від організацій про оплату за надані комунальні послуги за попередні роки по даний час, то така також не підлягає до задоволення, оскільки у судовому засіданні з достовірністю встановлено, той факт, що позивач ОСОБА_1 немає права на користування пільгою, а саме на безоплатне користування житлом з опаленням та освітленням. Окрім цього у матеріалах справи відсутні докази звернення позивача ОСОБА_1 в управління праці та соціального захисту населення з відповідною заявою про відшкодування пільг на житлово комунальні послуги, та така управлінням не розглядалась, у звязку з чим дана позовна вимога є безпідставною.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 18, 19, 70, 71, 104, 161, 162, 163 КАС України, абзац 1 ч.4 ст. 57 Закону України «Про освіту», спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства освіти і науки України , Міністерства охорони здоровя України , Міністерства культури і туризму України від 13.09.2006 року № 341/651/619/769 Про затвердження Порядку забезпечення працівників бюджетних установ ( закладів) безплатним користуванням житлом з опаленням і освітленням відповідно до пункту Ї частини 1 ст. 77 Основ законодавства України про охорону здоровя, частини 4 ст. 29 Основ законодавства України про культуру, абзацу першого частини 4 ст. 57 Закону України Про освіту, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог за позовом ОСОБА_1 до управління соціально-гуманітарної політики Моршинської міської ради та управління праці та соціального захисту населення Моршинської міської ради про визнання протиправними дій щодо відмови у видачі довідки на право користування пільгою, як педагогічному пенсіонеру на оплату за житло, опалення та освітлення та відшкодування оплати комунальних послуг за період з 01.10.2007 року по 01.09.2014 року та, відмовити у звязку з безпідставністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Головуючий-суддя Б. Я. Янко