Справа № 2-а-1914/11/2211
Суддя: Стасюк Р. М.
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1914/11/2211
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2011 року Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого - Стасюк Р.М.,

при секретарі ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішині адміністративну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ДАІ УМВС України в Хмельницькій області, управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин, ОСОБА_3 управління Державного казначейства України в Хмельницькій області про стягнення грошових коштів, - , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Нетішинського міського суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Нетішині, відділу Державної автомобільної Інспекції УМВС України в Хмельницькій області, ОСОБА_3 управління Державного казначейства України в Хмельницькій області, в якому просить стягнути з управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин через Головне управління Державного казначейства України в Хмельницькій області 3160,65 грн. примусового збору та 10,00 грн. витрат за витребування довідки про сплату збору.

В обґрунтування позову вказує, що при реєстрації автомобіля в органах ДАІ, його було зобов'язано сплатити збір до пенсійного фонду з відчуження автомобіля в сумі 3610,65 грн.

Відповідно до п.15 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 03.11.1998р. №1740, передбачена сплата збору при відчуженні автомобіля, а не при його купівлі.

Зазначає, що оскільки він не являється платником збору з операцій з відчуження автомобіля, тому, сплачені ним кошти підлягають поверненню.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, а саме просив стягнути 3610,65 грн. примусового збору та 10,00 грн. витрат за витребування довідки про сплату збору, із зазначених підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Нетішин, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на те, що позивачем в обгрунтуваня позовних вимог не зазначено, яким саме незаконним рішенням УПФУ в м.Нетішин, дією чи бездіяльністю управління було завдано йому шкоди.

В обґрунтування свої позиції зазначає, що відповідно до п.12 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій - платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі.

Представник відповідача управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Хмельницькій області позовні вимоги не визнав, вважаючи їх безпідставними, посилаючись на те, що обов'язок сплати позивачем до пенсійного фонду збору з відчуженням автомобіля передбачений чинним законодавством, а саме положенням пунктів 12,13,15 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 03.11.1998р. №1740. При отриманні заяви позивача про проведення державної реєстрації належного йому транспортного засобу працівники МРЕВ ДАІ діяли відповідно до інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 липня 2010 року № 379.

Оплачувати збір працівники ДАІ позивача не примушували, а лише було роз'яснено порядок державної реєстрації автомобіля.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління Державного казначейства України в Хмельницькій області в судове засідання не зявився, про час та місце повідомлявся належним чином.

Суд заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивачем згідно довідки-рахунка від 20.05.2011р. було придбано автомобіль „Сеат-Толедо, вартістю 62000,00 грн. Згідно звіту про оцінку транспортного засобу №354 від 21.05.2011 року вартість придбаного автомобіля становить 120355,00 грн.

При реєстрації даного автомобіля в органах ДАІ позивач сплатила збір до пенсійного фонду з відчуження автомобіля в сумі 3610,65 грн., що підтверджується довідкою виданою Нетішинським відділенням №2 Хмельницької філії АТ «Брокбізнесбанк» (а.с.7).

Пунктом 7 статті 1 Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997р. №400/97-ВР визначено виключний перелік осіб - платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, передбачено, що платниками збору є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Отже, на підставі даного Закону обов'язок зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування покладається на осіб лише у випадках відчуження, а не при купівлі автомобілів, а тому позивач не є платником збору з відчуження автомобіля.

Відповідно до п.15 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 03.11.1998р. №1740, суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів сплачується платниками цього збору на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, відкритті в ОСОБА_2 державного казначейства в Автономній республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі, за місцем реєстрації легкового автомобіля.

Проте, відповідно до п. 12 даного Порядку суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі шляхом купівлі даних автомобілів, у тому числі у виробників або торгівельних організацій (крім випадків забезпечення автомобілями інвалідів згідно чинним законодавством).

Частиною 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правових актів Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якою надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, яке міститься в постанові від 01.11.1996р. № 9 зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягає застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що позивач до ОСОБА_2 ДАІ УМВС України в Хмельницькій області таких не заявляв.

Оцінивши за правилами, встановленими ст. 86 КАС України повідомлені позивачем та відповідачами обставини, а також наявні у матеріалах справи докази, з урахуванням вищезазначених положень чинного законодавства України, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим в частині повернення коштів в сумі 3610,65 грн., та не ґрунтується на вимогах закону в частині повернення 10 грн., які сплачених за витребування довідки, - тому підлягає частковому задоволенню.

Так як, примусово сплачений збір перерахований до державного бюджету, а контролюючим органом є Пенсійний фонд України, то слід стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин кошти в сумі 3610,65 грн., списавши з відповідного розрахункового рахунку ОСОБА_3 управління державного казначейства України в Хмельницькій області.

Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 3 грн. 40 коп., тому позивачу частково слід відшкодувати понесені ним судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 69-71, 79, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин через Головне управління Державного казначейства України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Ідн.№ НОМЕР_1) - 3610( три тисячі шістсот десять) грн. 65 коп. примусово сплаченого збору.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати в розмірі 1 грн. 70 коп.

Судові витрати в сумі 49,30 грн. віднести на рахунок держави.

В іншій частині позовних вимог відмовити

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Нетішинським міський суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4