Справа № 2а/463/252/13
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року Справа № 876/1545/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Довга О.І.

судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представника позивача Голдун З.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 27.12.2013 року по справі №2а/463/252/13 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного управління юстиції у Львівській області, управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, відділу примусового виконання рішень служби Головного управління юстиції у Львівській області, відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

07.10.2013 року Головне управління Пенсійного фонду України Львівської області звернулось в суд з адміністративним позовом до Головного управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Львівській області, відділу примусового виконання рішень головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій державного виконавця при винесенні постанови від 20.09.2013 року ВП №39854288 про відкриття виконавчого провадження та скасування вказаної постанови.

Позовні вимоги мотивував тим, що державний виконавець неправомірно виніс оскаржувану постанову, оскільки вважає, що виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-а/1312/430/2012, виданого 17.09.2013 року Личаківським районним судом м.Львова не підвідомче відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, оскільки Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області є територіальним органом, а не територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади Пенсійного фонду України.

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 27.12.2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою, її оскаржив позивач, який вважає, що дана постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, є безпідставною та незаконною. Тому, просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що позивач, як юридична особа є територіальним органом центрального органу виконавчої влади Пенсійного фонду України, а не територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади, як визначає стаття 21 Закону України Про виконавче провадження.

Представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримує.

Інші особи, які беруть участь у справі повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою ВП №39854288 від 20.10.2013 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Шестака О.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-а/1312/430/12, виданого 17.09.2013 року Личаківським районним судом Львова про: зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повернути ОСОБА_5 кошти отримані внаслідок відрахувань проведених в порядку виконання рішення управління Пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 05.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_5 сум пенсії надміру виплачених за період з 15.12.2008 року по 1.08.2011 року.

Отримавши зазначену постанову державного виконавця від 29.10.2013 року, ГУ ПФ України у Львівській області оскаржило таку в судовому порядку.

Частиною першою статті 258 КАС України визначено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема виконавчі листи, що видаються судами.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Львівській області від 29.10.2013 року відкрито виконавче провадження ВП № 39854288. Підставою для відкриття даного провадження був виконавчий лист № 2-а/1312/430/1211, виданий 17.09.2013 року Личаківським районним судом м. Львова; стягувачем у даній справі є ОСОБА_5, а боржником - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Вимоги до виконавчого документа встановлені статтею 18 Закону України Про виконавче провадження.

Згідно вимог позовної заяви та апеляційної скарги, у виконавчому документі відсутні дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано виконавчий документ, ідентифікаційний код стягувача та індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

Колегія суддів погоджується із доводами апелянта, що виконавче провадження відкрите з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки за приписами пункту 6 частини першої статті 26 Закону України Про виконавче провадження невідповідність виконавчого документа вимогам, передбачених статтею 18 цього Закону, є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Крім того, згідно зі статтею 20 Закону України Про виконавче провадження виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Також, відповідно до пункту 3.2.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року за № 74/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 року за № 865/4158, виконавчі дії проводяться державним виконавцем відповідного органу державної виконавчої служби, який розташований: за місцем проживання, роботи боржника - фізичної особи або за місцезнаходженням його майна; за місцезнаходженням постійно діючого керівного органу або майна боржника - юридичної особи; за місцем здійснення певних дій, які зобов'язаний вчинити боржник за відповідним рішенням суду або іншого органу (посадової особи).

Разом з тим, приписами частини другої статті 21 Закону України Про виконавче провадження на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, зокрема, за якими боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, військові прокуратури гарнізонів, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи.

Згідно із частиною першою статті 21 Закону України від 17.03.2011 року Про центральні органи виконавчої влади територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на його утримання, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, Кабінетом Міністрів України.

На підставі аналізу зазначених нормативних актів колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що боржник у справі головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, а не територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади, а тому таке виконавче провадження не підвідомче відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Львівській області.

Відтак, державний виконавець виніс оскаржувану постанову з порушенням правил підвідомчості виконавчого провадження, тому постанову про відкриття виконавчого провадження необхідно скасувати.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.160, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити.

Постанову Личаківського районного суду міста Львова від 27.12.2013 року у справі №2а/463/252/13 - скасувати, прийняти нову, якою позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Львівській області при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.10.2013 року ВП № 39854288.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Львівській області про відкриття виконавчого провадження від 29.10.2013 року ВП № 39854288.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Запотічний І.І.

Ліщинський А.М.