Справа № 22-а-1879/11
Суддя: Трюхан Г. М.
Дата ухвалення: 2011-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22 а - 1879/ 11Головуючий по 1 інстанції
Категорія : - 10.3.1 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси на постанову Соснівського районного суду від 23 листопада 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

в с т а н о в и л а :

Звертаючись 31 серпня 2009 року з вказаним позовом ОСОБА_5 посилалася на те, що відповідно до ст. 1 Закону "Про соціальний захист дітей війни" вона є дитиною війни і має право на щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Оскільки таке підвищення їй не виплачувалося, просила стягнути з відповідача на її користь 3 891, 90 грн. за період із 1 січня 2006 року по 31 грудня 2008 року та зобовязати відповідача забезпечити її нарахування і виплату пенсії за вказаний період, а також нараховувати та виплачувати їй вказану щомісячну соціальну допомогу і в подальшому.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2009 року позов задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_5 строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Визнано незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси щодо перерахування та сплати позивачці щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Зобовязано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_5 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове пенсійне страхування", та провести відповідні виплати за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси просить постанову суду скасувати, як незаконну та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог.

У зв'язку із відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів проходить до висновку про часткове задоволення скарги по наступних підставах.

Встановлено, що позивачка відповідно до вимог ст. 1 Закону "Про соціальний захист дітей війни" є «дитиною війни» і має право на збільшення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивачки, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, не довів правомірності його бездіяльності, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачці підвищення до пенсії за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008, тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Однак повністю погодитись з таким висновком районного суду не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом 31 серпня 2009 року, при цьому просила суд поновити її порушене право за період 2006 2008рр.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Враховуючи зазначене, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на положення ч.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячної соціальної допомоги у відповідності з Законом України «Про соціальний захист дітей війни.

Доводи апеляційної скарги про те, що порядок обчислення пенсій та підвищень, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», визначається Кабінетом Міністрів України є безпідставними, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону.

Суд першої інстанції правомірно не застосував ст. 6 Закону №2195-1У в редакції Закону від 28 грудня 2007 р. №107-У1 про виплату до пенсії підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Ураховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", у редакції цього Закону від 18 листопада 2004р. №2195-1У, поновили свою дію з 22 травня 2008р.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду України оскільки, суд не ухвалював рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

В той же час суд, поновлюючи позивачці строк на звернення з адміністративним позовом, неправильно застосував положення ст. 99 КАС України в редакції, яка була чинною на час розгляду справи, відповідно до якої для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів та положення ч. 1 ст. 100 КАС України в редакції, яка була чинною на час розгляду справи, згідно якої пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін, і доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача в суді першої інстанції наполягав на застосуванні відносно вимог позивачки річного строку звернення до суду та наслідків пропущення цього строку, встановлених ст. ст. 99, 100 КАС України.

Проте суд першої інстанції, в порушення наведених вимог закону, задовольнивши позовні вимоги позивачки за період з 09 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р. та з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2008 р. вийшов за межі річного строку з часу звернення до суду, а тому постанова суду в цій частині підлягає зміні в звязку з неправильним застосуванням судом норм процесуального права.

Позивачка звернулася до суду з позовом 31 серпня 2009 року і просила відновити її порушене право за 2006-2008 роки та зобовязати відповідача виплачувати їй щомісячну соціальну допомогу і в подальшому, тому позовні вимоги підлягають задоволенню з 31 серпня 2008 року по 23 листопада 2009 року. В подальшому суд не може визнати дії відповідача незаконними, оскільки вони ще не відбулися.

Керуючись ст.ст. 195,196,198, 202 КАС України, судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду від 23 листопада 2009 року, - змінити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси щодо неповного нарахування та виплати пенсії ОСОБА_5 - неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_5 підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 31 серпня 2008 року по 23 листопада 2009 року з врахуванням проведених виплат за вказаний період.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :