Справа № 826/20803/14
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 червня 2015 року № 826/20803/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадженні адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві
до Приватного підприємства «Ява»
простягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:

Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту ДПІ у Голосіївському районі у м. Києві) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до приватного підприємства «Ява» (далі по тексту ПП «Ява»), в якому просить стягнути заборгованість у розмірі 534 396,51 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за ПП «Ява» обліковується борг зі сплати податку на додану вартість та податку на доходи фізичних осіб у розмірі 534 396,51 грн., який самостійно відповідачем не сплачений. Вжиті податковим органом заходи щодо погашення податкового боргу не дали позитивних результатів. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути з рахунків у банках дану заборгованість такого платника податків.

Відповідач проти позову заперечує в частині суми стягнення, оскільки податковий борг станом на момент звернення становить 363 561 грн., оскільки постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.2013 було частково скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.07.2013 № у сумі 169 572 грн.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, керуючись ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

ПП «Ява» є юридичною особою, зареєстроване Московською районною державною адміністрацією м. Києва 19.05.1993 та взяте на податковий облік в органах державної податкової служби 29.05.1995 за № 2045/S, станом на 04.07.2013 перебуває на обліку в ДПІ у Голосіївському районі м Києва.

Так, як вбачається згідно розрахунку виникнення податкового боргу станом на момент розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами у сумі 534 396,51 грн.

ДПІ у Голосіївському районі м. Києва проведено документальну планову перевірку ПП «Ява» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2011 року по 31.12.2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 року по 31.12.2012 року.

За наслідками перевірки, Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві складено акт від 11.07.2013 року №33/1-22-07-21522151 щодо порушення позивачем податкового законодавства та прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.07.2013 року №, яким позивачу визначено грошове зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 533 133,00 грн., в тому числі за основним платежем 355 421, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 177 712,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 23.07.2013 № , яким позивачу визначено зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3587,34 грн.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Податкове повідомлення-рішення було оскаржене ПП «Ява» у судовому порядку до Окружного адміністративного суду м. Києва, яким було прийнято постанову від 31.10.2013 у справі № 826/12223/13-а, залишену в силі Київський апеляційним адміністративним судом від 13.02.2014, якою позовні вимоги були задоволені частково, а саме: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 23.07.2013 року № в частині нарахування податкового зобовязання разом із штрафною санкцією із контрагентом ТОВ «Виробниче-Збудове підприємство «Нафтогаз-Нафтопродукт», яке становить 169 572,00 грн., в частині інших позовних вимог відмовлено.

Частиною першою статті 72 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином податкове повідомлення-рішення від 23.07.2013 року №, яким визначено грошове зобовязання з податку на додану вартість в частині 363 561 грн. є чинним та підлягає виконанню підприємством.

При цьому податкове повідомлення-рішення від 23.07.2013 № , із зобовязанням з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3587,34 грн., позивачем не оскаржувалось.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Керуючись п.129.1.1 ст.129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до п.57.2. ст.57 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отриманню податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Одночасно з викладеним, відповідно до положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, податкова вимога від 02.06.2014 № 5013-25 у розмірі 1317,25 грн. була надіслана на адресу товариства, проте ним не виконана.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про те, що узгоджена сума податкового зобов'язання, пені та штрафних санкцій має бути сплачена платником податків протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як встановлено судом, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.2013 набрала законної сили 18.02.2014, тобто борг позивача є узгодженим та останнім днем сплати грошового зобов'язання був 28.02.2014.

У звязку із частковим скасуванням податкового повідомлення-рішення від 23.07.2013 року № та неоскарженим позивачем податковим повідомленням рішенням від 23.07.2013 № , сума, яка підлягає сплаті відповідачем становить - 363 561 грн. (ПДВ) + 1 266,74 грн. (ПДФО)= 364 827,74 грн.

Відповідно до п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків, зокрема, шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст.95 ПК України).

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Отже, сума податкового зобовязання відповідача є узгодженою, у встановлені строки до бюджету не сплачена та становить 364 827,74 грн., яку необхідно стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити частково.

Стягнути з рахунків у банках Приватного підприємства «Ява» (03118, м. Київ, вул. Хотівська, 4а, ) суму податкового боргу у розмірі 364 827,74 (триста шістдесят чотири тисячі вісімсот двадцять сім грн. 74 коп.).

В частині інших позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур