Справа № 2-а-255/11
Суддя: Тетервак Н. А.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-255 /2011р.
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 січня 2011 року суддя Іванківського районного суду Київської області Тетервак Н.А.,розглянувши у письмовому провадженні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання щодо проведення перерахунку пенсії,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання відповідача перерахувати її основну пенсію по інвалідності 2-ої групи відповідно до ст.. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що становить 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоров»ю,відповідно до ст.. 50 Закону,в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком та доплату як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони гарантованого добровільного відселення.

Позивачка посилається на те, що вона є інвалідом 2-ої групи, категорії 1, внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС .

Відповідно до ст.. 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», йому, як інваліду 2-ої групи, щодо якої встановлено причинний зв»язок з впливом аварії на ЧАЕС, пенсія повинна бути призначена в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та як додаткова пенсія за шкоду,заподіяну здоров»ю- в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком,згідно ст.. 50 Закону та доплата як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони гарантованого добровільного відселенння,відповідно до ст.. 39 Закону, -в розмірі 2-х мінімальних заробітних плат.

Проте, відповідач виплачував їй пенсію не у відповідності із Законом, а відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Позивачка просить визнати дії відповідача, Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі щодо призначення її пенсії в розмірах, що не відповідають вимогам ч.4 ст.. 54, ст.. 50, 39 Закону України від 28.02. 1991 року № 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобов»язати відповідача провести перерахунок її пенсії на рівні,не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до вимог ст.. 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду,заподіяну здоров»ю, відповідно до ст..50 Закону України» Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», доплату як непрацюючому пенсіонеру,що проживає на території гарантованого добровільного відселення - в розмірі двох мінімальних заробітних плат, починаючи з листопада 2007 року., з подальшим перерахунком та виплатою згідно Закону.

В судове засідання позивачка не з»явилася.

Подала заяву, в якій позов підтримує та просить розглядати без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, надіслали суду письмове заперечення, в якому позов не визнають, посилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі діяло в межах чинного законодавства України.

Відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 є постраждалою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС -1 категорії(посвідчення Серії А№050306), інвалідом 2-ої групи, від захворювання зв»язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, що підтверджено відповідною довідкою МСЕК та одержує пенсію згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,додаткову пенсію як інвалід 2 групи та доплату як непрацюючий пенсіонер, який проживає на території гарантованого добровільного відселення.

Розмір її основної та додаткової пенсії не відповідає вимогам ст.ст. 50 ,54,39 Закону.

Проте, за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював цей розмір, немає, а тому посилання відповідача на те, що ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо розміру мінімальної пенсії за віком не може застосовуватися до визначення розміру пенсії, призначеної за Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за базу для обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком.

З ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає розяснення порядку застосування Закону, і аж ніяк не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той, що вже вказаний в Законі.

А отже постанови КМ України, на які посилається у своєму запереченні відповідач, як на підставу відповідності своїх дій чинному законодавству ( № 523 від 30.05.1997 року, № 530 від 28.05.2008 року, № 654 від 16.07.2008 року) є такими, що не відповідають нормам ст. ст..39, 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначав за базу обрахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної пенсії за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та основи соціального захисту ( п.6).

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст.ст.50, 54 Закону, є неправомірною.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави ( ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними ( ст. 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений ( ст.22).

Окрім того, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України , ч.2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків , пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Перерахунку пенсія позивачки відповідно до ст..50, 54,39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підлягає з 03 червня 2010р., оскільки позивачка звернулася з позовом до суду 03. 12. 2010р., а відповідно до ст.99 КАСУ встановлено шестимісячний строк звернення до суду. Підстав для поновлення строків суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.99,100,122,158-163 КАС України, ч.4 ст. 54, ст.. 50, ст.. 39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління пенсійного Фонду України у Іванківському районі Київської області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 в розмірі, який не відповідає вимогам ч.4 ст. 54,ст.. 50,ст.. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,- неправомірними.

Зобов»язати відповідача управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату основної пенсії по інвалідності 2 групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком,відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоров»ю, в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком, згідно ст.. 50 Закону ««Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « та доплати як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони гарантованого добровільного відселення в розмірі двох мінімальних заробітних плат, починаючи з 03 червня 2010 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає чинності на протязі 10 днів, якщо у вказаний термін на неї не буде подана апеляцій скарга до Київського Апеляційного адміністративного суду через Іванківський райсуд.

Суддя: