Справа № 681/728/15-а
Суддя: Дідек М. Б.
Дата ухвалення: 2015-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №681/728/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.05.15 Полонський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючому судді - Дідек М.Б.,

при секретарі - Богданевич О.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов управління Пенсійного Фонду України у Полонському районні до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про скасування постанови про накладення штрафу,

в с т а н о в и в :

14 травня 2015 року позивач звернувся з вищезгаданим позовом зіславшись на те, що 05 травня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Хмельницькій області винесено постанову, якою накладено на них штраф в розмірі 680грн. за невиконання в повному обсязі постанови Полонського районного суду від 27.11.2014 року та постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.01.2015 року.

Посилаючись на ст. 19 Конституції України, ст. 23 Бюджетного кодексу України, на ЗУ Про державний бюджет України 2014, 2015 років . Постанову КМУ № 112 від 25.03.2014 року, позивач повідомляє, що платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якого не має. Здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства, тому з боку Фонду не має жодних порушень.

Крім цього, згідно ч.1 ст.3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Але у зв'язку з відсутністю відкритих рахунків управління для вказаних призначень в Державній казначейській службі України, а також з відсутністю на рахунках управління коштів передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду згідно Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень управління Пенсійного фонду України у Полонському районі, не має змоги здійснити виплату ОСОБА_2 коштів, у звязку з цим просили постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Хмельницькій області від 05.05.2015року про накладення штрафу, скасувати.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в судове засідання не зявився. Надіслав клопотання в якому просить справу розглянути у його відсутності та відмовити у задоволені позову, через те, що відсутність коштів не є підставою щодо невиконання рішення суду та вимог ст. 124 Конституції України.

Заслухавши пояснення позивача та доводи відповідача викладені в запереченнях, дослідивши матеріали справи,суд приходить до наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, на виконання виконавчого листа № 681/1953/14-а виданого Полонським районним судом Хмельницької області 02.12.2014 року, зобовязано управління Пенсійного фонду України у Полонському районі здійснити перерахунок та виплату пенсій ОСОБА_2 за період з 01.05.2014 року по 02.08.2014 року включно як інваліду 2-ї групи від захворювання повязаного з аварією на Чорнобильській АЕС: державну пенсію в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком щомісячно, додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімальної пенсії за віком, що визначається згідно із ч.1 ст. 28 закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням фактично виплачених сум. Постанову у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання», було відкрито виконавче провадження 22.12.2014року.

Однак рішення суду виконано частково. Оскільки управлінням не надано підтвердження щодо виплати перерахованої пенсії в сумі 13385,65 грн.

Листами 31.12.2014року №7612/06, 13.03.2015року №1580/06 управління Пенсійного фонду України у Полонському районі повідомило державного виконавця про часткове добровільне виконання судового рішення, а саме: управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та нараховано до виплати 13385,65 грн., згідно постанови Полонського районного суду від 27.11. 2014 року та постанови вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.01.2015року та справа направлена для виплати до управління координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області, тому позивач просив закінчити виконавче провадження на підставі статті 49 Закону України Про виконавче провадження, оскільки відсутність фінансування з Державного бюджету та зважаючи на те, що рішення частково виконано в добровільному порядку.

05 травня 2015року відповідачем винесено постанову серії ВП №45906785 якою за невиконання постанови суду, а саме в частині виплати коштів ОСОБА_2 на управління Пенсійного фонду України у Полонському районі накладено штраф в сумі 680грн. грн.

Незгода позивача з постановою відповідача від 05.05.2015 року слугувала зверненню з цим позовом до суду.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону № 606-XIV вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Приписами частини 1 статті 17 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

За правилами статті 75 Закону № 606-XIV після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно з приписами статті 89 Закону № 606-XIV, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем надано допустимі та належні докази в обґрунтування правомірності прийнятого ним рішення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що посилання позивача на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, не можуть прийматися до уваги судом при постановленні судового рішення. Відсутність грошових коштів для їх виплати може бути підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення на підставі статті 36 Закону № 606-XIV, проте не є підставою для не виконання судового рішення, яке набрало законної сили і обов'язковим для виконання. Боржник, в даному випадку, не звертався до суду з вимогою про зупинення чи відстрочку виконання рішення суду.

Варто зазначити, що невиконання судових рішень кваліфікується Європейським судом з прав людини не лише як недотримання частини першої статті 6 Конвенції з прав людини, але і як порушення інших конвенційних прав. У справі "Войтенко проти України" Суд знайшов порушення пункту 1 статті 6, статті 13 та статті 1 протоколу №1 Конвенції за невиконання рішення українського суду через відсутність бюджетних коштів.

Беручи до уваги наведене вище, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.2015 року №3-рп/2015, дана постанова підлягає оскарженню.

Керуючись ст.ст. 160,163,171-2КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову управління Пенсійного Фонду України у Полонському районні до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про скасування постанови про накладення штрафу, відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Дідек М.Б.