Справа № 813/2156/15
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питань залишення позовної заяви без розгляду

10 червня 2015 року № 813/2156/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Бегей О.Р.,

позивач не прибув,

представника позивача ОСОБА_1,

представник відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції клопотання представника відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_2 до відділу зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України у Київській області про визнання протиправними дій і зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

В провадженні Львівського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до відділу зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України у Київській області з наступними позовними вимогами:

- Визнати протиправними дії відділу зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України в Київській області щодо видачі ОСОБА_2 довідки про його заробітну плату за роботу в зоні відчуження, датованої 12.03.2015 року за № 66, з визначенням цієї зарплати за 15 днів лютого 1987 року у розмірі 273,20 крб. (рублів);

- Визнати недійсною вказану довідку про заробітну плату ОСОБА_2 за роботу в зоні відчуження, датовану 12.03.2015 року за № 66;

- Зобовязати відділ зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України в Київській області видати ОСОБА_2 нову довідку про його заробітну плату за роботу в зоні відчуження із визначенням розрахунку оплати його праці за цей період, здійсненим на підставі першого речення пункту 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 у наступних розмірах: за 15 днів лютого 1987 року (з 01 по 15.02.1987 року) 1238,01 крб. (рублів), з яких: 127,44 крб. (рублів) доплата за роботу у вихідні дні (01, 08 та 15.02.1987 року), виходячи з необхідності здійснення такого розрахунку оплати праці:

- Із годинної тарифної ставки (посадового окладу), приведеної до режиму роботи, встановленого у зоні відчуження ЧАЕС, у розмірі 1,18 крб. (рублів);

- Із збільшенням цієї годинної тарифної ставки у 2 рази;

- З включенням до розрахунку премії у розмірі 60% від приведеної до режиму роботи у зоні відчуження та підвищеної на 100 % тарифної ставки;

- Із здійсненням розрахунку оплати часу роботи позивача в 1-й зоні небезпеки у трикратному розмірі порівняно із приведеною до режиму роботи у зоні відчуження і підвищеною на 100 % тарифною ставкою та вищевказаною премією;

- Із здійсненням розрахунку оплати за роботу у вихідні та святкові дні в подвійному розмірі.

Представником відповідача на адресу суду подано клопотання щодо застосування процесуальних наслідків у звязку із пропущенням строків звернення до адміністративного суду позивачем.

Таке клопотання мотивоване тим, що листом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 N 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 роках осіб, які виконували роботи пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» було розсекречено ряд нормативно правових актів, зокрема Рада Міністрів СРСР зняла гриф «секретно» з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року №524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року №665-195, а також постанови Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 року №207-7. А відтак твердить, що позивач міг дізнатися про порушення свого права саме з 2001 року з моменту розсекречення даних актів законодавства.

Позивач в поданій позовній заяві стверджує, що з позовом звернувся в межах місячного строку звернення, адже про порушення свого права дізнався в день отримання оскаржуваної довідки від 12.03.2015 року, а саме 23.03.2015 року, а з позовом до суду звернувся 22.04.2015 року, а тому вважає, що строк звернення ним не пропущено.

Представник позивача в судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду заперечив та просив у задоволенні такого клопотання відмовити.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено наступне.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановлюється ухвала, що передбачено ст. 100 КАС України.

Спір виник з приводу правомірності дій відповідача щодо видачі довідки про розмір заробітку позивача, одержаного за роботу в зоні відчуження при ліквідації наслідків аварії ЧАЕС.

Як вбачається з проставленої установою звязку відмітки на конверті, котрим відповідачем надіслано довідку від 12.03.2015 року за № 66, то такий конверт надійшов від відповідача на поштове відділення 17.03.2015 року.

Враховуючи, що дана довідка направлена позивачу простою кореспонденцією, що не дає змогу відстежити момент вручення поштового відправлення позивачу, суд виходить з того, що зважаючи, що таке відправлення здійснене з м. Чорнобиль Київської області у м. Львів, зважаючи, що 21.03.2015 року та 22.03.2015 року були вихідними днями, цілком обєктивно, що конверт із спірною довідкою позивачем був отриманий 23.03.2015 року, як стверджує у позовній заяві сам позивач.

Заявляючи клопотання про залишення позову без розгляду, відповідач не оспорює отримання конверту позивачем саме 23.03.2015 року, а твердить лише про те, що про порушення свого права позивач міг та повинен був дізнатись саме в 2001 році, оскільки саме в цьому році розсекречено нормативно-правові акти, котрі врегульовували оплату праці в зоні відчуження при ліквідації наслідків аварії ЧАЕС.

Однак суд вважає, що сам факт розсекречення та зокрема існування розсекречених нормативно-правових актів, таких як постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року №524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року №665-195, а також постанови Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 року №207-7, не призвів та не міг привезти до порушення права позивача, про котре повинен був дізнатись, як стверджує відповідач, позивач.

А про можливо порушене право позивач дізнався, коли отримав від відповідача спірну довідку про заробітну плату від 12.03.2015 року № 66.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про оскарження довідки відповідача від 12.03.2015 року № 66, - 27.04.2015 року (вхідний номер 13530), тобто в межах дозволеного шестимісячного строку звернення з позовом до суду.

Таким чином, зважаючи на не обґрунтованість заявленого відповідачем клопотання, беручи до уваги те, що відповідачем суду не надано належних доказів пропуску позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, в задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити у звязку з його безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_2 до відділу зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України у Київській області про визнання протиправними дій і зобов'язання вчинити дії, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після постановлення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.06.2015 року.

Суддя Сидор Н.Т.