Справа № 816/1331/15
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 р.Справа № 816/1331/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавської області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2015р. по справі № 816/1331/15

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області , Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції , Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області (далі відповідач 1, ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області), Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції (далі відповідач 2, Київський ВДВС Полтавського МУЮ), Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області (далі відповідач 3, УДВС ГУЮ у Полтавській області), в якому просив: визнати протиправним та скасувати пункту 4 постанови про закінчення виконавчого провадження від 20 березня 2015 року ВП№39847107; скасувати постанову Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 26 березня 2015 року ВП№46998611.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2015 року вказаний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 4 постанови відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження від 20 березня 2015 року ВП№39847107. Визнано протиправною та скасовано постанову Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 26 березня 2015 року ВП№46998611. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 73,08 грн.

Київський ВДВС Полтавського МУЮ та УДВС ГУЮ у Полтавській області, не погодившись із судовим рішенням, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційних скарг, відповідач 2 та відповідач 3 посилаються на прийняття оскаржуваної постанови при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційних скаргах.

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 19 вересня 2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, на підставі виконавчого напису №1624 виданого 05 вересня 2013 року, прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№39847107.

04 жовтня 2013 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП№39847107.

20 березня 2015 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 Миколаєвичем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№39847107, згідно пункту 4 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" та постановлено, зокрема, постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП№39847107 від 04 жовтня 2013 року вивести у окреме виконавче провадження.

В цей же день відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області направив начальнику Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції ОСОБА_3 заяву про прийняття до примусового виконання постанови ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області ВП№398447107 від 04 жовтня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.

26 березня 2015 року старшим державним виконавцем Київського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_4 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№46998611.

Позивач не погоджуючись із правомірністю пункту 4 постанови про закінчення виконавчого провадження від 20 березня 2015 року ВП№39847107 та постановою про відкриття виконавчого провадження від 26 березня 2015 року ВП№46998611 звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що постанову про стягнення виконавчого збору виведено у окреме провадження та прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження фактично за вчинення дій по примусовому виконанню документа, який не підлягає виконанню, що суперечить самій суті виконавчого збору.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно ч. 2 вищенаведеної статті Закону встановлено, відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 3) судові накази; 4) виконавчі написи нотаріусів; 5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 17) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; 8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; 9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Тобто, виконавчі написи нотаріусів та постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Відповідно до ч.6 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір повертається боржникові.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Як свідчать письмові докази, ВП №39847107 відкрито на підставі виконавчого напису №1624 виданого 05 вересня 2013 року.

Разом з тим, 03 березня 2015 року рішенням апеляційного суду Полтавської області виконавчий напис №1624 виданий Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_5 визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с. 94-100).

20 березня 2015 року ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №ВП39847107 в пункті 4 якої зазначено, що постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП№39847107 від 04 жовтня 2013 року вивести у окреме виконавче провадження.

26 березня 2015 року державним виконавцем Київського ВДВС Полтавського МУЮ прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№46998611

Слід зауважити, що постанову про стягнення виконавчого збору виведено у окреме провадження та прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження фактично за вчинення дій по примусовому виконанню документа, який не підлягає виконанню, що суперечить самій суті виконавчого збору.

Згідно підпункту 1.1 пункту 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/15, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

У пункті 3.7.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Міністерством юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5 прямо зазначено, що у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11-13 частини першої статті 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, при цьому нічого не вказано про пункт 4 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження", на підставі якого закінчено виконавче провадження №39847107.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що до спірних правовідносин потрібно застосовувати ч. 6 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку із визнанням таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса №1624 від 05 вересня 2013 року.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при розгляді справи судом першої інстанції, виконав вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідачі, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не надали жодних належних і допустимих доказів правомірності своїх дій.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що пункт 4 постанови про закінчення виконавчого провадження від 20 березня 2015 року ВП№39847107 та постанова про відкриття виконавчого провадження від 26 березня 2015 року ВП№39847107 винесені без врахування всіх обставин, необхідних для прийняття рішення, у зв'язку з чим вони підлягають скасуванню.

Доводи апеляційних скарг, з наведених підстав, висновків суду не спростовують, оскільки апелянтами не доведено правомірності прийнятого пункту 4 постанови про закінчення виконавчого провадження від 20 березня 2015 року ВП№39847107 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 березня 2015 року ВП№39847107.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2015р. по справі № 816/1331/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_7 ОСОБА_8