Справа № 2-а-2386/11/2211
Суддя: Стасюк Р. М.
Дата ухвалення: 2011-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

НЕТІШИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-а-2386/11/2211
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2011 року суддя Нетішинського міського суду Стасюк Р.М. при секретарі розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Рівненській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в поданій суду позовній заяві просить поновити строк оскарження та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 500 грн. від 07.05.2009 року і посилається на те, що вказаною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що того ж числа о 16 год. 00 хв. в м. Рівне на перехресті вул. 16-липня ОСОБА_2 він, керуючи автомобілем, порушив правила проїзду регульованого перехрестя. Невинність свою мотивує тим, що правил дорожнього руху не порушував, поворот ліворуч здійснював задовго до того, як до перехрестя наблизився автомобіль, який рухався по зустрічній смузі руху, а тому з постановою не згідний.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 надав заяву, в якій справу просить розглядати у його відсутності, вину у вчиненому правопорушенні визнає, просить застосувати до нього усне попередження.

Представник відповідача в судове засідання не зявився.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

З наявної у справі постанови про адміністративне правопорушення № 108 від 07.05.2009 року вбачається, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що того ж о 16 год. 00 хв. в м. Рівне на перехресті вул. 16-липня ОСОБА_2 він, керуючи автомобілем, порушив правила проїзду регульованого перехрестя

Позивач свою вину у скоєному правопорушенні визнав, згідно заяви від 04.11.2011 року (вх. № 12675).

Тому, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 20.3 ПДР України, а звідси скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, при застосуванні стягнення, відповідачем, на думку суду, не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, обставини, що обтяжують чи помякшують відповідальність, згідно вимог ст. 33 КУпАП.

Як встановлено, відносно ОСОБА_3 органом ДАІ не надано негативних характеристик щодо його поведінки в побуті та як водія учасника дорожнього руху. Не враховано вчинення правопорушення, яке не потягло будь-яких негативних наслідків, а також факт визнання вини позивачем.

Сукупність вказаних помякшуючих обставин, особа винного, значно знижують ступінь його вини та характер вчиненого, а звідси дають підстави у відповідності до ст. 22 КУпАП визнати вчинене ним правопорушення малозначним, звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежитись усним зауваженням і справу закрити.

Поряд з цим, суд знаходить необхідним поновити позивачу строк звернення до суду за захистом його прав, оскільки вказаний строк пропущений позивачем не з його вини.

Керуючись ч. 2 ст. 123, 22, 33, 293 КУпАП, ст.ст. 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Постанову від 07.05.2009 року за № 108 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 грн. змінити.

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та за малозначністю вчиненого звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежитись усним зауваженням та справу провадженням закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4 Р. М.