Справа № 808/2825/15
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року 11 год. 10 хв.Справа № 808/2825/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Бердянський «Агротехсервіс» до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердянську та Бердянському районі Запорізької області про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду (далі іменується - суд) надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Бердянський «Агротехсервіс» (далі іменується - позивач, ПрАТ «Бердянський «Агротехсервіс») до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердянську та Бердянському районі Запорізької області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо включення до розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, які підлягають відшкодуванню позивачем, витрат на виплату і доставку пенсій працівнику ОСОБА_1.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що включення відповідачем частки витрат на виплату та доставку пенсії колишньому працівнику ОСОБА_1 в розмірі 63,75% є протиправним, оскільки в даному випадку пенсія вказаному працівнику повинна була призначатись відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі іменується - Закон України №1788-XII), а не в порядку статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як про це зазначає відповідач.

Ухвалою судді від 27.05.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання з'явились представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в адміністративному позові, та просили розглядати справу у порядку письмового провадження.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 09.06.2015, не прибув, проте надіслав до суду заперечення проти адміністративного позову (вх. №23937 від 09.06.2015), в яких, зокрема, зазначив про те, що оскільки ОСОБА_1 працював після 01.01.1992 на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених Списками, - пенсія вказаному громадянину призначена відповідно до статті 13 Закону України №1788-XII, а відповідно й фактичні витрати на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах покриваються підприємством, робота на якому дає право на пільгову пенсію. Посилаючись на наведені вище доводи, відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог повністю.

Керуючись приписами статей 122, 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі іменується - КАС України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за відсутності представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів, зміст і обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Відповідно до вимог частини шостої статті 12 та статті 41 КАС України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Приватне акціонерне товариство «Бердянський «Агротехсервіс» пройшло процедуру державної реєстрації, а відтак набуло правового статусу суб'єкта господарювання в розумінні статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 №755-IV, та являється платником збору та страхувальником згідно приписів статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у період з 18.08.1988 по 15.06.1992 ОСОБА_1 працював в ПрАТ «Бердянський «Агротехсервіс» ковалем.

Управлінням Пенсійного фонду України в м.Бердянську та Бердянському районі Запорізької області працівнику ПрАТ «Бердянський «Агротехсервіс» ОСОБА_1 було призначено пенсію на пільгових умовах як особі, яка працювала на роботі зі шкідливими і важкими умовами праці, передбаченій Списком №1.

Листом від 10.03.2015 №3481/02 Управління Пенсійного фонду України в м.Бердянську та Бердянському районі Запорізької області повідомило ПрАТ «Бердянський «Агротехсервіс» про те, що з 02.03.2015 призначено пільгову пенсію за Списком №1 ОСОБА_1 щомісячно у сумі 949 грн. 00 коп., частка сплати підприємства 63,75%.

Не погоджуючись з відповідним процентним співвідношенням, позивач направив на адресу відповідача лист від 27.03.2015 за №20, в якому зазначив, що Вимога щодо сплати підприємством частки відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 63,75% не відповідає законодавству України.

На зазначене звернення позивача відповідачем відповіді надано не було.

Листом від 03.04.2015 за №4758/04 відповідач направив на адресу ПрАТ «Бердянський «Агротехсервіс» розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі іменується - Закон України №1058-IV) в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» статті 13 Закону України №1788-XII (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників) з квітня 2015 року. При цьому ОСОБА_1 призначено, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України №1788-XII, пенсію у розмірі 949 грн. 00 коп., частка сплати ПрАТ «Бердянський «Агротехсервіс» становить 63,75%, тобто 609 грн. 77 коп.

Не погоджуючись із включенням до вказаного розрахунку працівнику ОСОБА_1 фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, які підлягають відшкодуванню ПрАТ «Бердянський «Агротехсервіс», позивач звернувся з цим позовом до суду.

Дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законами України №1788-ХІІ, Законом України №1058-IV, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.11.2005 №22-1 (далі іменується - Порядок №22-1), Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (далі іменується - Інструкція №21-1).

За змістом пункту 6.1 Інструкції №21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України №1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників , затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 100 Закону України №1788-ХІІ, особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України №1788-ХІІ. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України №1788-ХІІ пенсійне забезпечення здійснювалося на підставі Положення про порядок призначення та виплату державних пенсій, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590, яким не було передбачено зобов'язання підприємств-роботодавців здійснювати відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій їх працівникам.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що витрати на виплату і доставку пільгових пенсій підлягають відшкодуванню підприємствами-роботодавцями у випадку призначення пенсій їх колишнім працівникам за статтею 13 Закону України №1788-ХІІ, тобто на підставі пільгового трудового стажу, набутого після набрання чинності Законом України №1788-ХІІ - з 01.01.1992. Водночас, витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених працівникам за статтею 100 Закону України №1788-ХІІ, тобто на підставі пільгового трудового стажу набутого до набрання чинності Законом №1788-ХІІ - до 01.01.1992, відшкодуванню підприємствами-роботодавцями не підлягають.

Аналогічний правовий підхід викладений у рішенні Вищого адміністративного суду України від 03.07.2014 р. у справі № 2а-604/11/2770.

Судом встановлено, що загальний пільговий стаж на роботах зі шкідливими умовами праці, передбаченими у Списку №1, для чоловіків складає 10 років.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, діючи всупереч приписам частини другої статті 71 КАС України, не надав жодних документів, в яких би було чітко вказано на підставі якої саме статті Закону України №1788-ХІІ працівнику позивача ОСОБА_1 призначено пенсію на пільгових умовах та який саме період із його загального трудового стажу, набутого в ПрАТ «Бердянський «Агротехсервіс», врахований відповідачем при призначенні пільгової пенсії.

Таким чином, відповідачем не було надано суду жодних доказів, які б підтверджували його доводи про те, що пільгова пенсія ОСОБА_1 була призначена саме на підставі статті 13 Закону України №1788-ХІІ з урахуванням пільгового стажу роботи, набутого ним після 01.01.1992, а отже, й відсутні будь-які правові підстави вважати, що позивач зобов'язаний здійснювати відшкодування витрат на виплату і доставку пільгової пенсії зазначеному працівнику.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що, у даному випадку, наявні достатні та необхідні правові підстави для визнання неправомірними дій відповідача щодо включення до розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, які підлягають відшкодуванню позивачем, витрат на виплату і доставку пенсій працівнику ОСОБА_1.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 17, 94, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Бердянську та Бердянському районі Запорізької області щодо включення до розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, які підлягають відшкодуванню Приватним акціонерним товариством «Бердянський «Агротехсервіс», витрат на виплату і доставку пенсій працівнику ОСОБА_1.

Присудити з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Бердянський «Агротехсервіс» () суму судового збору в розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 (сімдесят) коп.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя М.С. Лазаренко