Справа № 813/8206/13-а
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 р. Справа № 876/11793/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря: Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Стрийської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 року в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вікотех» до Стрийської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікотех» (далі - ТзОВ «Вікотех»), звернулось до суду з позовом до Стрийської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі - Стрийська ОДПІ), в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення №, №, № від 21.10.2013 року.

З врахуванням заяви про зменшення позовних вимог стосовно податкового повідомлення-рішення № від 21.10.2013 року, ТзОВ «Вікотех» зменшило позовні вимоги на суму 5936,65 грн., в тому числі 1716,13 грн. за основним платежем, 4220, 52 грн. за штрафними санкціями та просило суд визнати незаконним та скасувати з моменту прийняття податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2013 року на суму 12626, 69 грн., в тому числі 1613,02 грн. за основним платежем та 11013, 67 грн. за штрафними санкціями.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що не погоджується з висновками, викладеними в акті перевірки, вважає, що податкові повідомлення-рішення, винесені за результатами перевірки, суперечать діючому податковому законодавству та підлягають скасуванню з підстав, викладених у позовній заяві.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 21.10.2014 року №, №, №.

Разом з цим суд першої інстанції помилково зазначив дату прийняття податкових повідомлень-рішень 21.10.2014 року, замість 21.10.2013 року.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, та за невідповідності висновків суду обставинам справи, тому просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити рішення, у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не належить до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Стрийською ОДПІ була проведена планова виїзна перевірка ТзОВ «Вікотех» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року, за результатами якої було складено акт за №545/22-10/30933581 від 18.10.2013 року.

На підставі акту перевірки податковим органом 21.10.2013 року були прийняті податкові повідомлення-рішення:

1) №, яким встановлено порушення п. 4.1 ст. 4, п.п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування податку на прибуток» (із змінами та доповненнями), п.п. 138.1.1 п. 138.1, п.п. 138.8.1 п. 138.8 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 150.1 ст. 150 ПК України, у зв»язку з чим збільшено суму грошового зобов»язання ТзОВ «Вікотех» за платежем: «Податок на прибуток приватних підприємств» на 259125 грн., з яких 254793 грн. - сума зобов»язання за основним платежем та 4322 грн. - за штрафними (фінансовими санкціями).

2) №, яким встановлено порушення п.п. 4.2.1, п. 4.2 ст. 4, п.п. 6.3.2, п.п. 6.3.1 п. 6.3 ст. 6, п.п. 8.1.1, п.п. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8, абз. «а» п. 17.2 ст. 17 абз. «а» п. 19.2 ст. 19, п.п. 20.3.2 п. 20.3 ст. 20 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», п. 31.1 ст. 31, п. 57.1 ст. 57, п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п.п. 168.1.5, п.п.168.1.2, п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п.п. 169.4.2 п. 169.4, п.п. 169.2.2 п. 169.2, п. 169.1 ст. 169, абз «б» п.п. 170.9.1, абз. «б» п.п. 170.9.2 п. 170.9 ст. 170, п. 171.1 п.п. «а», п. 171.1 п.п. «а» п. 171.2 ст. 171, абз «а» п. 176.2 ст. 176, п. 177.8 ст. 177 ПК України, у зв»язку з чим збільшено суму грошового зобов»язання ТзОВ «Вікотех» за платежем: «Податок на прибуток приватних підприємств» 18563,34 грн., з яких 3329,15 грн. - сума зобов»язання за основним платежем та 15234,19 грн. - за штрафними (фінансовими санкціями).

3) №, яким встановлено порушення п. 4.1 ст. 4, п.п. 11.3.1 п. 11.3 ст.11 Закону України «Про оподаткування податку на прибуток», п. 138.1.1, п. 138.1, п.п. 138.8.1 п. 138.8 ст.138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 150.1 ст. 150 ПК України.

Разом з цим, судом першої інстанції встановлено, що 05.12.2011 року між позивачем та ПП «Західбудстиль» було укладено договір поставки №05201, відповідно до умов якого продавець (ПП «Західбудстиль») продає, а покупець (ТзОВ «Вікотех») купує товар в асортименті та кількості, за цінами та на суму, що наведені в накладній. Право власності на товар у Покупця виникає з моменту передачі йому продукції. Покупець зобов»язується прийняти товар за кількістю і за якістю, скласти і підписати відповідні документи (накладну, довіреність тощо). Передача товару засвідчується підписами відповідальних осіб у товаросупровідних документах, дата оформлення яких вважається датою передачі товару покупцю. Поставка товару здійснюється силами та за кошти Покупця.

За фактом надання послуг позивачем та ПП «Західбудстиль» було складено наступні документи: видаткова накладна №261201 від 26.12.2011 року на загальну суму 25200,00 грн., видаткова накладна №091201 від 09.12.2011 року на загальну суму 72000,00 грн., видаткова накладна №141201 від 14.12.2011 року на загальну суму 72000,00 грн., видаткова накладна №161202 від 16.12.2011 року загальну суму 72000,00 грн., видаткова накладна №191202 від 19.12.2011 року на загальну суму 72000,00 грн., видаткова накладна №40101 від 04.01.2012 року на загальну суму 54000,00 грн., видаткова накладна №30101 від 03.01.2012 року на загальну суму 45000 грн. Всі видаткові накладні підписані та завірені печаткою ПП «Західбудстиль». Також було видано наступні належним чином оформлені податкові накладні: №261201 від 26.12.2011 року на загальну суму 25200,00 грн., №91201 від 09.12.2011 року на загальну суму 72000,00 грн., №141201 від 14.12.2011 року на загальну суму 72000,00 грн., №161202 від 16.12.2011 року на загальну суму 72000, 00 грн., №191202 від 19.12.2011 року на загальну суму 72000,00 грн., №40101 від 04.01.2012 року на загальну суму 54000 грн., №30103 від 03.01.2012 року на загальну суму 45000 грн.

За отриманий товар ТзОВ «Вікотех» провело оплату на загальну суму 278200,00 грн. згідно наступних платіжних документів: платіжне доручення від 12.01.2012 року №11 на суму 80000,00 грн.; виписка від 24.01.2012 року №32 на суму 80000,00 грн., виписка банку від 22.02.2012 року №1103 на суму 35000,00 грн., виписка банку від 08.02.2012 року №166 на суму 83200,00 грн.; трьохсторонній акт уступки боргу №200402, підписаний ТзОВ «Вікотех», ПП «Буднов», ПП «Західбудстиль» від 20.04.2012 року на суму 134000,00 грн.

ТзОВ «Вікотех» по операціях з ПП «Західбудстиль» включено до реєстру отриманих податкових накладних та до податкового кредиту декларації з ПДВ всього на загальну суму ПДВ 68700,00 грн.

Правовідносини позивача з ТОВ БТК «Євробуд» підтверджені наступними документами: видаткова накладна №1/09-09 від 01.09.2011 року на загальну суму 30000,00 грн., в тому числі ПДВ 5000,00 грн.; податкова накладна №10 від 01.09.2011 року на загальну суму 30000,00 грн., в тому числі ПДВ 5000,00 грн.; виписка банку від 14.09.2011 року №1414 на суму 30000,00 грн.; видаткова накладна №5/10-07 від 05.10.2011 року на загальну суму 60000,00 грн., в тому числі ПДВ 10000,00 грн.; податкова накладна №128 від 05.10.2011 року на загальну суму 60000,00 грн., в тому числі ПДВ 10000,00 грн.; виписка банку від 24.10.2011 року на суму 60000,00 грн.

ТзОВ «Вікотех» по операціям з ТОВ БТК «Євробуд» включено до реєстру отриманих податкових накладних та до податкового кредиту декларації з ПДВ всього на загальну суму ПДВ 15000,00 грн.

Крім цього, 03.10.2011 року між позивачем та ТОВ «Торговий будинок «Східна Україна» було укладено договір купівлі-продажу №031012, відповідно до умов якого продавець (ТОВ «Торговий будинок «Східна Україна») продає, а покупець (ТзОВ «Вікотех») купує товар в асортименті та кількості, за цінами та на суму, що наведені в накладній. Покупець отримує товар від продавця на умовах EXW (Інкотермс 2000) за адресою: м. Харків, проспект Московський, буд. 47, склад. Право власності у Покупця виникає з моменту передачі йому продукції. Покупець зобов»язується прийняти товар за кількістю і за якістю, скласти і підписати відповідні документи (накладну, довіреність тощо). Передача товару покупцю засвідчується підписами відповідальних осіб у товаросупровідних документах, дата оформлення яких вважається датою передачі товару покупцю. Поставка товару здійснюється силами та за кошти Покупця.

За фактом надання послуг позивачем та ТОВ «Торговий будинок «Східна Україна» було складено наступні документи: видаткова накладна №031005 від 03.10.2011 року на загальну суму 40500 грн., в тому числі ПДВ 6750,00 грн., видаткова накладна №101006 від 10.10.2011 року на загальну суму 40500 грн., в тому числі ПДВ 7500, 00 грн., видаткова накладна №071005 від 07.10.2011 року на загальну суму 90000 грн., в тому числі ПДВ 15000 грн., податкова накладна №031013 від 03.10.2011 року на загальну суму 40500 грн., в тому числі ПДВ 6750,00 грн., податкова накладна №101005 від 10.10.2011 року на загальну суму 45000 грн., в тому числі ПДВ 7500 грн., податкова накладна №071005 грн. на загальну суму 90000 грн., в тому числі ПДВ 15000 грн.

За отриманий товар (паркет дуб) від ТОВ «Торговий будинок «Східна Україна» проведено оплату на загальну суму 175500 грн. згідно наступних платіжних документів: виписка банку від 31.10.2011 року №1483 на суму 90000 грн., виписка банку від 13.12.2011 року №1547 на суму 85500 грн.

ТзОВ «Вікотех» по операціях з ТОВ «Торговий будинок «Східна Україна» включено до реєстру отриманих податкових накладних та до податкового кредиту декларації з ПДВ всього на загальну суму ПДВ 29250. 00 грн.

Крім цього, 28.10.2011 року між позивачем та ТОВ «Компанія Форест 2010» було укладено договір купівлі-продажу №281001, відповідно до умов якого продавець (ТОВ «Компанія Форест 2010») продає, а покупець (ТзОВ «Вікотех») купує товар в асортименті та кількості, за цінами та на суму, що наведені в накладній. Право власності у Покупця виникає з моменту передачі йому продукції. Покупець зобов»язується прийняти товар за кількістю і за якістю, скласти і підписати відповідні документи (накладну, довіреність тощо). Передача товару покупцю засвідчується підписами відповідальних осіб у товаросупровідних документах, дата оформлення яких вважається датою передачі товару покупцю. Поставка товару здійснюється силами та за кошти Покупця.

За фактом надання послуг позивачем та ТОВ «Компанія Форест 2010» було складено наступні документи: видаткові накладні №031101 від 03.11.2011 року на загальну суму 72000 грн., в тому числі ПДВ 12000 грн.; №011101 від 01.11.2011 року на загальну суму 72000 грн., в тому числі ПДВ 12000 грн.; податкові накладні №75 від 03.11.2011 року на загальну суму 72000 грн., в тому числі ПДВ 12000 грн.; №69 від 01.11.2011 року на загальну суму 72000 грн., в тому числі ПДВ 12000 грн.

За отриманий товар (паркет дуб) від ТОВ «Компанія Форест 2010» проведено оплату на загальну суму 175500 грн. згідно наступних платіжних документів: виписка банку від 27.12.2011 року №584 на суму 19000 грн., виписка банку від 28.12.2011 року №1572 на суму 125000 грн.

ТзОВ «Вікотех» по операціях з ТОВ «Торговий будинок «Східна Україна» включено до реєстру отриманих податкових накладних та до податкового кредиту декларації з ПДВ всього на загальну суму ПДВ 24000 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на підтвердження реальності господарських операцій позивачем до матеріалів справи надано первинні документи: договори, податкові накладні, видаткові накладні, подорожні листи, тощо, які складені між позивачем та його контрагентами, які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та містять всі необхідні відомості та реквізити для належного підтвердження виконання зобов»язань.

В зв»язку з наведеним вище, окружний суд вірно не взяв до уваги висновки податкового органу викладені в акті перевірки №545/22-10/30933581 від 18.10.2013 року про непідтвердження ТзОВ «Вікотех» господарських операцій з його контрагентами на підставі актів перевірок його контрагентів, та їх висновків про безтоварність господарських операцій.

Надаючи правову оцінку вказаним відносинам, суд зазначає наступне.

Згідно абз. 1 п. 138.2 ст. 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об»єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов»язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов»язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

В п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит визначено як сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов»язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв»язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв»язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У податковому обліку податкова накладна є тим документом, який складається у момент виникнення податкових зобов»язань продавця і визначається як розрахунковий документ, що підтверджує вчинення певної господарської операції, за якою виникають податкові зобов»язання, породжує у платника податку обов»язки та права щодо нарахування та сплати ПДВ та підтверджує право покупця на нарахування податкового кредиту.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, визначені Законом України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність» від 16.07.1999 року №996-XIV.

Статтею 9 цього Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов»язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що визначальним фактором для формування платником податку податкового кредиту є наявність у нього виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог ст. 201 ПК України. При цьому, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні придбаного товару (отриманих робіт, послуг) сум ПДВ до складу податкового кредиту, є підтвердження реальності господарської операції належним чином оформленими первинними документами, які є характерними для тої чи іншої господарської операції. Разом з тим, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Крім цього, окружний суд встановив, що актом перевірки від 18.10.2013 року встановлено що у 1 кварталі 2011 року відповідно до зведених регістрів бухгалтерського обліку та первинних документів, наданих до перевірки, валові доходи ТзОВ «Вікотех», відображені у податкових деклараціях з податку на прибуток підприємства у рядках 01.1 «доходи від продажу товарів, (робіт, послуг)» за I кв. 2011 року відображено з порушенням встановлених законодавством вищеописаних вимог (розбіжність між даними бухгалтерського обліку рах. Д-т 701, 702,31, рах. К-т 79, та рядків 01.1 Декларації).

Також перевіркою встановлено, що згідно даних бухгалтерського обліку та первинних документів (накладних, актів виконаних робіт) ТзОВ «Вікотех» доходи від продажу товарів, (робіт, послуг) становлять: 1-й квартал 2011 року складає 950845,00 грн. (в обліку відображено Д-т рах. 70 К-т 79 рах.). По даних платника доходи від продажу товарів, (робіт, послуг) становлять 520624,00 грн. (відхилення становлять: +430221,00 грн.)

На порушення п. 4.1 ст. 4, п.п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України від 28.12.1994 року №334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» (зі змінами та доповненнями) ТзОВ «Вікотех» занижено валові доходи від продажу товарів, (робіт, послуг) на загальну суму 430221,00 грн., в т.ч. за I кв. 2011 р. на 430221,00 грн..

З матеріалів справи видно та не заперечується сторонами, що за даними бухгалтерського обліку станом на 01.03.2011 року: по контрагенту ICS SJS-COM srl. наявна авансова оплата від покупця товару по контракту 1/SJS/2008 від 03.12.2008 року у сумі 2418,04 євро; по контрагенту FMK Holzhandel GmbH наявна заборгованість по контракту №1/FMK/2008 від 19.08.2008 року у сумі 26477,54 євро.

Актом зарахування розрахунків між ТзОВ «Вікотех», фірмою ICS SJS-COM srl. та фірмою FMK Holzhandel GmbH від 30.03.2011 року сторонами досягнуто згоди щодо зарахування заборгованостей, згідно якого списується передоплата фірми ICS SJS-COM srl. перед ТзОВ «Вікотех», та зменшується дебіторська заборгованість контрагента FMK Holzhandel GmbH перед ТзОВ «Вікотех» на суму 2418,04 євро, у зв»язку з чим виникає заборгованість фірми FMK Holzhandel GmbH перед фірмою ICS SJS-COM srl.

Підпунктом 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України від 28.12.1994 року № 334/94 - ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції Закону України від 22.05.1997 року №283/97-ВР, із внесеними змінами та доповненнями), визначено, що датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівку - дата її оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником податку.

Оскільки, як і отримана передоплата ТзОВ «Вікотех» в розмірі 2418,04 євро від фірми ICS SJS-COM srl. так і відвантаження товару фірмі FMK Holzhandel GmbH є першою подією, то ТзОВ «Вікотех» визнало доходи по обом фірмам, що і було підтверджено документальною перевіркою. Тому після підписання трьохстороннього акту зарахування розрахунків ТзОВ «Вікотех» зменшило доходи на суму 2418,04 євро (30522,33 грн.) в березні 2011 року, так як підприємство в кінцевому результаті отримало кошти на розрахунковий рахунок тільки один раз від покупця товарів. Дане бухгалтерське проведення зафіксовано первинними документами, зокрема: контрактом 1/SJS/2008 від 03.12.2008 року, контрактом №1/FMK/2008 від 19.08.2008 року, актом зарахування розрахунків між ТзОВ «Вікотех» фірмою ICS SJS-COM srl. та фірмою FMK Holzhandel GmbH від 30.03.2011 року.

За даними бухгалтерського обліку станом на 01.03.2011 року: по контрагенту «DREWEX» наявна авансова оплата від покупця товару по контрактах №2-D/2010 від 08.10.2010 року та №2-D/2010 від 03.11.2010 року у сумі 17228,19 євро; по контрагенту FMK Holzhandel GmbH наявна заборгованість по контракту №1/FMK/2008 від 19.08.2008 року у сумі 26477,54 євро.

30.03.2011 року був підписаний акт зарахування розрахунків між ТзОВ «Вікотех» фірмою «DREWEX», та FMK Holzhandel GmbH, згідно якого заборгованість фірми «DREWEX» перед фірмою FMK Holzhandel GmbH в сумі 11218,40 євро, яка виникла внаслідок зарахування розрахунків, згідно актів від 01.03.2009 року, 01.05.2009 року між ТзОВ «Вікотех», фірмою ZAKLAD PRODUKCYJNO-HANDLOWO-USLUGOWY, «DREWEX», Jozef Kucharski та фірмою FMK Holzhandel GmbH погашається оплатами по контракту №2-D/2010 від 08.10.2010 року та по контракту №2-D/2010 від 03.11.2010 року фірмою «DREWEX» перед ТзОВ «Вікотех» в сумі 11218,40 євро в зв»язку з чим заборгованості фірми «DREWEX» перед фірмою FMK Holzhandel GmbH немає.

ТзОВ «Вікотех» керуючись підпунктом 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України від 28.12.1994 року №334/94 - ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» було визнано доходи в сумі 11218,40 євро (141607,22 грн.) два рази, у зв»язку з чим ТзОВ «Вікотех» скоригувало доходи на суму 11218,40 євро (141607,22 грн.) в березні 2011 року, так як підприємство в кінцевому результаті отримало кошти на розрахунковий рахунок тільки один раз від покупця товарів. Дане бухгалтерське проведення зафіксовано первинними документами, зокрема: контрактом №1/FMK/2008 від 19.08.2008 року, контрактами №2-D/2010 від 08.10.2010 року та №2-D/2010 від 03.11.2010 року, актом зарахування розрахунків між ТзОВ «Вікотех» фірмою «DREWEX», та FMK Holzhandel GmbH від 30.03.2011 року.

За даними бухгалтерського обліку станом на 01.03.2011 року: по контрагенту F.H. Ryszard Barzycki наявна авансова оплата від покупця товару по контрактах №6/BR/2010 від 01.10.2010 року та №7/BR/2010 від 01.11.2010 року у сумі 6599,85 євро; по контрагенту FMK Holzhandel GmbH наявна заборгованість по контракту №1/FMK/2008 від 19.08.2008 року у сумі 26477,54 євро.

30.03.2011 року був підписаний акт зарахування розрахунків між ТзОВ «Вікотех» фірмою F.H. Ryszard Barzycki та фірмою FMK Holzhandel GmbH, згідно якого заборгованість фірми F.H. Ryszard Barzycki перед фірмою FMK Holzhandel GmbH в сумі 6599,40 євро, яка виникла внаслідок зарахування розрахунків згідно акту від 12.09.2009 року між ТзОВ «Вікотех», фірмою F.H. Ryszard Barzycki та фірмою FMK Holzhandel GmbH погашається оплатами по контракту №6/BR/2010 від 01.10.2010 року та №7/BR/2010 від 01.11.2010 року фірмою FMK Holzhandel GmbH перед ТзОВ «Вікотех» в сумі 6599,40 євро, в зв»язку з чим заборгованісті фірми F.H. Ryszard Barzycki перед фірмою FMK Holzhandel GmbH немає.

Оскільки, як і отримана передоплата ТзОВ «Вікотех» в розмірі 6599,85 євро від фірми F.H. Ryszard Barzycki так і відвантаження товару фірмі FMK Holzhandel GmbH є першою подією, то ТзОВ «Вікотех» визнало доходи по обом фірмам, що і було підтверджено документальною перевіркою. Тому після підписання трьохстороннього акту зарахування розрахунків ТзОВ «Вікотех» скоригувало доходи на суму 6599,40 євро (83302,63 грн.) в березні 2011 року, так як підприємство в кінцевому результаті отримало кошти на розрахунковий рахунок тільки один раз від покупця товарів. Дане бухгалтерське проведення зафіксовано первинними документами, зокрема: контрактом №6/BR/2010 від 01.10.2010 року та №7/BR/2010 від 01.11.2010 року, контрактом №1/FMK/2008 від 19.08.2008 року, актом зарахування розрахунків між ТзОВ «Вікотех» фірмою F.H. Ryszard Barzycki та фірмою FMK Holzhandel GmbH від 30.03.2011 року.

За даними бухгалтерського обліку станом на 30.03.2011 року: по контрагенту HOLZAGENTUR LLC наявна заборгованість по контрактах №1/H/2010 від 01.10.2008 року в сумі 4718,96 євро та №1/H/2010 від 01.10.2010 року у сумі 3788,77 євро.; по контрагенту PROFEX spol.sr.o наявна авансова передоплата по контракту №1/PRF/2009 у сумі 17205,28 євро.

30.03.2011 року був підписаний трьохсторонній акт зарахування розрахунків між ТзОВ «Вікотех», фірмою HOLZAGENTUR LLC та фірмою PROFEX spol.sr.o., згідно якого сторони домовились закрити контракт фірми HOLZAGENTUR LLC №1/H/2010 від 01.10.2008 року в сумі 4718,96 євро, та контракт №1/H/2010 від 01.10.2010 року у сумі 3381,04 євро за рахунок передоплати по контракту №1/PRF/2009 від 20.10.2009 року фірми PROFEX spol.sr.o перед ТзОВ «Вікотех».

Оскільки, як і отримана передоплата ТзОВ «Вікотех» в розмірі 8100,00 євро від фірми PROFEX spol.sr.o так і відвантаження товару фірмі HOLZAGENTUR LLC є першою подією, то ТзОВ «Вікотех» визнало доходи по обом фірмам, що і було підтверджено документальною перевіркою. Тому після підписання трьохстороннього акту зарахування розрахунків ТзОВ «Вікотех» скоригувало доходи на суму 8100,00 євро (95691,94 грн.) в березні 2011 року, так як підприємство в кінцевому результаті отримало кошти на розрахунковий рахунок тільки один раз від покупця товарів. Дане бухгалтерське проведення зафіксовано первинними документами, зокрема: контрактом №1/H/2010 від 01.10.2010 року, контраком №1/PRF/2009 від 20.10.2009 року та актом зарахування розрахунків між ТзОВ «Вікотех», фірмою HOLZAGENTUR LLC та фірмою PROFEX spol.sr.o. від 30.03.2011 року.

За даними бухгалтерського обліку станом на 01.03.2011 року: по контрагенту Drvo Trade NV d.o.o. наявна заборгованість по контракту №1/DT/ в сумі 9059,36 євро.; по контрагенту PROFEX spol.sr.o наявна авансова передоплата від покупця товару по контракту №1/PRF/2009 у сумі 17205,28 євро.

Актом зарахування розрахунків між ТзОВ «Вікотех», фірмою Drvo Trade NV d.o.o. та фірмою PROFEX spol.sr.o від 30.03.2011 року сторонами досягнуто згоди щодо зарахування заборгованостей, згідно якого списується передоплата фірми PROFEX spol.sr.o перед ТзОВ «Вікотех», та зменшується дебіторська заборгованість контрагента Drvo Trade NV d.o.o. перед ТзОВ «Вікотех» на суму 9059,36 євро, у зв»язку з чим виникає заборгованість фірми Drvo Trade NV d.o.o. перед фірмою PROFEX spol.sr.o. в сумі 9059,36 євро.

Оскільки, як і отримана передоплата ТзОВ «Вікотех» в розмірі 9059,36 євро від фірми PROFEX spol.sr.o так і відвантаження товару фірмі Drvo Trade NV d.o.o. є першою подією, то ТзОВ «Вікотех» визнало доходи по обом фірмам, що і було підтверджено документальною перевіркою. Тому після підписання трьохстороннього акту зарахування розрахунків ТзОВ «Вікотех» скоригувало доходи на суму 9059,36 євро (98035,74 грн.) в березні 2011 року, так як підприємство в кінцевому результаті отримало кошти на розрахунковий рахунок тільки один раз від покупця товарів. Дане бухгалтерське проведення зафіксовано первинними документами, зокрема: контрактом № 1/DT/2010 від 20.10.2010 року, контраком №1/PRF/2009 від 20.10.2009 року та актом зарахування розрахунків між ТзОВ «Вікотех», фірмою Drvo Trade NV d.o.o. та фірмою PROFEX spol.sr.o від 30.03.2011 року.

Встановивши вірно обставини справи, окружний суд прийшов до вірного висновку про відсутність у відповідача законних підстав для прийняття податкового повідомлення-рішення від 21.10.2013 року № та №.

Разом з цим, судом першої інстанції встановлено, що згідно акту Стрийської ОДПІ №545/22-10/30933581 від 18.10.2013 року під час проведення перевірки правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб з доходів одержаних за основним місцем роботи, не за місцем основної роботи, інших доходів, встановлено порушення п.п. 6.3.2, п.п. 6.3.1 п. 6.3 ст. 6 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 №889-IV.

Податкова соціальна пільга починає застосовуватися до нарахованих доходів у вигляді заробітної плати з дня отримання працедавцем заяви платника податку про застосування пільги.

Судом встановлено, що фізичною особою ОСОБА_1 не подано до підприємства заяву на соціальну пільгу, в зв»язку з цим актом документальної перевірки донараховано податок з доходів фізичних осіб.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем визнається неправомірне неутримання та неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 1433,76 грн., що підтверджує вчинення підприємством порушень п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4, п.п. 6.3.1 п. 6.3 ст. 6, п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8, абз. «а» п. 17.2 ст. 17, абз. «а» п. 19.2 ст. 19 Закону України «Про податок з фізичних осіб».

Також позивачем визнається факт безпідставного недооподаткування суми в розмірі 1882,45 грн. у вигляді надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на господарські витрати або звіт, але не повернутих у встановлений термін згідно абз. «б» п.п. 170.9.1, абз. «б» п.п. 170.9.2 п. 170.9 ст. 170 ПК України, що призвело до неутримання на неперерахування до бюджету податку з доходів ФО в сумі 282, 37 грн. (1882,45 х 15% = 282,37 грн.), так як ТзОВ «Вікотех» як податковий агент несе відповідальність за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) податку на доходи ФО згідно ст. 171, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України.

Крім цього, судом встановлено, що ТзОВ «Вікотех» несвоєчасно перераховувало до бюджету податок з доходів ФО у строки для місячного податкового періоду, встановлені Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» за січень 2012 року в сумі 3662,49 грн., за лютий 2012 року в сумі 4612,36 грн., за березень 2012 року в сумі 5214, 10 грн., за квітень 2012 року в сумі 2595,84 грн., за травень 2012 року в сумі 797,3 грн., чим порушило п.п. 168.1.5, п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України, в результаті чого були нараховані штрафні санкції в розмірі 25 %, в сумі 4 220,52 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком окружного суду про те, що так як в податковому періоді до 01.01.2011 року за несвоєчасне перерахування утриманого податку з доходів фізичних осіб штрафні санкції не передбачені, то застосований п. 123.1 ст. 123 ПК України суперечить ст. 58 Конституції України та рішенню Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 17.1.9 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов»язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181 у разі, коли платник податків здійснює грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку, якщо відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обов»язковою передумовою такої виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобов»язання щодо такого податку.

Разом з цим, у «Віснику податкової служби України», 2006, №6, с. 47 зазначено, що якщо підприємство правильно нарахувало і утримало податок і лише несвоєчасно його перерахувало до бюджету штрафні санкції, передбачені ст. 17 Закону №2181 до підприємства не застосовуються.

Згідно Узагальнюючої податкової консультації з окремих питань застосування штрафних санкцій за порушення норм ПК України, затвердженої наказом ДПС України від 06.07.2012 року №592 - «Відповідно до ст. 58 Конституції України та рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99, якщо подія, факт не кваліфікувались як правопорушення податковим законодавством, чинним до 01.01.2011 року, а в новому законодавчому акті ця ж подія, факт визначаються як правопорушення, за вчинення якого передбачено застосування юридичної відповідальності, то у такому разі юридична відповідальність не застосовується».

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не довів суду належними і допустимими доказами законність прийнятих податкових повідомлень-рішень.

З урахуванням викладеного судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198 п. 1 ч. 1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Стрийської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 року в адміністративній справі №813/8206/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 10.06.2015 року.