Справа № 681/724/15-а
Суддя: Боб'як Б. В.
Дата ухвалення: 2015-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 681/724/15-а
ПОСТАНОВА

іменем України

29 травня 2015 року близько 15 год. 10 хв. Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Бобяка Б.В., з участю секретаря Чайки Л.В., з участю представника позивача ОСОБА_1,

заслухавши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного Фонду України в Полонському районі Хмельницької області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про скасування постанови про накладення штрафу,

встановив :

14 травня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі (ділі УПФ) звернулося з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області далі ВПВР), в якому вказує, що 05 травня 2015 року головним державним виконавцем ВПВР винесено постанову, якою накладено на УПФ штраф в розмірі 680 грн. за невиконання в повному обсязі постанови Полонського районного суду від 13 листопада 2014 року про здійснення перерахунку та виплаті державної пенсії та щомісячної компенсації по втраті годувальника ОСОБА_2 відповідно до розмірів встановлених статтями 52,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2015 року, якою постанову суду залишено без змін. УПФ здійснило перерахунок пенсії, а для здійснення виплати пенсійна справа направлена до управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якого не має, здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства, тому з боку Фонду не має жодних порушень.

Крім цього, згідно ч.1 ст.3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Але у зв'язку з відсутністю відкритих рахунків управління для вказаних призначень в Державній казначейській службі України, а також з відсутністю на рахунках управління коштів передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду згідно Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень управління Пенсійного фонду України у Полонському районі, не має змоги здійснити виплату ОСОБА_2 коштів. На підставі наведеного просить постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Хмельницькій області про накладення штрафу, скасувати.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник ВПВР в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без участі представника не направив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає таке.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання виконавчого листа № 681/1908/14-а виданого Полонським районним судом Хмельницької області 18 листопада 2014 року, зобовязано управління Пенсійного фонду України у Полонському районі здійснити перерахунок та виплату пенсій ОСОБА_2 за період з 27 квітня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно: державну пенсію в розмірі 50% пенсії по втраті годувальника, належної її чоловікові ОСОБА_3, обчисленої із розрахунку не нижче десяти мінімальних пенсій за віком та щомісячну компенсацію по втраті годувальника в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімальної пенсії за віком, що визначається із ч.1 ст. 28 закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням фактично виплачених сум, постанову у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання. 03 березня 2015 року було відкрито виконавче провадження і УПФ здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до постанови суду. Однак рішення суду виконано частково, оскільки УПФ не надало підтвердження щодо виплати ОСОБА_2 перерахованої пенсії в сумі 8118,09 грн. УПФ листами повідомило державного виконавця про часткове добровільне виконання судового рішення. 05 травня 2015 року відповідачем винесено постанову серії ВП №45760307 якою за невиконання постанови суду, а саме в частині виплати коштів ОСОБА_2 на управління Пенсійного фонду України у Полонському районі накладено штраф в сумі 680 грн.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами постановою та ухвалою судів, постановами державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень, листами повідомленнями УПФ.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону № 606-XIV вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Приписами частини 1 статті 17 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

За правилами статті 75 Закону № 606-XIV після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно з приписами статті 89 Закону № 606-XIV, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Посилання позивача на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, суд не приймає до уваги, оскільки відсутність грошових коштів для їх виплати може бути підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення на підставі статті 36 Закону № 606-XIV, проте не є підставою для не виконання судового рішення, яке набрало законної сили і є обов'язковим для виконання. УПФ не зверталося до суду з вимогою про розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду.

Невиконання судових рішень кваліфікується Європейським судом з прав людини не лише як недотримання частини першої статті 6 Конвенції з прав людини, але і як порушення інших конвенційних прав. У справі "ОСОБА_3 проти України" Суд визнав порушення пункту 1 статті 6, статті 13 та статті 1 протоколу №1 Конвенції за невиконання рішення українського суду через відсутність бюджетних коштів.

З огляду на встановлені факти та правові положення суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08квітня 2015 року №3-рп/2015 дана постанова підлягає оскарженню.

Керуючись ст.ст.9,11,71, 102,162, 171-2 КАС України, суд

постановив :

Позов управління Пенсійного Фонду України в Полонському районі про скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області від 05 травня 2015 року про накладення штрафу в сумі 680 грн. за невиконання постанови суду про стягнення коштів на користь ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сил після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Полонського районного суду протягом десяти днів з дня отримання постанови, викладеної у повному обсязі. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Б.Бобяк