Справа № П/811/2855/14
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2015 рокусправа № П/811/2855/14

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Губар Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 року по справі № П/811/2855/14 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області, Державного агентства земельних ресурсів України про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди ,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до суду з позовом до ГУ Держземагентства у Кіровоградській області (далі по тексту відповідач-1), Державного агентства земельних ресурсів України (далі по тексту відповідач-2), в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ відповідача-2 від 01.08.2014 року № 373-кт/а про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Відділу Дерземагентства у Гайворонському районі Кіровоградської області за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України; визнати незаконним та скасувати наказ першого заступника начальника ГУ Держземагентства у Кіровоградській області від 01.08.2014 року № 102-к про оголошення наказу Голови Державного агентства земельних ресурсів України від 01.08.2014 року № 373-кт/а про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Відділу Дерземагентства у Гайворонському районі Кіровоградської області за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України; поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника Відділу Дерземагентства у Гайворонському районі Кіровоградської області; стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 5000 (пять тисяч) гривень.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ГУ Держземагентства у Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що оскаржувані накази були винесені після подання ОСОБА_1 заяви про своє звільнення, написаної власноруч, наслідком чого стало її звільнення за згодою сторін. Основною умовою припинення трудового договору, умовою коли сторони трудових відносин дійшли згоди щодо припинення трудового договору є заява робітника. Апелянт вказував, що ним винесено наказ від 01.08.2014 року № 102-к після отримання наказу від 01.08.2014 року № 373-кт/а оскільки обласне управління є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та перебуває у його підпорядкуванні, тому отримавши наказ про звільнення начальника районного відділу, обласне управління виносить свій відповідний наказ. Апелянт зазначив, що вимога про стягнення моральної шкоди, яка задоволена судом першої інстанції є необґрунтованою, позивачем не доведено, а судом першої інстанції не досліджено обставини, що саме дії ГУ Держземагентства у Кіровоградській області призвели до морального страждання чи втрат немайнового характеру, зазначав, що умовами відшкодування моральної шкоди передбачено коло питань, які слід зясувати при визначенні моральної шкоди, розмір моральної шкоди, незрозуміло як визначено суму моральної шкоди у 5000 грн.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що підставною для звільнення державного службовця, на якого розповсюджується загальне трудове законодавство, є власне бажання працівника, виявлене заявою, написаною власноруч, про звільнення, враховував, що заява про звільнення позивачем не писалась, що доведено судово-почеркознавчою експертизою, тому звільнення її з роботи є незаконним та таким, що суперечить вимогам норм КЗпП України. Суд першої інстанції вказував, що підставою для поновлення працівника на посаді є встановлення того, що працівник був звільнений без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу. Законодавчо не встановлено іншого способу захисту прав незаконно звільненого працівника окрім як поновлення його на роботі з звільненої посади. Суд першої інстанції вказував на те, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі порушення його законного права, що призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків. Суд першої інстанції визначив, що проведеним звільненням позивачу заподіяно моральну шкоду, оскільки без законних підстав шляхом підроблення документів була позбавлена можливості працювати, отримувати винагороду за працю, змушена докладати додаткових зусиль для відновлення своїх трудових прав. Суд першої інстанції звертав увагу, що звільнення ОСОБА_1 відбулося у період її перебування на лікарняному.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 згідно з наказом Держкомзему України від 04.08.2008 р. № 343-кт була призначена на посаду начальника відділу Держкомзему у Гайворонському районі Кіровоградської області, в порядку переведення із відділу земельних ресурсів у Гайворонському районі Кіровоградської області. На підставі особистої заяви (а.с.93) позивача, наказом Держземагентства України від 01.11.2012 р. № 687-кт/а призначено на посаду начальника відділу Держземагентства у Гайворонському районі Кіровоградської області.

Встановлено, що в землевпорядних органах позивач перебувала на посаді начальника відділу земельних ресурсів Гайворонської райдержадміністрації, пізніше реорганізований у Гайворонський районний відділ земельних ресурсів, Відділ земельних ресурсів у Гайворонському районі, Відділ Держкомзему у Гайворонському районі, Відділ Держземагентства у Гайворонському районі Кіровоградської області.

В матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_1 про звільнення із посади начальника відділу Держземагентства у Гайворонському районі Кіровоградської області за угодою сторін згідно з п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України, без дати підписання, а є лише резолюція «згоден» та підпис без зазначення прізвища та ініціалів особи, що поставила дану резолюцію. На заяві наявна відмітка про прийняття її Державним агентством земельних ресурсів України 31.07.2014 року.

Листом від 30.07.2014 року за № 21-11-0.1-5092/2-14 перший заступник начальника ГУ Держземагентства у Кіровоградській області направив заяву ОСОБА_1 про звільнення до Державного агентства земельних ресурсів України, зазначивши, що ГУ Держземагентства у Кіровоградській області вносить на розгляд пропозицію щодо її звільнення з посади начальника Відділу за угодою сторін.

01.08.2014 року наказом Державного агентства земельних ресурсів України № 373-кт/а ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу Держземагентства у Гайворонському районі Кіровоградської області за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, підстава звільнення, заява ОСОБА_1 та лист ГУ Держземагентства у Кіровоградській області від 30.07.2014 року за № 21-11-0.1-5092/2-14.

Встановлено, що 01.08.2014 року ГУ Держземагентства у Кіровоградській області прийнято наказ №102-к про оголошення наказу голови Державного агентства земельних ресурсів України від 01.08.2014 року №373-кт/а про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу Держземагентства у Гайворонському районі Кіровоградської області, відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін, датою звільнення вважати 01.08.2014 року. Відмітки про ознайомлення з наказом від 01.08.2014 року №102-к чи наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 01.08.2014 року №373-кт/а відсутні.

Судом встановлено, що запису у трудовій книжці про звільнення ОСОБА_1 не здійснено.

В матеріалах справи наявний висновок експерта судово-почеркознавчої експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 10.12.2014 року №1915, яким встановлено, що рукописний текст у заяві від імені ОСОБА_1 про звільнення на імя голови Державного агентства земельних ресурсів України виконаний не самою ОСОБА_1, а іншою особою, підпис від імені ОСОБА_1 у заяві про звільнення виконаний не самою ОСОБА_1, а іншою особою з наслідування підписів ОСОБА_1

Колегія суддів вважає, що по справі зібрано всі необхідні докази на підтвердження обставин викладених позивачем у позовній заяві та судом першої інстанції у постанові.

Відповідно ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70, ч. 4, 5 ст. 82 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Експерт дає свій висновок у письмовій формі. Висновок експерта приєднується до справи. Висновок експерта для суду не є обов'язковим, однак незгода суду з ним повинна бути вмотивована в постанові або ухвалі.

У даному спорі висновком експерта судово-почеркознавчої експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 10.12.2014 року №1915 підтверджуються твердження ОСОБА_1 стосовно того, що нею не писалась заява про звільнення з посади начальника відділу Держземагентства у Гайворонському районі Кіровоградської області, бажання залишати місце роботи у неї не має, угода про звільнення між нею як працівником та Державним агентством земельних ресурсів України не досягнуто. Суд згоден з висновком експерта та вважає, що ним доповнюються інші докази по справі, які вказують на протиправне звільнення ОСОБА_1 з займаної посади.

Крім цього, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 з 21.07.2014 року по 31.07.2014 року та не виходячи на роботу з 01.08.2014 року по 07.08.2014 року перебувала на лікарняному, підтвердженням цього є копії листків непрацездатності, видані КЗ «Гайворонська центральна районна лікарня». Також встановлено, що згідно листів непрацездатності позивач перебувала на лікарняному у періоді з 11.08.2014 року по 10.10.2014 року. Лікарняними листами підтверджуються наявні проблеми у ОСОБА_2 зі здоровям.

Поясненнями представника ГУ Держземагентства у Кіровоградській області, що надавались до суду першої інстанції підтверджено, що ГУ Держземагентства у Кіровоградській області не може пояснити звідки було взято підроблену заяву ОСОБА_1 про звільнення та чому її було зареєстровано та надіслано до Державного агентства земельних ресурсів України.

Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 30, ст. 32 Закону України «Про державну службу» крім загальних підстав, передбачених ОСОБА_3 законів про працю України, державна служба припиняється у разі: порушення умов реалізації права на державну службу; недотримання пов'язаних із проходженням державної служби вимог, передбачених статтями 16 і 16-1 цього Закону;досягнення державним службовцем граничного віку проходження державної служби; відставки державних службовців, які займають посади першої або другої категорії; виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню державного службовця на державній службі; відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону. Рішення про припинення державної служби може бути оскаржено державним службовцем безпосередньо до суду.

Тобто, підставами для звільнення можуть бути такі, що визначені ОСОБА_3 законів про працю України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36, ч. 1, 2 ст. 38 ОСОБА_3 законів про працю України, підставами припинення трудового договору є, зокрема, угода сторін. Працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Відповідно до абз. 10 розділу 3 Порядку ведення особових справ державних службовців в органах виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 року № 731, заяви про призначення, переміщення на іншу посаду, продовження терміну перебування на державній службі (для державних службовців, які займають посади першої категорії), звільнення з посади оформляються власноручно і підписуються із зазначенням дати. За змістом заяви керівником органу виконавчої влади приймається відповідне рішення, на підставі якого кадрова служба готує наказ (розпорядження). Наказ, розпорядження про призначення на посаду або звільнення з посади видається за місцем роботи також щодо тих працівників, які призначаються органом вищого рівня. У ньому зазначається дата фактичного вступу на посаду, звільнення з посади.

Встановлено, що заява про звільнення ОСОБА_1 є такою, що нею не писалась, є підробленою. Згоди з роботодавцем, як про те зазначено в наказі про звільнення, не досягнуто.

Варто вказати, що фактичного звільнення ОСОБА_1 не відбулось, оскільки позивач після дати звільнення 01.08.2014 року, про яку вказано у наказі про звільнення не залишила роботи і не вимагала розірвання трудового договору, що повязано з її перебуванням на лікарняному та відсутністю інформації, що вона писала заяву про своє звільнення.

Згідно з ч. 1 ст. 47 ОСОБА_3 законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього ОСОБА_3.

Колегія суддів вказує, що Державним агентством земельних ресурсів України та ГУ Держземагентства у Кіровоградській області не повідомлено ОСОБА_1 про її звільнення з 01.08.2014 року, не ознайомлено з наказами про звільнення та про оголошення наказу про звільнення. ОСОБА_3 законів про працю України зобовязують роботодавця в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок, чого ГУ Держземагентства у Кіровоградській області здійснено не було.

Згідно з ч. 1 ст. 253 ОСОБА_3 законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відносно питання відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 237-1 ОСОБА_3 законів про працю України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Встановлено, що порушення права ОСОБА_1 відбулось внаслідок її незаконного звільнення, припинення трудових відносин без відома працівника, незаконне звільнення може стати причиною позбавлення ОСОБА_1 засобів для існування та задоволення свої потреб.

Моральна шкода визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. ОСОБА_1 працює у органах Дерземагентства з 1991 року, має численні нагороди та подяки, що відображається у трудовій книжці, її звільнення може поставити проблеми у наступному працевлаштуванні. Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 у період її незаконного звільнення, досить тривалий час з 21.07.2014 року по 10.10.2014 року перебувала на лікарняних.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Державним агентством земельних ресурсів України разом як і ГУ Держземагентства у Кіровоградській області не доведено законність винесення оскаржуваних наказів від 01.08.2014 року № 373-кт/а про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Відділу Дерземагентства у Гайворонському районі Кіровоградської області за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України та № 102-к про проголошення наказу Голови Державного агентства земельних ресурсів України від 01.08.2014 року № 373-кт/а першого заступника начальника ГУ Держземагентства у Кіровоградській області.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградській окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 року по справі № П/811/2855/14 залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук