Справа № 818/531/15
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2015 р.Справа № 818/531/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Запара Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Сумської митниці Державної фіскальної служби, Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області на Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18.03.2015р. по справі № 818/531/15

за позовом ОСОБА_1

до Сумської митниці Державної фіскальної служби , Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області треті особи Міністерство юстиції України

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньої плати за вимушений прогул,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі відповідач-1), Сумської митниці ДФС (далі відповідач-2) про визнання незаконним висновку Конотопської ОДПІ про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України Про очищення влади в частині невідповідності наявній податковій інформації внесених даних до декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік про майно (автомобіль LAND ROVER Discovery 3,9і V8) набуте за час перебування на посадах, визначених п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України Про очищення влади; визнання незаконним і скасування наказу Сумської митниці ДФС № 127-о від 11.02.2015 р. про звільнення, поновлення позивача на посаді старшого державного інспектора у відділі митного оформлення Пасажирський митного посту Конотоп Сумської митниці ДФС та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 18.03.2015 року адміністративний позов задоволено.

Відповідачі, Сумська митниця Державної фіскальної служб та Конотопська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Сумській області, не погодившись із постановою суду першої інстанції, подали апеляційні скарги, в яких просять суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг відповідачі посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме ст.ст. 1,2, 3,5 Закону України " Про очищення влади", що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.05.15 залучено до участі у справі Міністерство юстиції України. в якості третьої особи. яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову.

Міністерство юстиції з посиланням на вимоги ст. 1, 5 Закону України "Про очищення влади" вважає постанову суду першої інстанції законною та обгрунтованою та просить її залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи, перевіривши доводи апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив публічну службу в митних органах з 13 грудня 1994 року та з 24 листопада 2014 року обіймав посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення Пасажирський митного поста Конотоп. За час проходження служби до дисциплінарної відповідальності не притягувався, в 1996 році був заохочений цінними подарунками, а в 1999, 2005 та 2011 роках був заохочений грамотами та подякою (а.с. 69-71, 79-86).

На виконання вимог п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України Про очищення влади, Конотопською ОДПІ щодо ОСОБА_1 було проведено перевірку достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України Про очищення влади.

Під час проведення перевірки відповідачем-1 від Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням м. Конотоп та Конотопського району, підпорядкованого УДАІ УМВС України в Сумській області було отримано роздруківку з журналу карток (а.с. 59) де зазначалось, що за ОСОБА_1 зареєстрований автомобіль AUDI 100, 1986 року випуску. Також, у згаданій роздруківці було вказано, що автомобіль LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску зареєстрований за ОСОБА_2 та дописано від руки, що ОСОБА_1 має право користування цим автомобілем (а.с. 59).

При цьому, у розділі ІV Відомості про транспортні засоби декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік позивач зазначив лише автомобіль AUDI 100, 1986 року випуску, а згаданий автомобіль LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску, не вказав.

По факту не включення транспортного засобу до декларації за 2013 рік, ОСОБА_1 надав відповідачу-1 пояснення в яких зазначив, що автомобіль належить ОСОБА_2 згідно свідоцтва про реєстрацію САЕ 425970 від 24.03.2011 року, а він має право керування ним, про що зроблено запис у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. У декларації про доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік автомобіль LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску позивачем не вказувався, оскільки він цей автомобіль фактично не використовував. (а.с. 58).

За результатами перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України Про очищення влади, 23.01.2015 року Конотопською ОДПІ складений висновок № 617/17-03 (а.с. 11-14). Згідно указаного висновку, відповідачем-1 встановлена недостовірність відомостей щодо наявності майна, вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік, а саме: не вказаний автомобіль LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску, а також встановлено, що вартість майна, вказаного позивачем у декларації, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України Про очищення влади, відповідає доходам, отриманим із законних джерел.

Висновок Конотопської ОДПІ від 23.01.2015 р. № 617/17-03 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статі 5 Закону України Про очищення влади 09.02.2015 р. був отриманий відповідачем-2 (а.с. 64). На підставі вказаного висновку, 11.02.2015 р. начальником Сумської митниці ДФС прийнятий Наказ № 127-о (а.с. 10), яким ОСОБА_1 звільнено з посади старшого державного інспектора відділу митного оформлення Пасажирський митного поста Конотоп Сумської митниці ДФС.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що висновок Конотопської ОДПІ від 23.01.2015 р. № 617/17-03 в частині встановлення недостовірності відомостей щодо наявності майна, вказаного у декларації, не відповідає ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є протиправним та підлягає скасуванню, у зв'язку з чим наказ Сумської митниці ДФС про звільнення позивача також підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з вищезазначеним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначаються Законом України Про очищення влади (далі ОСОБА_3).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 згаданого Закону очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_4, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

На виконання п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 3 статті 1 Закону України Про очищення влади протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Вказана заборона, у відповідності до ч. 8 ст. 3 Закону, зокрема застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 Закону України Про очищення влади особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону.

Відповідно до ч. 5 статті 5 Закону України Про очищення влади перевірці підлягають:

1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону;

2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку (ч. 10 ст. 5 Закону).

На виконання ч. 14 ст. 5 Закону України Про очищення влади керівник органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади.

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру (далі - декларація) визначається Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженим Наказом Міністерства фінансів України № 1100 від 03.11.2014 р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 р. за № 1385/26162 (далі Порядок).

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку перевірка. яка проводится органами Державної фіскальної служби України включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Згідно з п. 4, 6 Порядку при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів.

При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації. За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Пунктом 9 Порядку встановлено, що у розділі IV декларації перевірці підлягають: достовірність відомостей щодо наявності транспортних засобів, вказаних у декларації, набутих особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про транспортні засоби такої особи; відповідність вартості транспортних засобів, вказаних у декларації, набутих особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

На виконання п. 12 Порядку у разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що органи Державної фіскальної служби України здійснюють перевірку осіб, зазначених у пунктах 1-10 частини 1 ст. 2 Закону України Про очищення влади, за двома критеріями: 1) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру. Тобто, чи все майно, набуте особою вказане у декларації; 2) відповідність вартості майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У висновку, який складається за результатами перевірки, орган Державної фіскальної служби України зобовязаний зазначити чи була встановлена недостовірність або невідповідність по кожному із перелічених критеріїв, зокрема вказати чи все майно (майнові права), яке підлягає декларуванню, вказане особою у декларації та чи відповідає вартість цього майна отриманим із законних джерел доходам. При цьому, висновок про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) або невідповідність вартості майна (майнових прав) отриманим доходам, з урахуванням пояснень особи стосовно якої здійснюється перевірка, повинен бути обґрунтованим та зробленим на підставі документів, які достовірно підтверджують такі недостовірність або невідповідність.

Вмотивований висновок, у якому встановлена недостовірність або невідповідність хоча б по одному із критеріїв, є безумовною підставою для звільнення особи із займаної посади.

Враховуючи наведене, колегія суддів не приймає до уваги доводи Конотопської ОДПІ про те, що в оскаржуваному висновку податковим органом встановлювалась тільки відповідність вартості майна, вказаного у декларації, отриманим із законних джерел доходам та вказувалось про виявлені розбіжності між декларацією і наявною податковою інформацією, (тобто, достовірність чи недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) вказаного (вказаних) у декларації не встановлювалась), оскільки такі доводи не ґрунтуються на вказаних нормах законодавства.

Як вбачається із висновку № 617/17-03 від 23.01.2015 р. (а.с. 11-14) відповідач-1 встановив недостовірність відомостей щодо наявності майна вказаного у декларації, яка полягає у не зазначенні ОСОБА_1 автомобіля LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску.

Висновків щодо обовязку позивача вказувати у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік згаданий автомобіль та, як наслідок, висновків про недостовірність відомостей про майно, відповідач-1 дійшов на підставі наступних документів: роздруківки з журналу карток (а.с. 59), наданої Центром надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням м. Конотоп та Конотопського району, підпорядкованого УДАІ УМВС України в Сумській області, відомості з якої згодом були підтверджені відповідною довідкою (а.с. 78); пояснень позивача (а.с. 58); та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 425970 від 24.03.2011 року (а.с. 24). Тобто, на думку Конотопської ОДПІ, вказані документи є достатніми доказами обґрунтованості оскаржуваного висновку.

Колегія суддів не може погодитися з цим висновком виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 р. (в редакції, яка діяла на момент реєстрації автомобіля LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску) транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції. Транспортні засоби, що належать декільком фізичним або юридичним особам (співвласникам), за їх письмовою заявою реєструються за однією з таких осіб. У разі відсутності одного із співвласників державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі його письмової заяви. Справжність підпису такого співвласника засвідчується нотаріально. У графі "Особливі відмітки" свідоцтва про реєстрацію або тимчасового реєстраційного талону транспортних засобів щодо іншого співвласника може бути зроблено запис:

"_______________________________________ має право керувати (експлуатувати)

(прізвище, ім'я, по батькові або найменування юридичної особи)

та є співвласником".

Відповідно до п. 16 Порядку, на зареєстровані у підрозділі Державтоінспекції транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки, що відповідають державному стандарту України.

За бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, підрозділ Державтоінспекції видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

У графі талона "Особливі відмітки" робиться запис "Дійсний до ____________ 20__ р. за наявності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта) серії ___ N ________".

Копія документа, що підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, додається до матеріалів, що необхідні для оформлення тимчасового реєстраційного талона.

Отже, вказаними нормами визначено, що підрозділи Державтоінспекції у графі "Особливі відмітки" свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів мали право робити записи лише щодо наявності права керувати (експлуатувати) транспортним засобом у особи, яка є співвласником цього транспортного засобу, за умови надання документів, що підтверджують право спільної власності.

У разі надання права керування транспортним засобом іншій особі, за заявою власника підрозділ Державтоінспекції зобовязаний був видати тимчасовий реєстраційний талон на строк, вказаний у заяві, з записом у графі талона "Особливі відмітки" встановленого зразка.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що запис у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску САЕ 425970 (а.с. 24) про наявність права користування автомобілем у ОСОБА_1, здійснений підрозділом Державтоінспекції всупереч вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 р., оскільки позивач не є співвласником згаданого транспортного засобу, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками (а.с. 27, 78), згідно яких запис був зроблений на підставі лише заяви ОСОБА_2, без надання документів, що підтверджують право спільної власності..

Як вбачається із форми декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, у розділі ІV Відомості про транспортні засоби, вказуються транспортні засоби, що перебувають у власності, в оренді чи на іншому праві користування декларанта. Тобто, у цьому розділі декларації зазначаються лише ті транспортні засоби, права на які (право власності, право оренди чи інші права користування) декларант набув на підставі договорів та інших правочинів у встановлений Цивільним кодексом України спосіб, оскільки згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав (в тому числі і прав власності, оренди та користування) є саме договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Конотопська ОДПІ не надала суду належних доказів користування ОСОБА_1 автомобілем LAND ROVER Discovery 3,9і V8, 1994 року випуску та, як наслідок, наявності обовязку у позивача вказувати цей автомобіль у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік. Відсутність таких доказів свідчить про необґрунтованість та протиправність висновку відповідача-1 в частині встановлення недостовірності відомостей щодо наявності майна, вказаного у декларації.

Враховуючи вищезазначене порушення всі інші доводи апелянтів, в тому числі щодо подальших дій, пов"язанихзі звільненням позивача, не впливають на вирішення справи по суті,оскільки звільнення за неправомірним висновком податкового органу є не законним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Сумської митниці Державної фіскальної служби, Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18.03.2015р. по справі № 818/531/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 15.06.2015 р.