Справа № 804/3484/15
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2015 р. Справа № 804/3484/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Серьогіної О.В.
при секретарі судового засіданняБурцевій Я.Е.
представника позивача Катрич Є.О. представника відповідача Баранник О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Нікопольський завод технологічного оснащення» до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-
Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на ст. 135, 138, 198 Податкового кодексу порушенням відповідачем вимог чинного законодавства при складанні акту перевірки від 22.09.2014р. №2719/04-07-22-01/31760880 при винесені оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
При цьому позивач зазначає, що операції між позивачем та його контрагентами відображені відповідно до їх дійсного економічного змісту, обумовлені розумними економічними причинами (цілями ділового характеру) та відповідають меті здійснення господарської операції - отримання прибутку, що підтверджується первинними документами наданими позивачем податковому органу під час проведення перевірки. Також в акті перевірки не надано належних та допустимих доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання спірних господарських операцій, невідповідність цих операцій економічному змісту, відсутність зв'язку цих операцій з господарською діяльністю позивача, або засвідчили наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування податкового кредиту.
У судове засідання з'явився представник позивача та представник відповідача.
Представники позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити його з підстав викладених у позовній заяві.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала та просила суд відмовити в задоволенні позову у зв'язку з його необґрунтованістю. Також зазначила, що перевіркою встановлено відсутність об'єктивних економічних причин отримання позивачем негативного результату при здійсненні операцій з придбання трубної продукції на території України та ії подальшої реалізації на експорт, в результаті яких відбулося штучне завищення витрат та податкового кредиту, що призвело до заниження податку на прибуток на податку на додану вартість, які підлягають нарахування та сплаті в бюджет. Також позивачем не підтверджено реальність здійснення господарських відносин позивача з ТОВ «Укр Енерго Холдінг», ТОВ «Аріона-торг», ТОВ «Феро-МД» та факт використання позивачем придбаних товарів/послуг в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Вказані податкові повідомлення-рішення були винесені на підставі Акту від 22.09.2014р. № 2719/04-07-22-01/31760880 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Нікопольський завод технологічного оснащення» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 3 1.01.2013р. по 31.12.2013р.».
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу (ст. 77 Податкового кодексу України).
Тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів. Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників (ст. 82 Податкового кодексу України).
Як вбачається з матеріалів справи, документальна планова виїзна перевірка позивача була здійснена на підставі наказу №1024 від 21.07.2014р. та повідомлення №47/221 від 21.07.2014р. Копія наказу та повідомлення були отримані головним бухгалтером підприємства 22.07.2014р. Наказом №207 від 01.09.2014р. термін проведення перевірки продовжено на 10 робочих днів з 02.09.2014р. (копія наказу №207 отримана 01.09.2014р. головним бухгалтером підприємства).
Судом встановлено, що 30.05.2011р. між ПАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» (Постачальник) та ПАТ «Нікопольський завод технологічного оснащення» (Покупець) було укладено договір №03/510/150, у відповідності з яким позивачем у період з січня по лютий 2013р. було придбано трубної продукції в кількості 70.416т. на загальну суму 6067880,45 грн., в тому числі ПДВ-1011313,41 грн. Зокрема, за січень 2013р.придбано 64.248т. труб на суму 5432835,84 грн., в т.ч. ПДВ-605472,64 грн., за лютий 2013р. придбано 6,168т. труб на суму 635044,61 грн., в т.ч. ПДВ-105840,77 грн. Придбання трубної продукції підтверджується рахунками, видатковими накладними, податковими накладними.
В подальшому зазначена трубна продукція, що була придбана протягом січня - лютого 2013р. у кількості 70,416т., та частина трубної продукції, яка рахувалась в залишку станом на 01.01.2013р., у кількості 28,328т. у відповідності до виписаних первинних документів була реалізована позивачем на експорт.
Відвантаження товару на експорт здійснювалося на підставі зовнішньоекономічного контракту №13-08/01 від 08.01.2013р., одержувач товару - компанія «CENTRAVIS SALES (Switzerlend) S.A.», Швейцарія за ВМД загальною фактурною вартістю 8146335,90грн.
Доводи податкового органу про те, що реалізація трубної продукції без врахування в ціні продажу всіх понесених витрат та ії подальша реалізація на експорт за ціною, нижчою від ціни придбання, не була зумовлена характером виробничої або іншої господарської діяльності позивача, оскільки не мала на меті отримання доходу від цих операцій, а отже не пов'язана з його господарською діяльністю, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України підприємництво є самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Відповідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарською діяльністю є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг для цілей розділу III цього Кодексу - витрати, що прямо пов'язані з виробництвом та/або придбанням реалізованих протягом звітного податкового періоду товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які визначаються відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що застосовуються в частині, яка не суперечить положенням цього розділу (п.14.1.228 п.14.1 ст.14 ПК України).
Отже, ПК України при визначенні господарської діяльності використовує поняття не прибутку, а доходу, який трактується, як збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов'язань, які призводять до зростання власного капіталу за звітний період, а прибуток як суму, на яку доходи перевищують пов'язані з ним и витрати. Отже, поняття доходи є значно ширшим.
Відповідно до пп.139.1.6 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат суми податку на прибуток, а також податків, установлених пунктом 153.3 статті 153 та статтею 160 цього Кодексу; податку на додану вартість, включеного до ціни товару (роботи, послуги), що придбаваються платником податку для виробничого або невиробничого використання, податків на доходи фізичних осіб, які відраховуються із сум виплат таких доходів згідно з розділом IV цього Кодексу.
Відповідно до п.188.1 ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку).
Як вбачається із змісту акту перевірки від 22.09.2014р. № 2719/04-07-22-01/31760880, за результатом якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1807162,56грн. (в т.ч. за основним платежем - 1204775,04грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 602387,52грн.), підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з'явився висновок податкового органу про завищення податкового кредиту на суму ПДВ від здійснення операцій з реалізації трубної продукції не власного виробництва на експорт, що не пов'язані з господарською діяльністю платника податку за перевіряємий період, а саме сума ПДВ по операціям з придбання труб по договору №03/510/150 від 30.05.2011р. укладеного з ПАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» - 1011313,41грн., сума ПДВ з послуг зберігання по договору №09-1/070 від 26.12.2011р. укладеного з ПАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» - 2019,54грн., сума ПДВ з транспортних та транспортно-експедиційних послуг - 167,59 грн., сума ПДВ за оформлення сертифікатів та висновків про проходження - 507,15 грн., сума ПДВ за обслуговування вантажу в ЗМК, зберігання транспортного засобу - 250,00грн. та висновок податкового органу про не підтвердження реальності здійснення господарських відносин із ТОВ «Укр Енерго Холдінг», ТОВ «Аріога-Торг», ТОВ «Феро-МД» на загальну суму ПДВ 190517,35грн.
Проте, з таким висновком суд погодитися не може, з огляду на наступне.
Згідно з статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
У відповідності з п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Пунктами 11.5 - 11.7 Правил оформлення документів на перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363 встановлено, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом). Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику. У тих випадках, коли в товарно-транспортній накладній немає можливості перерахувати всі найменування вантажу, підготовленого для перевезення, до такої накладної Замовник додає документ довільної форми з обов'язковим зазначенням відомостей про вантаж (графи 1-10 товарно-транспортної накладної). У цих випадках в товарно-транспортній накладній зазначається, що до неї додається як товарний розділ документ, без якого товарно-транспортна накладна вважається недійсною і не може використовуватись для розрахунків із Замовником.
Отже, необхідною умовою для формування позивачем податкового кредиту з ПДВ є здійснення господарських операцій за відповідними укладеними договорами та наявність належним чином оформлених документів, що підтверджують здійснення господарських операцій.
30.05.2011р. між ПАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» (Постачальник) та ПАТ «Нікопольський завод технологічного оснащення» (Покупець) було укладено договір поставки №03/510/150, предметом якого є постачання трубної продукції в кількості та номенклатурі зазначеної в специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного договору. На виконання умов даного договору позивачем у період з січня по лютий 2013р. було придбано трубної продукції в кількості 70.416т. на загальну суму 6067880,45 грн., в тому числі ПДВ-1011313,41 грн. Зокрема, за січень 2013р.придбано 64.248т. труб на суму 5432835,84 грн., в т.ч. ПДВ-605472,64 грн., за лютий 2013р. придбано 6,168т. труб на суму 635044,61 грн., в т.ч. ПДВ-105840,77 грн. Придбання трубної продукції підтверджується рахунками, накладними, податковими накладними.
Також, підприємством були понесені витрати, які пов'язані з подальшою реалізацією на експорт трубної продукції.
02.01.2013р. між Дніпропетровською торгово-промисловою палатою (Виконавець) та ПАТ «Нікопольський завод технологічного оснащення» (Замовник) було укладено договір про надання послуг №04/644 на виконання якого були надані послуги з оформлення сертифікату. Виконання умов даного договору підтверджується актами прийому-передачі наданих послуг №Н-87 від 11.01.2013р. на загальну суму 558,90грн., в т.ч. ПДВ-93,15грн., №Н-184 від 18.01.2013р. на загальну суму 310,50грн., в т.ч. ПДВ-51,75грн., № 279 від 25.01.2013р. на загальну суму 310,50грн., в т.ч. ПДВ-51,75грн., №Н-280 від 25.01.2013р. на загальну суму 310,50грн., в т.ч. ПДВ-51,75грн., №Н-281 від 25.01.2013р. на загальну суму 310,50грн., в т.ч. ПДВ-51,75грн., №Н-401 від 31.01.2013р. на загальну суму 310,50грн., в т.ч. ПДВ-51,75грн., №Н-402 від 31.01.2013р. на загальну суму 621,00грн., в т.ч. ПДВ-103,50грн., №Н-970 від 28.02.2013р. на загальну суму 310,50грн., в т.ч. ПДВ-51,75грн., податковими накладними №251 від 11.01.2013р. на загальну суму 558,90грн., в т.ч. ПДВ-93,15грн., № 576 від 18.01.2013р. на загальну суму 310,50грн., в т.ч. ПДВ-51,75грн., №999 від 25.01.2013р. на загальну суму 310,50грн., в т.ч. ПДВ-51,75грн., №1000 від 25.01.2013р. на загальну суму 310,50грн., в т.ч. ПДВ-51,75грн., №1001 від 25.01.2013р. на загальну суму 310,50грн., в т.ч. ПДВ-51,75грн., №1362 від 31.01.2013р. на загальну суму 310,50грн., в т.ч. ПДВ-51,75грн., №1363 від 31.01.2013р. на загальну суму 621,00грн., в т.ч. ПДВ-103,50грн., №1653 від 28.02.2013р. на загальну суму 310,50грн., в т.ч. ПДВ-51,75грн.
01.02.2012р. між ПП «Брок-Альянс» (Виконавець) та ПАТ «Нікопольський завод технологічного оснащення» (Замовник) було укладено договір про надання послуг №12/ЗМК на виконання якого були надані послуги з обслуговування вантажу та із зберігання автотранспортного засобу. Виконання умов даного договору підтверджується актами наданих послуг №63 від 31.01.2013р. на загальну суму 1380,00грн., в т.ч. ПДВ-230,00грн., №68 від 31.01.2013р. на загальну суму 480,00грн., в т.ч. ПДВ-80,00грн., податковими накладними №64 від 31.01.2013р. на загальну суму 1380,00грн., в т.ч. ПДВ-230,0грн., № 69 від 31.01.2013р. на загальну суму 480,00грн., в т.ч. ПДВ-80,00грн.
ПАТ «Нікопольський завод технологічного оснащення» є промисловим підприємством з ливарним виробництвом та механообробною. Природний газ є основним енергоносієм, що використовується для виробництва продукції.
Транспортування газу здійснювалося за Договором №21-п/13 56 на транспортування природного газу магістральними трубопроводами укладеного з ПАТ «Укртрансгаз». Відповідно до умом даного договору обсяг транспортування газу складав у жовтні 2013р. - 250 тис.м3, у листопаді 2013р. - 350 тис.м3, у грудні 2013р. - 400 тис.м3.
Також, 25.11.2013р. між ТОВ «Ферро-МД» (Продавець) та ПАТ «Нікопольський завод технологічного оснащення» (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу №338, предметом якого є зобов'язання продавця поставити у власність покупця товар, а Покупець зобов'язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору. Предметом постачання є плавіковий шпат ФК-85 на умовах СРТ - склад Покупця.
Крім того, в матеріалах справи знаходиться податкова накладна від 02.12.2013р. №1 на суму 3900,00 грн., в т.ч. ПДВ - 650,00 грн. та видаткова накладна №47 від 02.12.2013р. на плавіковий шпат ФК 85 на суму 3900,00 грн., в т.ч. ПДВ - 650,00 грн., рахунок на оплату №50 від 25.11.2013р.
Транспортування товару підтверджується товарно-транспортною накладною №47 від 02.12.2013р.
При проведенні перевірки податковим органом використано матеріал акту перевірки від 18.02.2014р. ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Аріона-торг» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.10.2013р. по 31.0.2013р.».
Відповідно до п. 73.5. статті 73 Податкового кодексу України визначено, що з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.
У відповідності з п. 4, п. 6, Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року N 1232, за результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка, яка підписується суб'єктом господарювання і посадовими особами органу державної податкової служби та особисто вручається суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку або надсилається суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом із повідомленням про вручення. Матеріали зустрічної звірки надсилаються до органу державної податкової служби (ініціатора).
Зміст наведених правових приписів вказує на те, що за наслідками проведення зустрічної звірки відповідним податковим органом складається довідка про зустрічну звірку.
При цьому Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року N 1232, складання акту про неможливість проведення зустрічної звірки не передбачено.
Таким чином, обставини, наведені відповідачем у акті перевірки, є недостатніми для висновку про наявність підстав для того, щоб вважати, що операції з вказаними контрагентами позивача не спричиняють реального настання правових наслідків, і відповідно для нарахування податкових зобов'язань та штрафних санкцій.
Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач не довів правомірність винесення ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Данні документів наданих позивачем, які підтверджують проведення господарських операцій, відповідачем не спростовані.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1, 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Керуючись ст.158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 08 червня 2015 року

Суддя О.В. Серьогіна