Справа № 813/2355/13а
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року Справа № 876/9506/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Старосамбірському районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2013 року по справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Старосамбірському районі Львівської області до ОСОБА_1 про стягнення незаконно одержаної пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

управління Пенсійного фонду України в Старосамбірському районі Львівської області (далі - УПФУ) звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення незаконно одержаної за період з 08.07.2010 року по 31.12.2012 року пенсії в сумі 28070,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 08.07.2010 року ОСОБА_1 отримувала пенсію у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_2, який визнаний судом безвісно відсутнім. Проте, при опрацюванні бази УПФУ на предмет можливих «двійників» між одержувачами пенсії та годувальниками по Україні з'ясувалось, що ОСОБА_2 насправді не був безвісті відсутнім, а з 21.03.2006 року проживав у смт. Нововоронцовка Херсонської області, а з 24.02.2011 року по 19.11.2012 року (дата смерті) отримував пенсію по інвалідності ІІ групи загального захворювання в Нововоронцовському управлінні Пенсійного фонду України Херсонської області. Отже, за період з 08.07.2010 року по 31.12.2012 року ОСОБА_1 отримувала пенсію у зв'язку з втратою годувальника незаконно, у зв'язку з чим управління звернулось до суду про стягнення виплачених їй коштів.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03.06.2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Суд виходив з того, що необхідною умовою для повернення надміру виплачених коштів є підтвердження факту недобросовісності особи, чого не встановлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням сторона позивача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Покликання маються на те, що відповідачу призначено пенсію по втраті годувальника, коли останній наявний та проживає в іншій місцевості. Відтак, встановлено факт подвійної виплати пенсії. Добровільно погасити борг відповідач не бажає.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників розгляду, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне задоволити її частково з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що УПФУ призначило відповідачці з 09.08.2010 року пенсію у зв'язку з втратою годувальника згідно з протоколом від 10.09.2010 року.

У грудні 2012 року УПФУ на виконання завдання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 18.12.2012 року №1261/09-10, відпрацювало списки діючих особових рахунків можливих «двійників» між одержувачами пенсії та годувальниками по Україні за листопад 2012 року. При опрацюванні бази УПФУ виявило, зокрема, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 24.02.2011 року було призначено пенсію по інвалідності загального захворювання в Нововоронцовському управлінні Пенсійного фонду України Херсонської області. Згідно з випискою з акта огляду МСЕК від 24.02.2011 року інвалідність ОСОБА_2, встановлена на строк до 01 березня 2012 року, а згідно з випискою з акта огляду МСЕК від 16.05.2012 року інвалідність встановлено безтермінову.

Відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за наслідками опрацювання бази даних одержувачів пенсій на предмет виявлення подвійних виплат, повідомило УПФУ листом від 20.12.2012 № 12667/03-19.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Приписам наведеної норми кореспондують положення частини четвертої статті 21 КАС, згідно з якими вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновки про те, що характер спорів між органами Пенсійного фонду України та підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами з приводу стягнення надміру виплачених пенсій відповідачами в яких є фізичні особи, юрисдикція адміністративних судів не поширюється.

З урахуванням зазначених обставин та норм процесуального права, спір, який виник між сторонами, не належить до юрисдикції адміністративних судів, а підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки відповідно до п.1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України до справ адміністративної юстиції відносяться лише публічно-правові спори.

З огляду на викладене, судове рішення суду попередньої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 157, 160 ч.3, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Старосамбірському районі Львівської області задоволити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2013 року скасувати.

Провадження у справі № 813/2355/13а за позовом управління Пенсійного фонду України в Старосамбірському районі Львівської області до ОСОБА_1 про стягнення незаконно одержаної пенсії закрити.

Розяснити право на звернення управлінню Пенсійного фонду України в Старосамбірському районі Львівської області, з позовом із аналогічними вимогами в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 15.06.2015 року