Справа № 22-а-1949/11
Суддя: Трюхан Г. М.
Дата ухвалення: 2011-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22 а - 1949/ 11Головуючий по 1 інстанції
Категорія 10.3.1 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області на постанову Корсунь-Шевченківського районного суду від 22 вересня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни, -

в с т а н о в и л а :

Звертаючись 11 серпня 2009 року з вказаним позовом ОСОБА_5 посилалася на те, що відповідно до ст. 1 Закону "Про соціальний захист дітей війни" вона є дитиною війни і має право на щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Оскільки таке підвищення їй не виплачувалося, просила стягнути з відповідача на її користь доплату до пенсії за 2007-2008 роки.

Постановою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність УПФ України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області.

Зобовязано управління Пенсійного фонду в Корсунь-Шевченківському районі здійснити нарахування та виплатити на користь ОСОБА_5 недоплачену їй щомісячну державну соціальну допомогу за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року з урахуванням раніше виплачених коштів.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області просить постанову суду скасувати як незаконну, провадження у справі закрити.

У зв'язку із відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи за їх участю, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів проходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підставах.

Суд першої інстанції встановив, що позивачка отримує пенсію за віком та відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни. Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідач визнав, що такі виплати позивачці не проводилися. Тому суд прийшов до правильного висновку про порушення відповідачем прав позивачки.

Законом України від 19 грудня 2006 року №489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік", зокрема пунктом 12 статті 71, було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та статтею 111 установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Законом України від 28 грудня 2007 року №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" таке підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів". Зазначені зміни набрали чинності з 1 січня 2008 року.

Таким чином суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про періоди нарахувань та виплат в 2007-2008 році.

Вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив з того, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами статті 6 Закону №2195-IV і здійснити позивачу відповідні нарахування (за той періоду часу, коли дія цієї норми не була зупинена), тобто з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Суд у постанові всебічно і повно проаналізував Закони та інші нормативні акти, які регулюють правовідносини сторін. Висновки суду відповідно аргументовані і якихось суперечностей у них колегія суддів не вбачає. Суд правильно визначив періоди часу дії Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а тому постановив законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення , а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області залишити без задоволення.

Постанову Корсунь-Шевченківського районного суду від 22 вересня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :