Справа № 751/7891/14
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/7891/14 Головуючий у 1-й інстанції: Овсієнко Ю.К. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

15 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Федотова І.В.,

ОксененкаО.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 07 травня 2015 року про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Курилець В.І. звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова із поданням про зміну способу та порядку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року, якою зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_3 за період з 01.01.2014 року по 15.08.2014 року перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. 50 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично виплачених сум та зобовязано здійснити з 16.08.2014 року перерахунок та виплату щорічної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, що належить до категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС інваліду III групи в розмірі 284,7 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисті громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням фактично виплачених сум. Заявник зазначав, що на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист № 751/7891/14/14 при цьому, боржник зазначає, що сплатити нараховану суму не має можливості, оскільки відповідно до ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державним казначейством. Заявник в своєму поданні просить змінити спосіб виконання судового рішення, вказавши «стягнути 2266,10 грн. з боржника на користь ОСОБА_3.»

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 травня 2015 року подання державного виконавця задоволено.

З таким рішенням не погодилось Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області і подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким відмовити заявнику в задоволенні подання. На обґрунтування апеляційної скарги наголошує на тому, що ухвалою суду першої інстанції фактично змінено предмет спору на стадії виконання судового рішення, що не передбачено нормами діючого законодавства та призвело до винесення нового рішення у справі.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу за їх відсутності в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Так, статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З матеріалів справи, вбачається, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено частково внаслідок чого, зокрема, зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_3 за період з 01.01.2014 року по 15.08.2014 року перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. 50 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично виплачених сум та зобовязано здійснити з 16.08.2014 року перерахунок та виплату щорічної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, що належить до категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС інваліду III групи в розмірі 284,7 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 « Про підвищення рівня соціального захисті громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням фактично виплачених сум. За приписами пункту другого частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобовязання відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобовязання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року та аналіз наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобовязання, покладені на відповідача цим судом, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив. За таких обставин заявник просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд, задовольняючи подання про зміну способу виконання рішення, не звернув увагу та не врахував відмінності між позовною вимогою як обраним судом видом захисту порушених прав позивача від способу виконання судового рішення як одного з його заходів, чим змінив постанову суду по суті за відсутності на це процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення обєкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

Аналіз оскаржуваної ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 07 травня 2015 року свідчить про те, що суд першої інстанції, змінюючи спосіб виконання постанови суду, фактично змінив її суть, що належить до повноважень суду апеляційної або касаційної інстанції.

Вирішення ж питання про стягнення коштів як заборгованості невиплаченої допомоги, яка нарахована у разі виконання рішення адміністративного суду, відноситься до юрисдикції цивільних судів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11.11.2014 р. (справа за позовом особи до управління Пенсійного фонду України у Звенигородському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними, зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії по інвалідності).

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов»язковим для всіх суб»єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Колегія суддів притримується такої ж позиції, як Верховний Суд України у вищенаведеній справі, і приходить до висновку, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАСУ, є підставою для скасування ухвали з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні подання про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.41,197,199,202,205,206,211,212,254,263 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 07 травня 2015 року в адміністративній справі № 751/7891/14 скасувати.

Прийняти нову ухвалу.

Подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Курильця В.І. про зміну способу та порядку виконання судового рішення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року в адміністративній справі № 751/7891/14 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду у письмовому провадженні набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: Л.В.Губська

Судді: О.М.Оксененко

І.В.Федотов

.

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Федотов І.В.

Оксененко О.М.