Справа № 815/5029/13-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 р. Справа № 815/5029/13-а

Категорія: 2.2 Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ректора, голови приймальної комісії Одеського національного університету імені ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року по справі за позовом Всеукраїнської громадської організації « Комітет конституційно правового контролю України» до ректора, голови приймальної комісії Одеського національного університету імені ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання дії протиправними

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Всеукраїнська громадська організація "Комітет конституційно-правового контролю України" звернувся з позовом до ректора Одеського національного університету імені ОСОБА_1 ОСОБА_2, в якому просив визнати бездіяльність ректора Одеського національного університету імені ОСОБА_1 ОСОБА_2М щодо визнання відмови у наданні інформації на його запит протиправною, зокрема, не надання належним чином засвідчених копій документів: статуту ВНЗ, свідоцтва про реєстрацію ВНЗ, довідки про включення ВНЗ до Державного реєстру ВНЗ України з додатками, ліцензії ВНЗ та додатка до неї, довідки з ЄДРПОУ, правил прийому до ВНЗ у 2013 році, положення про приймальну комісію ВНЗ, наказу про затвердження складу приймальної комісії ВНЗ, плану роботи та графіку засідань приймальної комісії ВНЗ, дислокацію приміщень, які задіяні для підготовки та проведення прийому абітурієнтів до ВНЗ, встановлених квот прийому до ВНЗ різних категорій осіб. У своєму позові позивач зазначив про протиправність дій відповідача, посилаючись на те, що відповідно до ч.2 ст.22 Закону України Про доступ до публічної інформації відповідь розпорядника інформації стосовно того, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, є неправомірною відмовою в наданні інформації.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року позов задоволено. Визнано дії ректора, голови приймальної комісії Одеського національного університету імені ОСОБА_1 ОСОБА_2, що полягали у відмові в задоволені запиту на інформацію Всеукраїнської громадської організації Комітет конституційно-правового контролю України №298/2-13 від 15.05.2013 року протиправними.

В апеляційній скарзі, ректор Одеського національного університету імені ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального права, просить постанову суду від 12 березня 2015 року скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.05.2013 року позивачем на адресу Ректора Одеського національного університету імені ОСОБА_1 був поданий інформаційний запит №298/2-13, в якому позивач на виконання покладених на нього статутних завдань (п.2.5 Статут ВГО) просив надати належним чином засвідчені копії документів, перелік яких був викладений у запиті, а також просив надати перепустки до ВНЗ, забезпечити розміщення на інформаційних стендах ВНЗ обяв Управління та запрошення представників від Комітету та Управління (а.с.8).

23.05.2013 року відповідачем на адресу позивача була направлена відповідь на інформаційний запит №02-01-1185, в якій було повідомлено заявника про розміщення витребуваної ним інформації на офіційному сайті Одеського національного університету імені ОСОБА_1 за адресою: http://onu.edu.ua (а.с.9).

Закон України Про доступ до публічної інформації визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно зі ст.1 Закону України Про доступ до публічної інформації, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України Про доступ до публічної інформації, доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом: надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону України Про доступ до публічної інформації передбачено, що суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 13 вказаного Закону, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Пунктом 6 ч.1 ст.14 Закону України Про доступ до публічної інформації передбачено, що розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 зазначеного Закону запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Згідно ст.1 Закону України Про вищу освіту вищий навчальний заклад державної форми власності - це заклад, заснований державою, що фінансується з державного бюджету і підпорядковується відповідному центральному органу влади. Частиною 2 ст.21 цього ж Закону власник делегує свої повноваження керівникові вищого навчального закладу. Частиною 2 ст.32 цього ж Закону встановлений перелік владних, управлінських функцій, що виконуються ректором.

Таким чином, інформація, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що інформація, яка міститься у інформаційному запиті позивача від 15.05.2013 року №298/2-13 (а.с.8) є публічною інформацією, відноситься до сфери надання вищої освіти, розпорядником якою є відповідач - ректор Одеського національного університету імені ОСОБА_1.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 12 Закону України Про доступ до публічної інформації суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, Всеукраїнська громадська організація Комітет конституційно-правового контролю України належить до суб'єктів, які мають право запитувати інформацію в порядку, встановленому Законом України Про доступ до публічної інформації.

Із запитом на отримання інформації до відповідача звернулося Управління контролю державних органів та закладів сфери освіти і науки.

Із витягу зі Статуту Всеукраїнської громадської організації Комітет конституційно-правового контролю України вбачається, що правом діяти від імені комітету без довіреності наділений його голова (пункт 8.3.20).

Запит на інформацію на адресу ректора Одеського національного університету імені ОСОБА_1 направлено 15 травня 2013 року Управлінням контролю державних органів та закладів сфери освіти і науки за підписом Т.ОСОБА_3 (вих. № 298/2-13).

Згідно з пунктом 1.1 Положення про Управління контролю державних органів та закладів сфери освіти і науки Всеукраїнської громадської організації Комітет конституційно правового контролю України є консультативно-дорадчим структурним підрозділом Комітету (а.с.121-124).

Пунктом 4.3 зазначеного Положення визначено право Управління надсилати запити на інформацію та отримувати інформацію від державних органів та закладів сфери освіти і науки, їх посадових та службових осіб.

Наказом від 04.02.2009 року №04/1-09 на посаду начальника Управління контролю державних органів та закладів сфери освіти і науки Всеукраїнської громадської організації Комітет конституційно правового контролю України призначено ОСОБА_3 (а.с.125).

Відповідно до п.5.1 Положення Управління Комітету очолює начальник Управління. Пунктом 5.4 Положення визначено, що службові обовязки начальника та працівників Управління визначаються посадовими інструкціями, які затверджуються Головою Комітету.

Відповідно до п. 6.5 Положення начальник Управління підписує запити на інформацію, скарги, звернення, тощо, візує та засвідчує документи в межах своїх повноважень.

Разом з тим, на підтвердження наявності у начальника вказаного Управління повноважень діяти від імені Всеукраїнської громадської організації Комітет конституційно-правового контролю України до суду надано довіреність від 05.02.2009 року №05/01-09, якою Всеукраїнська громадська організація Комітет конституційно правового контролю України в особі її голови уповноважує ОСОБА_3 як начальника Управління контролю державних органів та закладів сфери освіти і науки Всеукраїнської громадської організації Комітет конституційно правового контролю України, зокрема, підписувати запити на інформацію (а.с.126).

З огляду на наведене, колегія суддів також вважає, що позивачем підтверджено наявність повноважень Управління діяти від імені Всеукраїнської громадської організації Комітет конституційно-правового контролю України та бути самостійним субєктом відносин у сфері доступу до публічної інформації.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 14 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядник інформації зобов'язаний надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Крім того, згідно положень ч.1 ст.20 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону України Про доступ до публічної інформації відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Отже, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що в порушення вищенаведених норм законодавства, відповідач у своїй відповіді від 23.05.2013 року повідомив заявника про розміщення витребуваної ним інформації на офіційному сайті Одеського національного університету імені ОСОБА_1 за адресою: httpHYPERLINK "http://onu.edu.ua/"://HYPERLINK "http://onu.edu.ua/"onuHYPERLINK "http://onu.edu.ua/".HYPERLINK"http://onu.edu.ua/"eduHYPERLINK"http://onu.edu.ua/".HYPERLINK "http://onu.edu.ua/"ua.

Така позиція суду узгоджується із висновками, викладеними у постанові Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 30.09.2013 року №11 Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VІ Про доступ до публічної інформації: 7. Повідомлення запитувача інформації про можливість ознайомитися із запитуваною інформацією на сайті розпорядника публічної інформації суперечить частині другій статті 22 Закону України Про доступ до публічної інформації, відповідно до якої відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації, оскільки офіційний сайт є загальнодоступним джерелом. Закон України Про доступ до публічної інформації встановлює, що доступ до інформації забезпечується двома шляхами: шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації і надання інформації за запитами на інформацію.

Таким чином, виконання розпорядником обовязку щодо оприлюднення публічної інформації не звільняє від обовязку надати публічну інформацію на запит на інформацію.

При цьому, надання відповіді на інформаційний запит шляхом повідомлення заявника, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, є неправомірним та порушує ч.2 ст. 22 Закону України Про доступ до публічної інформації.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені) вони відповідно до вимог ст. 2 КАС України.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив всі обставини справи, прийняв постанову від 12 березня 2015 року з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 254 КАС

України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ректора, голови приймальної комісії Одеського національного університету імені ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року по справі за позовом Всеукраїнської громадської організації « Комітет конституційно правового контролю України» до ректора, голови приймальної комісії Одеського національного університету імені ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання дії протиправними залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: