Справа № 2-а-858/11
Суддя: Березовський О. Д.
Дата ухвалення: 2011-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-858/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2011 місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді - Березовського О.Д.,

при секретарі Швачко О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС 1-го взводу Менського батальйону ДПС ВДАІ УМВС України в Чернігівській області рядового міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ ДАІ УМВС України в Чернігівській області, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора ДПС 1-го взводу Менського батальйону ДПС ВДАІ УМВС України в Чернігівській області рядового міліції ОСОБА_2 та просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 020091, винесену 06.02.2011 року відповідачем, про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 430 грн..

Ухвалою судді від 21 лютого 2011 року відкрито провадження у зазначеній адміністративній справі.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним позовні вимоги, просив суд їх задовольнити та скасувати оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 020091 від 06.02.2011 року. Підтвердив обставини викладені ним в позовній заяві. Вказав, що 06.02.2011 року, десь близько 10 години, він керував автомобілем «Чері Амулет», д.н.з. НОМЕР_1, та їхав по дорозі з м. Городні в напрямку м. Чернігова. Разом з ним в автомобілі в якості пасажирів їхали його дружина ОСОБА_3, племінниця ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Автомобіль, яким він кервав того дня, належить його дружині і він записаний у технічний паспорт як особа, яка має право керувати автомобілем. Він має 19 років водійського стажу і неодноразово проїжджав ділянку дороги, де мається виїзд з другорядної дороги Чернігів Городня на головну дорогу Чернігів-Гремяч і завжди при виїзді на головну дорогу вмикав правий поворот. Як і в минулі рази, підїжджаючи до вказаного повороту та маючи намір здійснити поворот праворуч він десь за 150-200 метрів увімкнув правий поворот, проїхав поворот і вже після виконання цього маневру покажчик повороту в автомобілі вимкнувся автоматично. Попереду нього їхали ще два автомобілі, які також здійснили правий поворот, тобто його автомобіль проїхав поворот третім. Здійснивши поворот, він побачив, що на відстані десь 300 метрів від повороту стояв службовий автомобіль ДАІ і поряд з автомобілем стояв інспектор ДПС. Останній зупинив його та як на причину зупинки інспектор ДПС ОСОБА_2 вказав на те, що при повороті в його автомобілі не було ввімкнено покажчик правого повороту. Він став заперечувати і сказав, що проїхав перехрестя з ввімкненим покажчиком правого повороту. У відповідь інспектор ДПС послався на зроблений ним відеозапис. При предявленні відеозапису відповідач сказав, що третій автомобіль на відеозаписі його. Однак відеозапис був неякісним і не чітким, було видно лише силуети машин, марки і номерів автомобілів на відеозаписі видно не було і їх не можна було розібрати. Він продовжував заперечувати щодо відеозапису і його якості, але відповідач не слухав його і став складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Після складення протоколу інспектор ДПС сказав написати під його диктовку пояснення в протоколі, що у нього в автомобілі перегоріла лампочка і він їде на станцію технічного обслуговування. Спочатку він написав це в протоколі, але потім зрозумів, що ці його пояснення свідчать проти нього і відмовився підписувати протокол. Також він сказав відповідачу, що в нього є свідки і той записав дружину і племінницю в протокол, але записав їх як свідків не у тій графі, а тому це було також однією з причин чому він відмовився підписувати протокол. На місці він перевіряв справність покажчиків поворотів у своєму автомобілі і вони були справні. Оскаржувану постанову він підписав на місці і йому вручили копію протоколу та копію постанови. Винним у порушенні ОСОБА_6 дорожнього руху він себе не визнає, оскільки проїхав поворот з ввімкненим правим покажчиком повороту відповідно до положень вказаних ОСОБА_6.

Відповідач інспектор ДПС 1-го взводу Менського батальйону ДПС ВДАІ УМВС України в Чернігівській області рядовий міліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, шляхом надсилання повістки рекомендованим листом за адресою місця служби відповідача, про причини своєї неявки в судове засідання останній суд не повідомив ( а.с. 8 ).

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Таким чином, неявка без поважних причин в судове засідання відповідача інспектора ДПС 1-го взводу Менського батальйону ДПС ВДАІ УМВС України в Чернігівській області рядового міліції ОСОБА_2, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, відповідно до приписів ч. 4 ст. 128 КАС України, не є перешкодою для розгляду справи, і справа підлягає вирішенню на підставі наявних у ній доказів.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділу ДАІ УМВС України в Чернігівській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання представника суд не повідомила. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 128 КАС України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 8 ).

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, показання свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Стаття 18 КАС України передбачає, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КпАП України порушення водіями транспортних засобів правил користування попереджувальними сигналами тягне за собою накладення штрафу від двадцяти пяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 9.2. «ОСОБА_6 дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку : а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Пункт 9.4. «ОСОБА_6 дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, передбачає, що подавати сигнали покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру ( з урахуванням швидкості руху ), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення ( подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру ). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Судом в судовому засіданні встановлено, що 06.02.2011 року інспектором ДПС 1-го взводу Менського батальйону ДПС ВДАІ УМВС України в Чернігівській області рядовим міліції ОСОБА_2 було складено протокол серії СВ1 № 081011 про адміністративне правопорушення. З протоколу виходить, що 06.02.2011 року, о 10 годині 20 хвилин, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Чері Амулет», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Чернігів-Сеньківка Р12 та при виїзді на автодорогу Чернігів-Гремяч Р13 з другорядної на головну здійснив поворот праворуч відповідного напрямку та при цьому не подав сигнал світловим покажчиком повороту, велось відеоспостереження фотоапаратом «Олімпус», чим порушив п. 9.2., 9.4. ОСОБА_6 дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КпАП України. У протоколі не зазначено, що до нього додаються будь-які документи. ОСОБА_1 у протоколі вказав, що при виїзді на головну дорогу він ввімкнув поворот, можливо в автомобілі перегоріла лампочка, що дає йому право доїхати до найближчої станції техобслуговування. Від підпису протоколу ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, про що мається відповідна відмітка в протоколі. Також у протоколі в якості свідків вказані ОСОБА_4 та Гришай ( а.с. 4 ).

У ч. 1 ст. 222 КпАП України передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КпАП України розглядають органи внутрішніх справ ( міліція ). Пункт 3 ч. 2 ст. 222 КпАП України передбачає, що від імені органів внутрішніх справ ( міліції ) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 122 КпАП України, мають право працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 являється працівником Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України та має спеціальне звання рядовий міліції, а тому він мав право розглядати справу про адміністративне правопорушення вчинене позивачем і накладати на останнього стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України.

З копії постанови серії СВ1 № 020091 від 06.02.2011 року по справі про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектор ДПС 1-го взводу Менського батальйону ДПС ВДАІ УМВС України в Чернігівській області рядовий міліції ОСОБА_2, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що 06.02.2011 року, о 10 годині 20 хвилин, на автодорозі Чернігів-Гремяч ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець Чернігівської області Городнянського району с. Хоробичі, вул. Аніщенка, буд. 57, керуючи автомобілем «Чері Амулет», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Чернігів-Гремяч Р12, виїжджаючи з другорядної дороги на головну здійснив поворот праворуч відповідного напрямку та при цьому не подав сигнал світловим покажчиком повороту, велась відеозйомка фотоапаратом «Олімпус». Ураховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України, та керуючись положеннями статті 14-1, ч. 5-6 статті 258 та статті 283 КпАП України, відповідач постановив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 430 грн.. Також в постанові відповідач вказав, що на підставі ч. 2 ст. 308 КпАП України у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами ДВС стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу 860 грн.. У постанові мається підпис позивача про отримання ним 06.02.2011 року оскаржуваної постанови. До постанови додається протокол серії СВ1 № 081011 ( а.с. 5 ).

Відповідно до вимог статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

В ухвалі про відкриття провадження у справі від 21.02.2011 року, яка була надіслана відповідачу, суд зобовязав відповідача у разі заперечення проти позову у визначені строки надати письмові заперечення проти позову та всі матеріали, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті рішення про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладенні адміністративного стягнення.

Однак письмові заперечення та адміністративний матеріал на вимогу суду від відповідача не надійшли, як і не було надано доказів, підтверджуючих факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та які були взяті інспектором ДПС 1-го взводу Менського батальйону ДПС ВДАІ УМВС України в Чернігівській області рядовим міліції ОСОБА_2 до уваги при прийнятті рішення про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладенні адміністративного стягнення. Окрім, наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови, які до позовної заяви долучив позивач, інші докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, відсутні. Не надано суду відеозапису, де зафіксовано факт порушення позивачем ОСОБА_6 дорожнього руху, яке здійснювалось відповідачем, як про те зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 081011 ( а.с. 4 ).

Статтею 251 КпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначено законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 показав, що 06.02.2011 року він їхав в якості пасажира в автомобілі під керуванням ОСОБА_1. Вони їхали з м. Городні в напрямку м. Чернігова. Він сидів в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні. Доїхавши до повороту на м. Чернігів, водій ОСОБА_1 ввімкнув правий поворот, а потім здійснив маневр повороту праворуч. Він у цьому впевнений і наполягає на тому, що ОСОБА_1 перед поворотом вмикав правий поворот, оскільки він бачив як водій це робив, а також бачив як на панелі приборів миготів датчик повороту. ОСОБА_1 досвідчений водій і не міг допустити такого порушення, крім того, там виїзд з другорядної дороги на головну і обовязково слід вмикати поворот. Натомість проїхавши поворот, їх автомобіль зупинив інспектор ДПС, який стверджував, що ОСОБА_1 не ввімкнув правий поворот при здійсненні повороту праворуч, але це не відповідає дійсності.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 показала, що 06.02.2011 року вона разом з племінницею, ОСОБА_5 та чоловіком ОСОБА_1 їхали в автомобілі «Чері Амулет»в м. Чернігів. За кермом автомобіля був її чоловік ОСОБА_1. Після повороту на дорогу, що веде в напрямку м. Чернігова їх зупинив інспектор ДПС і сказав чоловіку, що той порушив ОСОБА_6 дорожнього руху та проїхав поворот без ввімкнення правого повороту. Однак вона сиділа в автомобілі ззаду і їй було добре видно панель приборів, також вона бачила, що перед здійсненням повороту на панелі приборів миготів датчик зі стрілкою відповідного напрямку, що свідчило про те, що поворот в автомобілі було ввімкнено. Її пояснень після зупинки автомобіля ніхто не питав.

При прийнятті рішення по справі, за відсутності інших доказів, які мали б бути надані стороною відповідача, суд враховує пояснення надані позивачем в судовому засіданні, які узгоджуються з показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_5, ОСОБА_3, та спростовують наявність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Незважаючи на покладений законодавством на відповідача субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, під час судового розгляду справи відповідач не надав суду доказів, якими б підтверджувалися дані про вчинення позивачем 06.02.2011 року правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, що містяться в постанові серії СВ1 № 020091 від 06.02.2011 року по справі про адміністративне правопорушення, та про правомірність накладення на позивача адміністративного стягнення. Приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та встановлюючи факт порушення ним ОСОБА_6 дорожнього руху, інспектор ДПС 1-го взводу Менського батальйону ДПС ВДАІ УМВС України в Чернігівській області рядовий міліції ОСОБА_2 виходив з того, що позивач порушив вимоги п. 9.2., 9.4. ПДР, а саме здійснив поворот праворуч та при цьому не подав сигнал світловим покажчиком повороту. Однак даний факт не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні та спростовується поясненнями позивача, показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_3, які вказали, що позивач перед здійсненням повороту праворуч для виїзду з другорядної дороги на головну подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку. Вказуючи на вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідач, як на доказ цього, посилається на відеозапис. Однак диск з відеозаписом відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що винність позивача у порушенні ним вимог п. 9.2., 9.4. „ОСОБА_6 дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме здійснення повороту праворуч та не подання сигналу світловим покажчиком повороту, недоведена, оскільки відсутні належні докази того, і пояснення позивача та показання свідка нічим не спростовані, а інших доказів правомірності свого рішення сторона відповідача не надала.

Враховуючи вищевикладене, суд знаходить, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 222, 251-252, 255, 283-284, 287-289 КпАП України, «Правилами дорожнього руху», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, ст. ст. 6, 8-11, 18, 70-72, 86, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС 1-го взводу Менського батальйону ДПС ВДАІ УМВС України в Чернігівській області рядового міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії СВ1 № 020091 від 06.02.2011 року в справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором ДПС 1-го взводу Менського батальйону ДПС ВДАІ УМВС України в Чернігівській області рядовим міліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 430 грн..

Рішення суду є остаточним і постанова оскарження не підлягає.

Суддя О. Д. Березовський

заяву задоволено повністю