Справа № 522/11464/14-а
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 522/11464/14-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Чернявська Л.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУ ПФ України в Одеській області, УПФ України в Татарбунарському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення комісії при ГУ ПФ України в Одеській області від 27 лютого 2014 року; про визнання неправомірними дії УПФ України в Татарбунарському районі Одеської області в частині відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов'язання ГУ ПФ України в Одеській області та УПФ України в Татарбунарському районі Одеської області зарахувати позивачу трудовий стаж роботи електрогазозварника у колгоспі ім. Дімітрова (у подальшому агрофірма ім. Дімітрова, СК "Дельжілер") та в ПСП "Дмитрівське" за періоди з 01 серпня 1976 року по 29 жовтня 1977 року, з 26 листопада 1979 року по 30 квітня 2004 року та з 01 травня 2004 року по 27 травня 2005 року; зобовязання ГУ ПФ України в Одеській області та УПФ України в Татарбунарському районі Одеської області призначити позивачу пенсію на пільгових умовах з січня 2014 року.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії при ГУ ПФ України в Одеській області від 27 лютого 2014 року про відмову ОСОБА_2 у підтверджені періодів роботи на посадах електрогазозварника та газоелектрозварника з 01 серпня 1976 року по 29 жовтня 1977 року, з 26 листопада 1979 року по 30 квітня 2004 року та з 04 травня 2004 року по 27 травня 2005 року відповідно до Списку №2 виробництв, цехів, процесій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994 року розділ XXXIII "Загальні професії". Визнано неправомірними дії УПФ України в Татарбунарському районі Одеської області в частині відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов'язано ГУ ПФ України в Одеській області та УПФ України в Татарбунарському районі Одеської області зарахувати ОСОБА_2 трудовий стаж роботи електрогазозварника у колгоспі ім. Дімітрова (у подальшому агрофірма ім. Дімітрова, СК "Дельжілер") та в ПСП "Дмитрівське", Татарбунарського району Одеської області за періоди з 01 серпня 1976 року по 29 жовтня 1977 року, з 26 листопада 1979 року по 30 квітня 2004 року та з 01 травня 2004 року по 27 травня 2005 року. Зобов'язано ГУ ПФ України в Одеській області і УПФ України в Татарбунарському районі Одеської області призначити ОСОБА_2, індефікаційний № пенсію на пільгових умовах, з часу звернення до УПФ України в Татарбунарському районі Одеської області з січня 2014 року.

В апеляційних скаргах Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області ставиться питання про скасування судового рішення, в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до записів з трудової книжці колгоспника серії УКР №2004533/92-58 на ім'я ОСОБА_2 заведеної 05 серпня 1976 року та архівних довідок Татарбунарського трудового архіву №Ж-458/04/22 від 17 жовтня 2013 року та №Ж-459/04/22 від 17 жовтня 2013 року позивач працював в колгоспі ім. Дімітрова з 01 серпня 1976 року по 29 жовтня 1977 року електрогазозварником, а з 26 листопада 1997 року в колгоспі ім. Дімітрова до 26 липня 1994 року, а з 26 липня 1994 року по 25 лютого 2000 року у правонаступника агрофірмі ім. Дімітрова і СК "Дельжілер" по 30 квітня 2004 року на посаді газоелектрозварника.

Рішенням комісії при ГУ ПФ України в Одеської області від 27 лютого 2014 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 про підтвердження роботи, щодо права на призначення пільгової пенсії від 27 лютого 2014 року відмовлено ОСОБА_2 у підтверджені періодів роботи на посадах електрогазозварника та газоелектрозварника з 01 серпня 1976 року по 29 жовтня 1977 року, з 26 листопада 1979 року по 30 квітня 2004 року та з 04 травня 2004 року по 27 травня 2005 року відповідно до Списку №2 виробництв, цехів, процесій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 розділ XXXIII "Загальні професії", оскільки правом на призначення пенсії на пільгових умовах користуються електрогазозварники та різанні і ручному заварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, газозварники та електрозварники на ручному зварюванні. Відомості про зайнятість на зазначених роботах та про проведення атестації робочих місць відсутні.

Допитані в судовому засіданні судом першої інстанції в якості свідків колишній керівник колгоспу ім. Дімітрова, і агрофірми ім. Дімітрова ОСОБА_3; колишній механік тракторної бригади №2 ОСОБА_4 і тракторист тракторної бригади №2 колгоспу ім. Дімітрова, агрофірми ім. Дімітрова та СК "Дельжілер" Татарбунарського району ОСОБА_5 зазначили, що ОСОБА_2 дійсно працював газоелектрозварником тракторної бригади №2 у вказаних сільгосппідприємствах, в закритому приміщенні з шкідливими умовами праці. Акти про перевірку тяжких та шкідливих умов праці складалися комісією, однак після банкрутства СК "Дельжілер" і ПСП "Дмитрівське" ці акти не збереглися.

Банкрутство СК "Дельжілер" і ПСП "Дмитрівське" підтверджуються копіями витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 30 січня 2015 року.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача про відмову у підтвердженні періоду роботи позивача з 01 серпня 1976 року по 29 жовтня 1977 року, з 26 листопада 1979 року по 30 квітня 2004 року та з 04 травня 2004 року по 27 травня 2005 року на посадах електрогазозварника та газоелектрозварника відповідно до Списку №2 є неправомірними та такими, що не засновані на законі, а тому необхідно зобов'язати управління підтвердити період роботи у зазначений час.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, стаж роботи ОСОБА_2 електрозварником у період з 01 серпня 1976 року по 29 жовтня 1977 року та газоелектрозварником з 26 листопада 1979 року по 30 квітня 2004 року, що дає право на пільгову пенсію за Списком № 2 підтверджується копією трудової книжки та архівними довідками.

Відповідно п."б" ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 2 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Враховуючи період, за який виник спір щодо стажу позивача, під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосуванню підлягають Списки, чинні в період роботи останнього на різних підприємствах починаючи з 01 серпня 1976 року і по 30 квітня 2004 року електрогазозварником та газоелектрозварником. Такими зокрема є постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 та Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36.

Так, у Списку, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, що був чинним у період роботи позивача до 26 січня 1991 року (дата набрання чинності списків, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10) дійсно відсутня професія "газоелектрозварника", тобто робота, яку позивач виконував більшість свого трудового стажу.

Проте, у постанові Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 до Списків №2 в Розділі ХХХІІ "Загальні професії" віднесені посади "газозварників та їх підручних".

У відповідності з п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

За змістом п.8 цього ж Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються Список №2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173.

Таким чином, доводи апелянтів про те, що таких професій як "газоелектрозварник" та "електрогазозварник" у вказаному Списку не передбачено, суперечать положенням Порядку №383 та конституційним правам позивача на пільгове пенсійне забезпечення.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем надано усі необхідні документи для призначення спірної пенсії, а саме копію трудової книжки та архівні довідки трудового архіву Татарбунарського району Татарбунарської районної ради №Ж-458/04/22 від 17 жовтня 2013 року та №Ж-459/04/22 від 17 жовтня 2013 року.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянтів на відсутність відомостей про проведення атестації робочих місць, оскільки контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення цих списків покладаються на органи Державної експертизи умов праці.

Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 встановлено, що відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за Списками №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Частиною 2 п.4 вказаного Порядку №442 визначено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Отже, своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його конституційне право на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що не проведення атестації робочих місць не позбавляє права позивача на призначення пільгової пенсії, з огляду на те, що факт зайнятості позивача на роботах зі шкідливими умовами праці підтверджувався записами в трудовій книжці, яка відповідно до вимог ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", є основним документом, що свідчить про наявність трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачами неправомірно відмовлено позивачу у підтверджені періодів роботи на посадах електрогазозварника та газоелектрозварника з 01 серпня 1976 року по 29 жовтня 1977 року, з 26 листопада 1979 року по 30 квітня 2004 року та з 04 травня 2004 року по 27 травня 2005 року відповідно до Списку №2, у звязку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують, у звязку з чим апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області залишити без задоволення, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

ОСОБА_1