Справа № 754/6168/15-а
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/245/15
Справа №754/6168/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.06.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Панченко О.М.,

при секретарі Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії, -

- ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Управління ПФУ у Деснянському районі м. Києва при не зарахуванні двох періодів її роботи по трудовій книжці до загального стажу, а саме з 14.11.1979 року по 01.08.1980 року; з 01.10.1980 року по 15.01.1981 року; зобов»язати відповідача зарахувати до загального стажу по трудовій книжці ці періоди її роботи; зобов»язати відповідача перерахувати її пенсію з 31.03.2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.03.2015 року вона звернулася до УПФУ у Деснянському районі м. Києва із заявою щодо вище вказаного питання. Листом від 07.04.2015 року №2632/09/П-220 Відповідач повідомив її про те, що вказані періоди вже зараховані до загального стажу роботи як періоди навчання, а тому підстав для повторного зарахування даного стажу, як стажу роботи - немає. В зв»язку з тим, що позивач вважає відмову відповідача зарахувати вказані вище періоди в загальний стаж її роботи неправомірною, була вимушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги адміністративного позову в повному обсязі, просила їх задовольнити з викладених в адміністративному позові підстав.

Представник відповідача Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва в судовому засіданні зазначила, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наведених у письмових запереченнях підстав.

Вислухавши пояснення позивача, а також наведені представником відповідача доводи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

31.03.2015 року позивач звернулася до УПФУ у Деснянському районі м. Києва із заявою, просила зарахувати до її загального стажу роботи періоди її роботи з 14.11.1979 року по 01.08.1980 року на посаді рецептора-контролера в нічний час ; з 01.10.1980 року по 15.01.1981 року на посаді фасовщика.

Листом від 07.04.2015 року №2632/09/П-220 Відповідач повідомив її про те, що вказані періоди вже зараховані до загального стажу роботи як періоди навчання, а тому підстав для повторного зарахування даного стажу, як стажу роботи - немає.

Відповідно до п. 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь - який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Пунктом 5 Порядку зазначено, що днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії. До заяви про призначення пенсії додаються документи:

а) довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера заявнику;

б) документи про стаж;

в) довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 1 липня 2000р (за бажанням особи або у випадку, якщо тривалість страхового стажу після 1 липня 2000 року менше ніж 60 місяців);

г) паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік) та інші.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 постанови КМ України від 12.08.1993р. № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», яким визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до чинного законодавства до стажу зараховується період навчання, перебування на військовій службі, робота за договорами, тощо. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж враховується в одинарному розмірі крім випадків, передбачених цим Законом.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, Управлінням ПФУ відповідно до вищевказаного Закону було враховано в стаж роботи період перебування позивача на денній формі навчання, відповідно до диплому з 01.09.1976 року по 26.06.1981 року, в цей же період, відповідно до трудової книжки позивач працювала в нічний час на підприємстві з 14.11.1979 року по 01.08.1980 року та з 01.10.1980 року по 15.01.1981 року.

Таким чином, період перебування позивача на навчанні вже зарахований до загального стажу роботи і взятий до розрахунку стажу згідно диплому про навчання.

Відповідно до п. 2 ст. 25 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абз. 10 ч. 3 ст. 24 цього Закону - 0,85. Таким чином, збільшення коефіцієнту стажу у зв»язку з його подвоєнням, передбачено лише для певних категорій осіб (які працювали на роботах із шкідливими умовами праці по списку №1, які перебували на фронті, реабілітованим, тощо), - до яких позивач не відноситься.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 р. № 2 у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх на відповідність усім вимогам, вказаним у ч. 3 ст. 2 КАС України.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи вище викладене, відповідач - Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва під час призначення пенсії позивачу і розрахунку стажу її роботи діяло згідно вимог чинного законодавства.

За таких обставин суд вважає, що дії суб'єкту владних повноважень - УПФ України в Деснянському районі м. Києві при здійсненні ними владних управлінських функцій правомірні та здійснені в межах повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6,11,104,105,160,256 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня оголошення постанови.

Головуючий: