Справа № 815/1688/15
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/1688/15

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченка К.В.

ОСОБА_1

при секретарі: Паламарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу прокуратури Одеської області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2015р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до прокуратури Одеської області, виконуючого обовязки прокурора Одеської області Етнаровича Віталія Володимировича про визнання неправомірними дій, що виразилися у відмові в наданні відпустки та зобовязання надати відпустку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015р. ОСОБА_2 (доповнюючи свої позовні вимоги) звернувся в суд із позовом до прокуратури Одеської області, виконуючого обовязки прокурора Одеської області Етнаровича Віталія Володимировича про визнання неправомірними дій відповідачів, щодо відмови у наданні йому відпустки з 26.03.2015р.; зобовязання прокуратури Одеської області надати йому відпустку з 26.03.2015р.; судові витрати у справі віднести на рахунок відповідачів.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 9.02.2015р. він звернувся із рапортом на ім'я виконувача обов'язків прокурора Одеської області Етнаровича В.В. про надання йому невикористаної частини відпустки за період роботи з 27.07.2011р. по 23.07.2012р. - 45 календарних днів, з 27.07.2012р. по 23.07.2013р. - 45 календарних днів, з 27.07.2014р. по 23.07.2015р. - 45 календарних днів. У відповідь ним отримано лист від 3.03.2015р. із вимогою повідомити яку кількість днів відпустки позивач бажає отримати. На виконання вимог цього листа 10.03.2015р. позивач направив рапорт про надання йому відпустки з 26.03.2015р. за період роботи з 27.07.2010р. по 23.07.2011р. - 4 календарних дні, за період роботи з 27.07.2011р. по 23.07.2012р. - 45 календарних днів, з 27.07.2012р. по 23.07.2013р. - 10 календарних днів, а всього - 59 календарних днів. У відповідь позивачем отримано лист від 13.03.2015р. згідно якого йому відмовлено у наданні відпустки на підставі того, що позивачем не надано згоди на призначення на одну із запропонованих вакантних посад.

Позивач зазначає, що відмова у наданні відпустки порушує його законні права та інтереси, а тому посилаючись на зазначені обставини просить позов задовольнити.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2015р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії прокуратури Одеської області та виконуючого обовязки прокурора Одеської області Етнаровича Віталія Володимировича, що виразилися у відмові в наданні ОСОБА_2 відпустки з 26.03.2015р.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 здійснені ним судові витрати у розмірі 141,80грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог повністю, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

За правилами ст.200КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі відмовляючи ОСОБА_2 у наданні відпустки, діяли не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та обєктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що ОСОБА_2, працює в органах прокуратури з липня 1987р.. Наказом виконувача обов'язків прокурора області від 10.10.2013р. за №2096к старшого радника юстиції ОСОБА_2 призначено на посаду начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області

Наказом Генерального прокурора України від 22.12.2014 року №167ш про удосконалення організації роботи прокуратури Одеської області у структурі та штатному розписі слідчого управління прокуратури Одеської області скорочено посаду, яку обіймав ОСОБА_2

9 лютого 2015р. позивач звернувся із рапортом на ім'я виконувача обов'язків прокурора Одеської області Етнаровича В.В. про надання йому невикористаної частини відпустки за період роботи з 27.07.2011р. по 23.07.2012р. - 45 календарних днів, з 27.07.2012р. по 23.07.2013р. - 45 календарних днів, з 27.07.2014р. по 23.07.2015р. - 45 календарних днів.

Прокуратурою області на адресу ОСОБА_2М було направлено листа від 3.03.2015р. за №2569вн-15 з пропозицією визначення терміну відпустки.

На виконання вимог вищезазначеного листа позивач 10.03.2015р. направив рапорт про надання йому відпустки з 26.03.2015р. за період роботи з 27.07.2010р. по 23.07.2011р. тривалістю 4 календарних дні, за період роботи з 27.07.2011р. по 23.07.2012р. - 45 календарних днів, з 27.07.2012р. по 23.07.2013р. - 10 календарних днів, а усього - 59 календарних днів.

У відповідь на вищезазначений рапорт, позивачем отримано лист від 13.03.2015р. за №2991 вн-15, яким йому було відмовлено у наданні відпустки

Підставою для відмови стало те, що позивачем остаточне рішення щодо звільнення з займаної посади не прийнято, незважаючи на запропоновані інші вакантні посади в органах прокуратури Одеської області.

Окрім цього, зазначеним листом, позивача повідомлено про те, що у разі його звільнення на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, йому, відповідно до ст.24 ЗУ "Про відпустки", буде виплачена грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки.

Перевіряючи правомірність дій відповідачів, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Конституцією України, ЗУ "Про відпустки", ЗУ "Про прокуратуру", Кодексом законів про працю України, іншими законами та нормативно-правовими актами України.

Відповідно до ст.2,3ЗУ "Про відпустки" право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи. За бажанням працівника у разі його звільнення(крім звільнення за порушення трудової дисципліни) йому має бути надано невикористану відпустку з наступним звільненням. Датою звільнення в цьому разі є останній день відпустки.

Разом з тим, відповідно до ст.49ЗУ "Про прокуратуру" прокурорам і слідчим прокуратури надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів. Атестованим працівникам прокуратури, які мають стаж роботи в органах прокуратури понад 10 років, надається додатково оплачувана відпустка тривалістю: після 10 років - 5 календарних днів; після 15 років - 10 календарних днів; після 20 років - 15 календарних днів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, в органах прокуратури працює з липня 1987р.. Стаж роботи позивача складає 20 років.

Наказом прокурора Одеської області від 26.01.2015р. за №262к попереджено ОСОБА_2 про звільнення (а.с.5).

Як вбачається з матеріалів справи, у позивача залишились невикористанні відпустки за період роботи з 27.07.2010р. по 23.07.2011р. тривалістю 4 календарних дні, з 27.07.2011р. по 23.07.2012р. - 45 календарних днів, з 27.07.2012р. по 23.07.2013р. - 45 календарних днів, з 27.07.2014р. по 23.07.2015р. - 45 календарних днів (а.с.65).

Позивач, до звільнення виявив бажання отримати невикористану відпустку за вищевказані періоди, про що подав відповідну заяву (а.с.6-7, 9).

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що відповідачі в супереч вимогам ЗУ «Про відпустки» неправомірно відмовили позивачу у наданні відпустки з 26.03.2015р., тим самим порушив право позивача на отримання останнім невикористаної відпустки при звільненні, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Крім того, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, стосовно того, що у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання прокуратури Одеської області надати позивачу відпустку з 26.03.2015р., оскільки станом на момент розгляду справи по суті ОСОБА_2 наказом прокуратури Одеської області від 30.03.2015р. за №764к (а.с.93) було звільнено з посади начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду постановлена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196,200,206КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокуратури Одеської області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

ОСОБА_1