Справа № 761/929/15-а
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/929/15-а
Провадження №2-а/761/109/2015
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м.Києва з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач), де просив суд визнати дії Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві (надалі по тексту УПФУ або відповідач) протиправними та зобов»язати відповідача виконати постанову Солом»янського районного суду м.Києва від 16.11.2011 року у справі №2-а-5900/11 та здійснити перерахунок виплат згідно із індексом інфляції за весь період заборгованості з 01.09.2011 року по день подачі позову.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що він є пенсіонером у зв»язку з звільненням в запас з військової служби та перебуває на обліку у відповідача з 01.09.2011 року. Оскільки на момент звільнення в запас розмір його грошового забезпечення в сумі - 15245,40 грн. відповідач йому не виплачував, тому він звернувся за захистом свого права на отримання пенсій у встановленому законом розмірі із урахуванням усіх видів грошового забезпечення до суду.

Постановою Солом»янського районного суду м.Києва від 16.11.2011 року у справі №2-а-5900/11, яка набула законної сили, було його позов задоволено та зобов»язано відповідача перерахувати, нарахувати та виплатити позивачу пенсію, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з врахуванням усіх надбавок. Між тим, з часу набуття постановою суду сили з 20.12.2012 року по час подачі позову управлінням ПФУ вказану постанову суду виконано не було, а тому у відповідності до вимог ст.42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» позивач просив суд зобов»язати відповідача провести індексацію та виплату пенсії у зв»язку з зростанням індексу інфляції, яку відповідач при розрахунку суми боргу з виплати пенсії не врахував з 01.09.2011 року. Вважає такі дій відповідача неправомірними і тому звернувся до суду із цим позовом.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві направив до суду заперечення проти позову, де зазначив, що Управління діяло в межах своєї компетенції і у спосіб, передбачений чинним законодавством, оскільки на виконання судового рішення - постанови Солом»янського районного суду м.Києва від 16.11.2011 року у справі №2-а-5900/11 відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.09.2011 року по 31.10.2014 року в розмірі - 230 744,19 грн. та з 01.11.2014 року по 31.12.2014 року в сумі - 14 754,82 грн., але виплату вказаних коштів відповідач не провів у зв»язку з відсутністю коштів для таких видів виплат в Державному бюджеті України як на 2011, так і подальші роки.

Також, відповідач зазначив, що у відповідності до вимог ст.64 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 року пенсії особам, що призначені за цим законом підвищуються у відповідності до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», а оскільки нараховані позивачу підвищення пенсії носять разовий характер, тому на них вимоги вказаного закону щодо індексації не розповсюджуються. За таких обставин відповідач просив суд в задоволенні позову відмовити.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з викладених у ньому підстав. Крім того, позивач зазначив, що відповідач, нарахувавши йому пенсію у визначеному постановою Солом»янського районного суду м.Києва від 16.11.2011 року у справі №2-а-5900/11 порядку тільки по 31.12.2014 року, її не виплатив та в подальшому не виконує вказане рішення та не нараховує кошти на виконання вказаного судового рішення. Між тим, у вказаному рішенні суду строк дії постанови не визначено, а тому відповідач повинен її виконувати на майбутнє без обмеження граничного строку. Оскільки виплата коштів на виконання вказаного рішення суду не проведена, тому наявні підстави для нарахування на її заборгованість індексації згідно встановленого індексу, оскільки виплати пенсії у збільшеному розмірі не носить разовий характер.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що на виконання постанови суду позивачу було перераховано розмір пенсії, але виплату не проведено, оскільки коштів на це в бюджеті не передбачено та суму боргу передано до Державного казначейства для про проведення виплати за наявністю коштів згідно змін в законодавстві. Проти задоволення позову заперечував, надані ним письмові заперечення підтримав в повному обсязі, посилаючись на наведені у них доводи.

Суд, дослідивши подані сторонами документи, повно і всебічно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтується позов, об»єктивно дослідивши всі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою Солом»янського районного суду м.Києва від 16.11.2011 року у справі №2-а-5900/11, що набула законної сили згідно ухвали Київського Апеляційного адміністративного суду від 20.12.2012 року, було задоволено позов ОСОБА_1 та зобов»язано головне УПФУ в м.Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за військовим спеціальним званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові надбавки грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), стовідсоткові щомісячні додаткові види грошової винагороди військовослужбовцям льотного складу , премії у розмірах, установлених законодавством, відповідно до вимог ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону від 04.04.2006 року) з 01.09.2011 року та виплатити недоплачену різницю пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.(а.с.20-22).

Згідно вимог ч.2 ст.14 КАС України постанови та ухвали суду у адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов»язковими для виконання на всій території України.

У відповідності до вимог ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній , цивільній або господарській, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа щодо якої встановлено такі обставини.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, а тому в силу ч.3 ст.72 КАС України доказуванню не підлягають, що постанова Солом»янського районного суду м.Києва від 16.11.2011 року у справі №2-а-5900/11 була прийнята до виконання Головним УПФУ в м.Києві та на її виконання та на виконання вимоги державного виконавця №289/6 від 13.05.2013 року було проведено перерахунок пенсій позивачу на виконання її вимог, а саме з 01.09.2011 року по 31.10.2014 року в розмірі - 230 744,19 грн. та з 01.11.2014 року по 31.12.2014 року в сумі - 14 754,82 грн., але як зазначив відповідач, то виплату вказаних коштів проведено не було у зв»язку з відсутністю коштів для таких видів виплат в Державному бюджеті України як на 2011, так і подальші роки.

Про вказані обставини відповідач повідомляв неодноразово позивача листами від 01.10.2014 року №21056/12, від 02.12.2014 року за №25638/12/-2045 та від 31.03.2015 року за №3015/5-100 (а.с.7-8).

Також, судом встановлено, що відповідач включив вказані нарахування згідно постанови суду у додаткову відомість, тобто вчинив усі дії на виконання постанови суду в межах своїх повноважень та у відповідності із законодавством на час проведення таких дій.

Зокрема, відповідно до ст.24 Постанови ПФУ №3-1 від 30.01.2007 року "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України " Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу внутрішніх військ та деяких інших осіб" ( далі - Порядок ), при виникненні підстав для проведення перерахунку пенсій згідно із ст.63 Закону, уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Згідно до ст. 99 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року №1522 органи Пенсійного фонду України виконують функції тільки призначення і перерахунку пенсії, а функція визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення пенсій виходить за межі їх компетенції.

Відповідно до ч.3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року встановлено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатно посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Законом України від 28.12.2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» в частині третій слова «за останньою штатною посадою перед звільненням виключено та доповнено словами «та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Виходячи зі змісту вказаного Закону саме Пенсійний фонд України за рахунок коштів Держаного бюджету України здійснює виплату пенсій та інших виплат.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» №3491-VI від 14.06.2011р прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» №2857-уі від 23.12.2010р. доповнено п. 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 14, 22, 37 та частини третьої ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного суду України від 26.12.2011 року №20-рп/2011 визнано таким, що відповідає Конституції України п.4 розділу 7 «Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010 року з наступними змінами.

У 2012 році норми і положення норми і положення статей 14,22,37 та частини третьої ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

При цьому, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 25.01.2012 №3рп/2012 визначив, що при розгляді справ суди повинні керуватися принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

При цьому у п.4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» також визначено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, статей 14, 22, 37 та 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013рік.

Аналогічним чином вказана норма міститься і в Законах України «Про Державний бюджет на 2014 та на 2015 роки».

За ч.2 ст.23 Бюджетного кодексу України бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет у порядку, визначеному цим Кодексом. Крім того, відповідно до п.п. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, а бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України, згідно з п.п. 5, 6 статті 51 Бюджетного кодексу України - розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та проводять видатки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом.

З огляду на наведене, розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 згідно ч.2 ст.11 КАС України, у відповідності до заявлених ним вимог суд вважає, що управління ПФУ в м.Києві виконало постанову Солом»янського районного суду м.Києва від 16.11.2011 року у справі №2-а-5900/11 у передбачений законодавством на час її виконання спосіб, провівши перерахунок та нарахування відповідачу пенсій у збільшеному розмірі, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Крім того, оскільки зі змісту норми статті 2 КАС України слідує, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси громадян, суд приходить до висновку, що порушення права особи у майбутньому не може бути підставою для захисту під час розгляду даної справи, а тому зазначена у позовній заяві вимога позивача про зобов»язання виконувати постанову суду від 16.11.2011 року у подальшому і з цих підстав задоволенню не підлягає.

Розглядаючи вимоги позивача в частині здійснення перерахунку пенсійних виплат у відповідності до індексу інфляції з 01.09.2011 року по 30.12.2014 року судом встановлено наступне.

Так, на виконання постанови Солом»янського районного суду м.Києва від 16.11.2011 року у справі №2-а-5900/11 відповідачем було проведено перерахунок пенсії та додатково нараховано за період з 01.09.20111 року по 30.12.2014 року грошові кошти в сумі - 228 282,47 грн. як недоплачену різницю в пенсії за цей період, що підтверджується довідкою відповідача №8 від 2014 року.

Вказана сума не була виплачена з огляду на вищезазначені обмеження та є заборгованістю.

Статтею 64 Закону N 2262-ХІІ передбачено, що призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 3 липня 1991 року N 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон N 1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі пенсії.

Як вбачається із нарахувань пенсії на виконання рішення суду відповідачем, то вона обрахована за певний період, вважається донарахуванням до основної суми пенсії, а тому носить разовий характер. Крім того, вказана доплата нарахована, але не виплачена, а тому є заборгованістю, а виплата заборгованості за своєю природою є разовою виплатою.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст.2 Закону України від 3 липня 1991 року N 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" розрахована відповідачем разова доплата до пенсії позивача за період з 01.09.2011 року по 30.12.2014 року індексації не підлягає, а тому позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та Законами України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Головним Управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до ч.2 ст.71 КАС України було доведено правомірність своїх дій при нарахування доплати до пенсії позивача на виконання судового рішення та судом встановлено, що відповідач діяв в межах та в спосіб, передбачений законодавством на час вчинення таких дій, тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 14, 18, 158-163, 167, 181, 254, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії, - залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: (