Справа № 808/1181/15
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року , о 11:59 годині,Справа № 808/1181/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Матяш О.В.,

за участю секретаря Ємельянової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя

справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІОН»

до Запорізької митниці Міндоходів

про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів й картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши в заяві, що між ним та ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) було укладено контракт №141S/2014Е від 11.08.2014 на поставку свіжомороженої або охолодженої риби різних видів та морепродуктів. Відповідно до вказаного контракту, позивачем на митну територію України був ввезений морожений оселедець за ціною 0,75 дол. США за кг, на умовах FCA Ріга, Латвія. Для здійснення митного оформлення товару позивач подав митну декларацію до м/п «Запоріжжя - центральний» Запорізької митниці Міндоходів. Проте, митний орган дійшов висновку, що документи, надані до митного оформлення, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності. У зв'язку з цим відповідачем були витребувані додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення.

29.08.2014 позивач надав митниці витребувані документи, проте 29.08.2014 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2014/00323/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2014/00550.

Позивач не згоден з прийнятим рішенням, оскільки товариством надані всі необхідні документи на підтвердження митної вартості товару, який переміщуються через митний кордон України, що відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлення при перевірці розбіжностей є безпідставними: не всі виявлені розбіжності стосувалися розрахунку митної вартості. Додатково витребувані документи були надані позивачем, й вони мають всі необхідні дані та повністю пояснюють виявлені розбіжності. Митним органом не зазначено, які саме відомості про митну вартість товарів залишилися неповними чи недостовірними.

Просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2014/000323/2 від 29.08.2014 й картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2014/00550 від 29.08.2014.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнає й просить відмовити у позові, зазначивши в запереченнях, що під час розгляду додатково наданих декларантом документів було встановлено, що лист виробника від 28.08.2014 пояснює суть виявлених розбіжностей, але в ньому відсутня інформація щодо цінових характеристик товару, отже він не може бути використаним митним органом для підтвердження рівня митної вартості товару. Декларантом не подано в повному обсязі документи, що підтверджують митну вартість, й він відмовився надавати додаткові документи, що підтверджують митну вартість. Просить відмовити в позові.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм оцінку, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке: судом встановлено, що між ТОВ «КЛІОН» та ОСОБА_1 було укладено контракт №141S/2014Е від 11.08.2014, відповідно до якого продавець (ОСОБА_1) зобов'язується передати у власність покупця (ТОВ «КЛІОН»), а покупець зобов'язується прийняти у власність свіжоморожену чи охолоджену рибу різних видів та морепродукти. (а.с.18-24). Згідно з інвойсом постачальника №7034 від 11.08.2014, товар постачався за ціною 0,75 дол. США за кг, на умовах FCA Ріга, Латвія (а.с.25).

Позивачем до митниці було подано митну декларацію по формі МД-2 №112050000/2014 (довідковий № 3679), відповідно до графи 12 якої заявлена митна вартість у розмірі 208768,84 гривень за основним методом (за ціною контракту) (а.с. 16).

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Разом з митною декларацією позивачем до митниці були подані наступні документи: контракт №141S/2014Е від 11.08.2014; інвойс №7034 від 11.08.2014; калькуляція постачальника від 11.08.2014; прайс-лист від 06.08.2014; міжнародна товарно-транспортна накладна №0695879 від 15.08.2014; довідка про транспортні витрати від 15.08.2014; експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати № ОИ-445 від 26.08.2014; договір транспортного експедирування №Е1-1301 від 01.03.2010 з додатковою угодою від 17.12.2012; договір на транспортне обслуговування №1 від 01.12.2009; дублікат ветеринарного свідоцтва серії ГРД-00 №138713 від 26.08.2014; сертифікат відповідності №UA1.041.Х006295-14 від 26.08.2014; ветеринарний (санітарний) сертифікат №LV56213Р від 14.08.2014; сертифікат походження №7034 від 11.08.2014; сертифікат якості №1 від 11.08.2014; експортна декларація №14LV801 від 15.08.2014; про-експортний сертифікат №5 від 27.11.2013; лист відправника від 19.08.2014; лист постачальника від 26.08.2014 (а.с.18-50).

Відповідно до ст. 49 МК, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а згідно з ч. 1 ст. 51 МК, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із ст. 57 МК, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 58 МК, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Судом встановлено, що 27.08.2014 позивач отримав повідомлення, що, згідно із ст. 53 МК, митний орган дійшов висновку, що документи, які надано до митного оформлення, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності, а саме: 1) висновок ТПП №ОИ-445 від 26.08.2014 не містить інформації щодо характеристик товару (наявність/відсутність харчових добавок та приправ), що не дає повної інформації стосовно оцінюваного товару; 2) в інвойсі №7034 від 11.08.2014 вартість товару зазначена в доларах США, а в митній декларації країни відправника - в євро. У зв'язку з цим митниця витребувала у декларанта додаткові документи, а саме виписку з бухгалтерської документації, каталоги виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта (а.с.51).

Згідно з ч.ч. 3, 6 ст. 53 МК, у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Судом встановлено, що ТОВ «КЛІОН» було подано до митниці додаткові документи, а саме - лист постачальника від 28.08.2014 (а.с.52), відповідно до якого в експортній декларації №14LV801 від 15.08.2014 вартість продукції, відповідно до вимог законодавства Євросоюзу, зазначена в євро в перерахунку по офіційному курсу на день оформлення документу. До листа додається роздруківка з офіційного сайту Латвійської митниці. Також, товар відпускається із складу на підставі інвойсу, який і є бухгалтерською документацією відправника.

29.08.2014 митниця використала наявну в неї інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку 0,95 дол. США за кг товару та прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2014/000323/2 (а.с.9). На підставі вказаного рішення відповідачем було оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2014/00550 від 29.08.2014 (а.с.11-13).

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Суд зазначає, що частина 2 ст. 53 Митного Кодексу України містить вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митниці право направляти декларанту вимогу про надання додаткових документів. Серед зазначеного переліку документів відсутній такий документ, як висновок торгово-промислової палати. До того ж, вказаний документ не впливає на числові значення складових митної вартості та не підтверджує обраний метод її визначення у розумінні ст. 53 МК.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Тобто, на виконання вимог контролюючого органу та на усунення розбіжностей, які були виявлені митним органом, декларантом надані необхідні документи та пояснення.

З огляду на вищевикладені норми права та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості та картка відмови є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки позивачем було повністю правомірно та обґрунтовано застосовано основний метод визначення митної вартості в поданій ним декларації, також позивачем були подані усі документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК, та додатково надано документи, якими встановлені розбіжності були усунені.

Відповідно до наданої постачальником роздруківки з офіційного сайту Латвійської митниці, постачальником було перераховано вартість товару у доларах США згідно з інвойсом на офіційний курс, встановлений на день оформлення експортної декларації, в результаті чого офіційний сайт видав результат у сумі 10861,492188 євро. Саме ця сума була зазначена відправником в експортній декларації (а.с.46). За таких обставин, суд вважає, що розбіжності в числових значеннях заявленої митної вартості декларантом були усуненні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, присудженню на користь позивача підлягають здійснені ним документально підтверджені судові витрати: судовий збір у розмірі 560,28 гривень (згідно з платіжним дорученням №1031 від 02.02.2015 (а.с.8).

Керуючись ст.ст.17,158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2014/000323/2 від 29.08.2014 й картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2014/00550 від 29.08.2014, винесені Запорізькою митницею Міністерства доходів і зборів України.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІОН» судові витрати у розмірі 560 (п'ятьсот шістдесяти) гривень 28 копійок.

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання постанови у повному обсязі шляхом подання апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Матяш