Справа № 629/413/15-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 р.Справа № 629/413/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Запара Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області на постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.04.2015р. по справі № 629/413/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ( далі позивач) звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населенення Лозівської міської ради Харківської області ( далі відповідач) в якому просив визнати дії УПСЗН Лозівської міської ради Харківської області по призупиненню належних йому прецесійних та компенсаційних виплат відповідно до Конституції України протиправними та зобов»язати УПСЗН Лозівської міської ради Харківської області поновити належні йому виплати.

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.04.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради по призупиненню належних ОСОБА_1 прецесійних та компенсаційних виплат відповідно до Конституції України з 01 січня 2015 року по 16 березня 2015 року протиправними.

В решті позовних вимог відмовлено.

Судовий збір компенсовано за рахунок держави.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 має статус «Інваліда війни 3 групи» та статус «Особи,яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії»(а.с.8).

30.01.2015 року ОСОБА_1 було надіслано лист УПСЗН Лозівської міської ради Харківської області, в якому зазначалося,що особі, що має статус інваліда -чорнобильця та інваліда війни, надається право вибору пільг та компенсацій відповідно до чинного законодавства.(а.с. 3).На підставі чого ОСОБА_1 з 01 січня 2015 року були припинені всі належні компенсаційні виплати як інваліду ЧАЕС та війни.

Із листа УПСЗН від 13.03.2015 року вбачається, що в зв»язку з відсутністю будь-яких роз»яснювальних документів від Міністерства соціальної політики України та Департаменту соціального захисту населення Харківської ОДА щодо виконання статті 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС» та згідно протоколу зустрічі з чорнобильцями від 27.02.2015 року, компенсації на харчування громадян, які мають подвійний статус нараховано з 01.01.2015 року. Виплата компенсації буде здійснена при надходженні коштів з Державного бюджету, (а.с.34).

З даним рішенням відповаідача, позивач не погодився та звернувся до суду .

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у право на отримання пільг, а дії УПСЗН Лозівської міської ради в період з 01.01.2015 року по 16.03.2015 року щодо призупинення належних позивачу рецесійних та компенсаційних виплат, суд визнає протиправними.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796.

Громадяни віднесені до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи мають право на пільги та компенсації відповідно до ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захистгромадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,та статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до підпункту 14 пункту 4 Закону України «Про внесення змін та визнання таким,що втратили чинність,деяких законодавчих актів України»який набрав чинності 1 січня 2015 року,статтю 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян.які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено у такій редакції: «...Особи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,які мають одночасно право на інші пільги та компенсації,передбачені законодавством України,надаються за їх вибором пільги та компенсації відповідно до одного із законів України...».

Однак, із листа УПСЗН від 13.03.2015 року вбачається, що в звязку з відсутністю будь-яких роз»яснювальних документів від Міністерства соціальної політики України та Департаменту соціального захисту населення Харківської ОДА щодо виконання статті 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС» та згідно протоколу зустрічі з чорнобильцями від 27.02.2015 року, компенсації на харчування громадян, які мають подвійний статус нараховано з 01.01.2015 року. Виплата компенсації буде здійснена при надходженні коштів з Державного бюджету, (а.с.34).

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав розуміти положення статті 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як таке, що вимагає від особи вибору всього комплексу наданих пільг і компенсацій лише за одним із законів. Наведений вище навіть стислий аналіз законодавства об'єктивно зумовлює висновок, що у випадку, -якщо особі надається певний статус за двома чи більше законами України (як от за законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» або іншими законами), а деякі пільги є однотипними, то за особою залишається право вибору кожної окремої пільги за одним із законів. Тобто громадянам надано право вибору Закону щодо окремої пільги чи компенсацій а не щодо усього комплексу пільг і компенсацій за окремим законом в цілому (і відмови від наданих їм прав на пільги і компенсації за іншими законами загалом).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що принципово важливо взяти до уваги, що у соціальній державі, якою має бути Україна згідно з Конституцією України, будь-які розбіжності у розумінні правових норм повинні трактуватися на користь інтересів людини.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов'язанання УПСЗН Лозівської міської ради поновити належні йому реценсійних та компенсаційних виплат відповідно до Конституції України, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки із наданої представником позивача довідки вбачається, що виплату пільг та компенсацій ОСОБА_1 поновлено та виплачено в повному обсязі 16.03.2015 року за період з січня 2015 року по березень 2015 рік (а.с.60).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, з листа Харківської ОДА управління забезпечення доступу до публічної інформації вбачається що станом на 10.03.2015 року Департаментом соціального захисту населення Харківської ОДА було профінансовано всі райони Харківської області та райони міста Харкова у повному обсязі щодо компенсаційних виплат.(а.с. 33).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дії УПСЗН Лозівської міської ради в період з 01.01.2015 року по 16.03.2015 року щодо призупинення належних позивачу рецесійних та компенсаційних виплат є протиправними.

Відповідно приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при розгляді справи судом першої інстанції, виконав вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості власних дій.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.04.2015р. по справі № 629/413/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 15.06.2015 р.