Справа № 2-а-2895/11
Суддя: Синиця Л. П.
Дата ухвалення: 2011-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2895/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2011 рокум.Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі : головуючого судді Синиці Л.П., при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції в Черкаській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 10 серпня 2011 року, винесену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області ОСОБА_3 про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 82 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00грн., -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з позовом до Державної екологічної інспекції в Черкаській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 10 серпня 2011 року, винесену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області ОСОБА_3 про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 82 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00грн., стягнення 2000,00грн. витрат на послуги юриста та 5000,00грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона являється сільською головою села Воронівка, Городищенського району, Черкаської області, з 16 листопада 2010 року. 09.08.2011р. вона як сільський голова була викликана в Городищенську районну державну адміністрацію з документацією для розміщення сміттєзвалища в селі Воронівка, з метою зустрічі з представником екологічної інспекції. На час спілкування з представником вказаної інспекції, в приміщенні районної державної адміністрації, державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_3І, ознайомившись з наданою документацією на виготовлення дозволу на розміщення сільського сміттєзвалища, не надавши ніяких розяснень та попереджень, склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність, за яке передбачено ст. 82 КУпАП. Підставою для складання вказаного протоколу було те, що 09.08.2011р., будучи відповідальною посадовою особою, сільським головою, допустила відсутність документів, що посвідчують користування земельною ділянкою під сміттєзвалища, дозвіл та ліміт на утворення та розміщення відходів, паспорту місця видалення відходів, що є порушенням ст. ст. 125, 126 Земельного Кодексу України. Заперечуючи даний факт, вона пропонувала інспектору надати можливість написати свої заперечення, але було відмовлено у цьому, та повідомлено, що заперечення будуть пояснювати в суді. При цьому, інспектор запропонувала порозписуватися в протоколі, пояснивши, що постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана поштою. Державний інспектор обманним шляхом, не надала їй можливості зробити письмовий запис заперечень в протоколі, що є порушенням прав та інтересів.

16.08.2010р. поштою була направлена постанова від 10.08.2011р. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00грн., в якій вказано, що мною було допущено відсутність документів дозволу та ліміту на утворення, розміщення відходів, паспорту.

Вважаючи, що постанова про накладення адміністративного стягнення надумана, незаконна, така, що не відповідає вимогам Закону і підлягає скасуванню по слідуючим підставам: - посилання державного інспектора про те, що вчинено правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. ст. 125, 126 Земельного Кодексу України та ст. ст. 21, 28, 32, 33 Закону України «Про відходи» не є законними. Статті 125, 126 Земельного Кодексу України передбачають, виникнення права власності на земельну ділянку, та, документа, що посвідчують право власності на земельну ділянку. Ніякої відповідальності вказанні статті не передбачають, як і не передбачають відповідальності ст., ст. 21. 28, 32, 33 Закону України «Про відходи». Стаття 211 Земельного Кодексу України та стаття 42 Закону України «Про відходи» чітко регламентують, за які порушення земельного законодавства наступає відповідальність, та, що є порушенням у сфері поводження з відходами. Допущення відсутності документів не підпадає ні під один із пунктів вказаних статей. Поскільки повноваження сільської ради у галузі земельних відносин чітко регламентовані ст. 12 Земельного Кодексу України, в тому числі, і розпорядження землями територіальних громад, у своїй роботі, як сільський голова, керувалася нею і не виходжу за їх межі; - Державний інспектор у протоколі та постанові не конкретизував, які конкретно вимоги статті 82 КУпАП, були порушенні, вважає, що не являюсь субєктом даного правопорушення.

За девять місяців перебування а посаді сільського голови, зробила набагато більше своїх попередників по відношенню збору документів для розміщення сільського сміттєзвалища, але через малий строк перебування на цій посаді, через відсутність висновків ряду підрозділів, в тому числі і Управління охорони навколишнього природного середовища та через відсутність грошових коштів у бюджеті, сільська рада неспроможна своєчасно оформити відповідну документацію.

Неправомірними діями державного інспектора державної екологічної інспекції в Черкаській області, які виразилися в незаконному притягненні як посадової особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, була принижена честі та гідність, ділова репутація як сільського голови, порушена нормальна життєдіяльність, погіршився стан здоровя, чим спричинена моральна шкоду, яка оцінена в 5000,00грн..

На виконання ухвали судді від 25.08.2011р. про залишення позовної заяви без руху, позивач уточнила свої позовні вимоги, відмовившись від частини позову, а саме, щодо стягнення з Державної екологічної інспекції в Черкаській області, відповідача по справі, 2000,00грн. витрат на послуги юриста та 5000,00грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав повністю, зіславшись на доводи викладені у позовній заяві та вказав, що фактичною причиною притягнення сільського голови до відповідальності було її звернення до Державного управління охорони навколишнього середовища в Черкаській області, після того як ті відмовили надати позитивний висновок щодо відведення земельної ділянки для розміщення сільського сміттєзвалища, по якій ще її попередником розроблялася технічна документація згідно розпорядження голови державної адміністрації, наданого у 2007 році, хоча сільське сміттєзвалище існує не один рік, без належних на те документів; крім того, відсутність коштів для цих цілей у свою чергу затримувало роботи. Відповідач (представник відповідача) у судове засідання не зявився, хоча про день час та місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №90, листа щодо слухання справи у його відсутності не подав, як і не надходило до суду заяви про перенесення слухання справи, заперечень проти позову.

За положеннями ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, враховуючи наведене, вислухавши думку представника позивача, за згодою останнього і у відповідності до ст. 128 ч. 4 КАС України, де зазначено, що у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, розглядає адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції в Черкаській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 10 серпня 2011 року, винесену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області ОСОБА_3 про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 82 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00грн., - у відсутності відповідача, та дослідивши матеріали справи, вважає, що даний адміністративний позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 21 Закону України «Про відходи» від 5 березня 1998 року за N 187/98-ВР, з наступними змінами, передбачає ряд повноваження органів місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами /до пункту «м» частини 1, частину 2/; стаття 32 даного Закону, містить ряд заходів щодо обмеження та запобігання негативному впливу відходів /до пункту «и» частини 1, частину 2/; стаття 33 цього ж Закону, містить ряд вимог щодо зберігання та видалення відходів, а стаття 28 вище наведеного Закону, передбачає ведення реєстру місць видалення відходів.

Стаття 82 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає відповідальність за порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, 09 серпня 2011 року, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області ОСОБА_4, відносно сільського голови с. Воронівка, Городищенського району, Черкаської області ОСОБА_2, позивача по справі, був складений протокол про адміністративне правопорушення №001369, згідно якого остання, будучи відповідальною посадовою особою, сільським головою, допустила відсутність документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою під сміттєзвалищем: дозвіл та ліміт на утворення та розміщення відходів, паспорту місця видалення відходів, що є порушенням ст. 125, 126 Земельного Кодексу України, ст. 21, 28, 32, 33 Закону України «Про відходи», та згідно постанови про накладення адміністративного стягнення за №001445 від 10.08.2011р., останню визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 82 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00грн..

На підтвердження позовних вимог, позивач суд надала: протокол засідання Воронівської сільської виборчої комісії округу №7 від 03.11.2010р. про результати виборів та підсумки голосування сільського голови; рішення №1-1/УІ від 16.11.2010р., за яким визнано повноваження сільського голови ОСОБА_2; розпорядження голови Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області за №684 від 18.12.2007р. «Про надання Воронівській сільській раді дозволу на розробку проекту відведення в постійне користування земельної ділянки в адміністративних межах Воронівської сільської ради»; викопіювання із плану землекористування Воронівської сільської ради із зазначенням території існуючого сміттєзвалища, погодженого сільським головою с. Воронівка, Городищенського району Черкаської області ОСОБА_5; обґрунтування сільського голови щодо відведення земельної ділянки для смітєзвалища; акт попереднього погодження місця розташування сміттєзвалища для обслуговування жителів села Воронівка від 03.03.2011р.; висновок №6 від 24.03.2011р. щодо вибору (відведення) земельної ділянки під сільське сміттєзалище в с. Воронівка, урочище «Мурований яр»; висновок Відділу містобудування та архітектури від 10.03.2011р; висновок Служби охорони культурної спадщини від 29.03.2011р.; заява сільського голови с. Воронівка Городищенського району ОСОБА_2 від 01.06.2011р. за №265 про надання висновку Управління охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області щодо відведення земельної ділянки для розміщення сільського сміттєзвалища; звернення виконкому Воронівської сільської ради Городищенського району Черкаської області до Державного управління охорони навколишнього середовища в Черкаській області щодо розяснення чому відмовлено у наданні висновку щодо відведення земельної ділянки для розміщення сільського сміттєзвалища.

Тобто, позивач, перебуваючи на посаді сільського голови с. Воронівка, Городищенського району Черкаської області з 16.11.2010р., здійснила всі заходи по збору документів для розміщення сільського сміттєзвалище на території земельної ділянки, на яку ще у 2007 році надано дозвіл на розробку проекту відведення в постійне користування під розміщення сміттєзвалища для обслуговування територіальної громади села, однак через малий строк свого перебування на цій посаді, та через відсутність грошових коштів у бюджеті, сільська рада неспроможна своєчасно оформити відповідну документацію. Тим більше, що відносно позивача був складений протокол та її притягнуто до адміністративної відповідальності після того як сільський голова с. Воронівка, Городищенського району Черкаської області звернулася до Державного управління охорони навколишнього середовища в Черкаській області з проханням розяснити причини відмови у наданні висновку щодо відведення земельної ділянки на яку розроблялася технічна документація для розміщення сільського сміттєзвалища.

Належних доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_2, позивачем по справі, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 82 КУпАП, судом не встановлено, як і не наведено відповідачем, керуючись ст. ст. 21, 28, 32, 33 Закону України «Про відходи», конкретизації дій позивача, які привели до порушення даного законодавства та законодавства щодо виникнення права на земельну ділянку; документів, що посвідчують право на земельну ділянку ст. 125, ст. 126 Земельного Кодексу України.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на вище викладене, суд вважає, що державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області ОСОБА_3, склавши протокол про адміністративне правопорушення №001369 від 09.08.2011р., без отримання від особи, яка притягується до відповідальність пояснень, та винісши 10.08.2011 року постанову про накладення адміністративного стягнення №001445 відносно ОСОБА_2, притягнувши її до адміністративної відповідальності та піддавши адміністративному стягнення у виді штрафу у сумі 850,00 гривень, всебічно, повно та обєктивно не дослідила усіх обставин справи у їх сукупності, і помилково прийшла до висновку про скоєння ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 82 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 171-2 КУпАП, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

На підставі наведеного вище та керуючись ст. ст. 82, 9, 14-1, 251, 252, КУпАП, ст. ст. 6, 7, 13, 17, 18, 23, 71, 128, 159, 161, 163, 171-2, 185 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення від 10 серпня 2011 року, винесену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області ОСОБА_3 про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2, жителька: вулиця Чапаєва, 53, с. Воронівка, Городищенського району Черкаської області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 82 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00грн. скасувати.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6