Справа № 760/9247/15-а
Суддя: Бобровник О. В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-378-15
(№ 760-9247-15-а)
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03. 06. 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Бобровник О. В.

при секретарі: Мурга Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач при зверненні до суду мотивував свої вимоги тим, що він звільнився з лав Збройних Сил України в 1997р., полковник у відставці, інвалід армії 2-ої групи.

Позивач отримує пенсію за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб ".

З 01 січня 2015р., відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014р. № 71- VI11 з пенсії позивача утримуються податок на доходи фізичних осіб в розмірі 15 відсотків бази оподаткування та військовий збір у розмірі 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування.

Позивач не згодний з тим, що його пенсія оподатковується, в зязку з чим просив суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо оподаткування пенсії ОСОБА_1 податком на доходи фізичних осіб в розмірі 15% бази оподаткування та податком на військовий збір в розмірі 1,5% від об'єкту оподаткування; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, з 01.01.2015р. справлені податки на мою пенсію - на доходи фізичних осіб в розмірі 15% бази

оподаткування та на військовий збір в розмірі 1,5% від об'єкту оподаткування.

Позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі, просив суд про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував в повному обсязі, подавши до суду письмові заперечення в яких посилаючись на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві діє в межах норм чинного законодавства, просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд приходить до висновку про залишення позову без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнився з лав Збройних Сил України в 1997р., є полковником у відставці, інвалідом армії 2-ої групи.

Вбачається. що позивач отримує пенсію за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб ".

З 01 січня 2015р., відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014р. № 71- VI11 з пенсії ОСОБА_1 утримуються податок на доходи фізичних осіб в розмірі 15 відсотків бази оподаткування та військовий збір у розмірі 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування.

Позивач не згодний з тим, що його пенсія оподатковується, в зв'язку з чим просив суд про задоволення адміністративного позову.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві діє в межах норм чинного законодавства, в зв'язку з чим просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Так, Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII „Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" внесено ряд змін до норм Податкового кодексу України (далі - ПКУ) та Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII „Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" внесено зміни до норм Бюджетного кодексу України, що набули чинності з 01.01.2015 року зокрема.

Відповідно до статті 1 ПКУ передбачено, що податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальні за порушення податкового законодавства.

Статтею 8 ПКУ передбачено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом, До загальнодержавних податків (стаття 9 ПКУ) належить податок на доходи фізичних осіб.

Зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Статтею 18 ПКУ передбачено, що податковим агентом визнається особа,, на яку іщі Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховую (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Податковим кодексом України та Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу

України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» встановлено особи, з яких утримується податок на доходи фізичних осіб, що визначені пунктом 162.1 статті 162 ПКУ, тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Об'єктом оподаткування є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід та доходи, що визначені пунктом 162.1 статі 163 ПКУ, тобто доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

З 01.01.2015 року відповідно до п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПКУ до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються зокрема суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, зокрема, нарахованих (виплачених, наданих) у вигляді пенсій, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу перевищує три розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата). Якщо база оподаткування (сума пенсії), в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків (п. 167.1 ст.167 ПКУ).

При цьому, з 1 січня 2015 року відповідно до ст. 8 Закону України від 28 грудня 2014 року № 80-VIII „Про державний бюджет на 2015 рік" розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб встановлено у розмір 1 218 гривень на місяць. Тобто починаючи з 1 січня 2015 року, податкові агенти при виплаті пенсій у розмірі, що перевищує 3 654 грн. (розмір мінімальної заробітної плати 1 218 грн.х 3), зобов'язані утримати податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15 відсотків. Якщо сума нарахування більше 12 180 грн. (мінімальна заробітна плата 1 218 грн.х 10) ставка податку становитиме 15 та 20 відсотків.

Обов'язки нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПКУ покладено на податкового агента, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку та зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу, що підлягає зарахуванню до бюджету згідно з нормами Бюджетного кодексу України.

Відповідно до статті 64 Бюджетного кодексу України (із змінами та доповненнями) податок на доходи фізичних осіб, який сплачується податковим агентом - юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) чи представництвом нерезидента - юридичної особи, зараховується до відповідного місцевого бюджету за її місцезнаходженням (розташуванням) в обсягах податку, нарахованого на доходи, що сплачуються фізичній особі.

Що стосується оподаткування пенсії військовим збором, то згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України»№1621 від 37.07.2014 року та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів, щодо податкової реформи» № 71 від 28.12.2014 року тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені н.162.1 ст..162 Податкового кодексу України. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст.163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5% від об'єкта оподаткування, визначеного ст. 163 цього Кодексу.

Отже, з 01.01.2015 року органи Пенсійного фонду України визначені податковими агентами при нарахуванні та виплаті пенсії.

Також слід зазначити, що положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01.01.2015 p., і не визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Вирішення питання щодо не відповідності закону Конституції України належить до компетенції Конституційного Суду України, тому у відповідача (головного управління ПФУ в м. Києві відсутні правових підстав не застосовувати норму закону, яка є чинною та такою, що не визнана не конституційною.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає вимоги позивача не обґрунтованими та не доведеними, а тому не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.. ст..1, 8, 9, 18, 164, 168 ПК України, ст. 64 Бюджетного кодексу України (із змінами та доповненнями), Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» №1621 від 37.07.2014 року, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів, щодо податкової реформи» № 71 від 28.12.2014 року, ст. ст. 4, 6, 17-19, 49-51, КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її отримання до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд.

Суддя