Справа № 2-а-757/11
Суддя: Березовський О. Д.
Дата ухвалення: 2011-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-757/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2011 місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді - Березовського О.Д.,

при секретарі - Швачко О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області про визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області про визнання протиправними дій відповідача стосовно перерахунку її пенсії і визнання протиправним порушення відповідачем вимог ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»у звязку з перерахуванням її пенсії, зобовязання управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік в розмірі 1650, 43 грн. з 01.05.2010 року та виплатити різницю між перерахованим та існуючим розміром пенсії з 01.05.2010 року, а також відшкодування їй за рахунок відповідача вартості сплаченого державного мита та звернення рішення суду до негайного виконання згідно ст. 183-2 КАС України.

У позовній заяві позивач зазначила, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування». Оскільки після призначення пенсії вона працювала два роки, то відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»отримала право на перерахунок пенсії з більш високого заробітку. За перерахунком пенсії вона звернулася до управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області в травні 2010 року. Оскільки її звернення за перерахунком відбулося в 2010 року, то для проведення перерахунку пенсії мав застосовуватись показник середньої заробітної плати за 2009 рік, визначений в розмірі 1650, 43 грн.. Однак перерахунок пенсії було здійснено з порушенням вимог ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», так як при перерахунку пенсії було взято показник середньої заробітної плати на одну застраховану особу по України за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн.. Вважає, що проведений перерахунок пенсії порушує принцип верховенства права, право громадян на соціальний захист, закріплені ст. ст. 8, 46 Конституції України. Разом з тим, при прийнятті нових законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод ( ст. 22 Конституції України ).

Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 14.02.2011 року відкрито скорочене провадження по даній адміністративній справі.

07.03.2011 року ухвалою суду дану справу призначено до судового розгляду, у звязку з неможливістю ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі заявлені нею позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Вказала, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області та з 27.03.2004 року отримує пенсію за вислугу років. Після призначення пенсії вона продовжувала працювати і працює на посаді дільничного лікаря-терапевта по теперішній час. 15.05.2010 року вона звернулась до управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області щодо перерахунку пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Офіційної відповіді щодо проведеного перерахунку пенсії вона не отримала та вважала, що перерахунок її пенсії було здійснено правильно та у відповідності до вимог закону. Десь в лютому 2011 року з засобів масової інформації вона дізналась про те, що при перерахунку пенсії замість показників середньої заробітної плати за 2009 рік було взято показник середньої заробітної плати на одну застраховану особу по Україні за 2007 рік, що значно менше. Вона відразу звернулась з заявою щодо розяснень стосовно перерахунку пенсії в управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області та отримала відповідь з відмовою у здійсненні перерахунку та з розясненням її права звернутись до суду у разі незгоди з відповіддю.

Відповідач по справі управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи було повідомлено належним чином, представник відповідача в судове засідання не зявився. Начальник управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області ОСОБА_2 надав до суду письмову заяву від 22.03.2011 року з проханням розглянути адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 без участі представника управління Пенсійного фонду України, позовну заяву не визнає та підтримує свої заперечення ( а.с. 15 ).

Натомість з наданих до суду письмових заперечень відповідача від 02.03.2011 року вбачається, що управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області вважає, що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, так як суперечить чинному законодавству. При цьому в письмових запереченнях відповідач свою позицію по суті заявлених позивачем позовних вимог обґрунтовує виходячи зі спірних правовідносинах, повязаних з нарахуванням та виплатою щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, та помилково роблячи в запереченнях висновок про те, що нарахувати на користь позивача недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30 % за 2006-2010 року в управління не має законних підстав. Таким чином, письмові заперечення відповідача не стосуються предмета спору, оскільки в них викладено позицію управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області у справах за позовами громадян пенсіонерів щодо перерахунку пенсії та виплати недоплаченої як дітям війни щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком ( а.с. 11 ).

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши позицію відповідача по суті заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали адміністративної справи суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася 26.03.1949 року, з 27.03.2004 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Городнянському районі, отримує пенсію за віком і з моменту призначення пенсії до теперішнього час продовжує працювати, що не заперечується відповідачем і підтверджується документально ( а.с. 4-7 ).

Попередньо 15.05.2010 року та повторно на початку 2011 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, однак листом від 11.02.2011 року за № 705/05/Г-2, за підписом начальника управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області, позивачеві було відмовлено в перерахунку пенсії за стажем роботи із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік. Розяснено право оскарження даного рішення до органу Пенсійного фонду України вищого рівня або до суду (а.с. 8).

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»передбачено проведення перерахунків пенсій з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення, та із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Підпунктами 9, 10 пункту 35 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»було внесено зміни до статей 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та врегульовано питання застосування показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, та порядок проведення перерахунку пенсій з урахуванням страхового стажу та заробітку, набутого після призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Однак Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 35 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»та які втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, у якому, крім того, було вказано на його преюдиціальність при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у процесі реалізації права на отримання пенсії основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Частиною 3 ст. 46 Конституції України встановлено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Іншими словами, пенсії та інші види соціальних виплат, що є єдиним джерелом існування не можуть бути нижче від прожиткового мінімуму, який встановлюється законом.

Згідно частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони : 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Перерахунок пенсії позивачу проведено із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників за 2007 рік із врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», що не відповідає вимогам статей 40, 42 Закону №1058-ІV.

Суд також приходить до висновку, що позивачем не порушено строки звернення до суду за захистом свого права, оскільки ОСОБА_1 фактично тільки 11.02.2011 р. відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по України за 2009 рік, і розяснено право на оскарження дій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетний державних фондів у межах суми стягнення за один місяць. Ст. 183-2 КАС України передбачає, що у постанові прийнятій у скороченому провадженні, зазначається обовязок відповідача виконати постанову негайно.

У звязку з тим, що позивач звернулась до суду з позовом про зобовязання здійснення перерахунку пенсії, а не про присудження виплати пенсії, та розгляд адміністративної справи проводився не в порядку скороченого провадження, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову в частині негайного виконання постанови суду.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Таким чином, виходячи з положень ч. 1 ст. 94 КАС України, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 3,40 грн. підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України, а не з управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області як того вимагає позивач.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 22, 46 Конституції України, ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року № 1058-IV, Порядком подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку ) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, ст. ст. 2, 8-9, 21, 71, 94, 99, 102, 128, 158-163, 185-186, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області про визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку пенсії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з порушенням вимог ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі поданої нею заяви від 15.05.2010 р., з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік в розмірі 1650,43 грн. з 01.05.2010 р., з урахуванням проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3,40 грн., у відшкодування сплаченого судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмову провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О. Д. Березовський

заяву задоволено повністю