Справа № 2-а-2315/11
Суддя: Голосій А. В.
Дата ухвалення: 2011-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБДАСТІ
Справа № 2-а-2315/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/в порядку скороченого провадження/

05 травня 2011 рокум.Городище

5 травня 2011 року суддя Городищенського районного суду Черкаської області Голосій А.В., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФ у Городищенському районі про визнання дій посадових осіб УПФУ у Городищенському районі неправомірними та перерахунок і виплата пенсії інваліду 3 групи, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання неправомірними дій, зобовязання відповідача перерахувати та виплати недоплачених сум пенсії відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими передбачено, що призначається додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю по ІІІ групі інвалідності 50% мінімальної пенсії за віком, та призначається основана пенсія особам, віднесеним до 1 категорії інвалідам по ІІІ групі інвалідності не нижчою 6 мінімальних пенсій за віком, але в порушення Закону відповідач виплачує дані доплати у розмірі, що не співвідносяться з мінімальною пенсією за віком. В позові вказує, що він є постраждалою особою 1 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи та інвалідом ІІІ групи, та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Городище як пенсіонер по інвалідності та отримує пенсію по Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В добровільному порядку відповідач відмовляється провести перерахунок і виплату пенсії, тому просить визнати дії УПФУ в м. Городище неправомірними щодо відмови у перерахунку пенсії, зобовязати відповідача перерахувати доплати до пенсії відповідно до ст.50 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи»та по ст.54 ЗУ №796-ХІІ, починаючи з 18.12.2010 року та в подальшому виплачувати щомісячно пенсію згідно Законів України.

12.04.2011 року судом винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі, копію якої направлено відповідачу. Відповідач надав суду заперечення, в якому позов не визнав та заперечує щодо його задоволення посилаючись на те, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМ України через Міністра праці та соціальної політики. Згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Проте розмір мінімальної пенсії за віком у відповідності до якого поставлені позовні вимоги, стосується лише Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і не може бути застосовано до осіб, статус яких визначений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Для узгодження цього питання Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсія по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, внаслідок Чорнобильської катастрофи зокрема для учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, інвалідів першої групи становить 1200 грн. Після винесення рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року про визнання неконституційним пункту 28 розділу другого Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прийняті постанови Кабінету Міністрів України № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року та № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 року. А тому відсутні підстави для визнання дій управління Пенсійного фонду України у Городищенському районі неправомірними та проводити позивачу перерахунки та виплати до державної та додаткової пенсії у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки Управління Пенсійного фонду України у Городищенському районі діє в межах Закону та наданих йому повноважень.

При прийнятті постанови суд керується:

- ч.2 ст.19, ст.ст. 21, 22, 24, 46, 55, 75, 92, 152 Конституції України,

- ст. 1, 13, 39, 51, 67, 71 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- Законами України «Про державний бюджет України на 2007-2010 р.р.»,

- рішенням Конституційного Суду України № 20-рп від 01.12.04 року, №5-рп/2002 від 20 березня 2002 року, №7-рп/2004 від 17 березня 2004 року, №6-рп/2007 від 09 липня 2007 року, №10-рп/2008 від 22.05.2008 року;

- ст.ст.1,10, 28, 46, 81 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- правовими позиціями Вищого Адміністративного Суду України,

- ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»від 23.02.2006 року №3477-ІУ;

- п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 р. № 9;

- ст.2, ч.2 ст. 5, ст.ст. 8, 9, 94, 99, 183-2, 186 КАС України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є особою віднесеною до 1 категорії ( посвідчення серія А № 444653) та отримує пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської аварії». Відповідач виплачує позивачу додаткову пенсію та доплату до пенсії як особі, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС в порядку, передбаченому Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами внесеними Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»(пп. 2 п.41 розділу ІІ Закону), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 р. № 863.

Суд, співставляючи зазначені фактичні обставини справи у межах заявлених позовних вимог, прийшов до висновку, що для розрахунку підвищень у відповідності до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» необхідно виходити з соціальної категорії мінімальна пенсія за віком, але з огляду на відсутність її грошового розміру щодо зазначеного Закону, потрібно керуватися розміром мінімальної соціальної гарантії як бази нарахування у відповідності до положень частини 3 ст. 46 Конституції України, положень Закону України Про прожитковий мінімум, яким визначено, що прожитковий мінімум застосовується, зокрема: для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України, законів України, формування Державного бюджету України. Судом не приймається до уваги посилання представника відповідача на те, що положення ч.3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з якого випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання додаткової пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату в повному обсязі державних та додаткових пенсій згідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» створюється ситуація правової невизначеності держави стосовно джерела фінансування, з якого має виплачуватися зазначені соціальні виплати.

Поряд з цим у справі «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

Посилання відповідача на прийняті для врегулювання спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року не є належним доказом для розгляду даного спору по суті, оскільки зазначені нормативні акти являються підзаконними актами, а тому за конституційними нормами та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що нарахування пенсій необхідно здійснювати виходячи з розмірів, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Дослідивши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку про визнання неправомірними дій суб»єкта владних повноважень та зобовязати здійснити перерахунок і виплату державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 18.12.2010 року по 12.04.2011 рік.

Сторони звільнені від сплати судового збору на підставі п. 18, 34 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»від 21.01.1993 року.

У відповідності до ч.2 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у разі присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 46 Конституції України, ст.ст. 39,51, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28,46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст.11, 69-71, 99, 100, 122, 160, 162, 183-2, 186,256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до ст..ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» задоволити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Городищенському районі Черкаської області здійснити перерахунок державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а також додаткову пенсію за віком за шкоду заподіяну здоров»ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 18.12.2010 року по 12.04.2011 року.

Звільнити сторони від сплати судового збору.

Копію постанови суду направити сторонам.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_2