Справа № 809/1095/13-а
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року Справа № 876/9943/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства «Прикарпатжитлобуд» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2013 року по справі за позовом закритого акціонерного товариства «Прикарпатжитлобуд» до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

04.04.2013 року закрите акціонерне товариство «Прикарпатжитлобуд» (надалі - позивач) звернулося з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області (надалі - відповідач) про зобов'язання виключити з розрахунку від 17.09.2012 року за №512/04 фактичні витрати на виплату та доставку пільгової пенсії пенсіонеру ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26.10.2012 року позивач отримав розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій №512/04 від 17.09.2012 року за 2012 рік та документи на підставі яких зроблений даний розрахунок. Вважає, що в даний розрахунок відповідачем протиправно, без законних підстав включений пенсіонер ОСОБА_1, оскільки закрите акціонерне товариство «Прикарпатжитлобуд» не видавало йому довідки про підтвердження стажу роботи та гарантійного листа підприємства про перерахування коштів на рахунок органів Пенсійного фонду України, як це передбачено чинним законодавством. Тому, управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську не мало законних підстав призначати пільгову пенсію громадянину ОСОБА_1 та включати його в розрахунок для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за №512/04 від 17.09.2012 року за 2012 рік.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Суд виходив з того, що пільгова пенсія ОСОБА_1 призначена за рішенням суду, відтак включення його в розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за 2012 рік є законним.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона позивача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Покликання маються на те, що сам факт призначення пенсії ОСОБА_1, позивачем не оскаржується, а оскаржується розрахунок. З судового рішення про призначення пенсії не вбачається за якими статтями 100 чи 13 пункти «б-з» Закону України «Про пенсійне забезпечення» слід призначати пенсію. Відтак є підстави вважати, що за ст. 100 вказано вище Закону.

У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Івано-Франківського окружного адміністративного суду про визнання незаконною відмови в призначенні пенсії та зобов'язання призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах. Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.03.2009 року у справі №2а-5986/08/0970 позов задоволено повністю та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 (а.с. 31-34).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.07.2010 року у справі №9896/09/9104 апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську задоволено частково, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.03.2009 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Судом визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську в призначенні пільгової пенсії та зобов'язано призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах як електрозварнику ручного зварювання згідно Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (надалі - Постанова №162), розділ ХХХІІІ «Загальні професії», позиція 906, з моменту звернення - 31.01.2008 року (а.с. 26-29).

07.09.2010 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області на підставі виконавчого листа №5986 від 10.08.2010 року, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах як електрозварнику ручного зварювання згідно Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджено Постановою №162 (а.с. 30).

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV питання про відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, відповідно до пунктів «б»-«з» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII, було врегульовано Законом України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 400/97-ВР), відповідно до положень якого позивач входив до переліку платників збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Згідно ж із абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону № 1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону № 1788-XII.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування - 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Стосовно законності нарахування Управлінням ПФУ позивачу сум на відшкодування витрат з виплати та доставки пенсії, призначеної на підставі пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII, то обов'язок відшкодовувати їх ґрунтується на абзаці четвертому підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, відповідно до якого підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. Саме у відповідному 2011 році у розмірі - 90 відсотків відповідач нарахував витрати позивачу.

Отже, положення статті 100 Закону № 1788-XII не підміняє положення статті 13 цього ж Закону стосовно визначення кола осіб, які мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а лише вирішує питання щодо визначення необхідного стажу та віку для призначення таких пенсій. Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пунктів «а», «б»-«з» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII за Списком № 1 та Списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому, обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених ПФУ після 1 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом № 1058-IV).

Зазначена правова позиція неодноразово була висловлена у постановах Верховного Суду України, зокрема від 25 вересня 2012 року,17 грудня 2013 року (справи № № 21-251а12, 21-293а12, 21-453а13).

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що правова позиція викладена в судовому рішенні по зобовязанню призначити пенсію не доказується в даній справі, а там мається покликання на ст. 13 п. «б» Закону № 1788-XII. Крім того, не оскаржено позивачем призначення пенсії відповідачем за вказаною статтею, а досліджувані спірні правовідносини є похідними, тобто розрахунок при такій ситуації є правомірним.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги в цілому суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства «Прикарпатжитлобуд» залишити без задоволення, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2013 року по справі № 809/1095/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга