Справа № 750/4348/15-а
Суддя: Логвіна Т. В.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/4348/15-а
Провадження № 2-а/750/461/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2015 року м.Чернігова

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Логвіної Т.В.

при секретарі Примак Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення штрафу,-

в с т а н о в и в :

23 квітня 2015 року Управління пенсійного фонду України в м. Чернігові звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, в якому просить визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області ОСОБА_1 про накладення штрафу в розмірі 1360 грн. від 21.04.2015 року ВП №47031404. Обґрунтував позивач свій позов тим, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки вимоги рішення суду виконані, виплата пенсії позивачеві з 17.12.2013 року поновлена, хоча не здійснюється за відсутності відповідного фінансування.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач подав заперечення на адміністративний позов де просив відмовити позивачу в задоволенні позову та розглянути справу без участі його представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області знаходиться виконавчий лист № 750/12242/14, виданий Деснянським районним судом м. Чернігова 23.03.2015 року про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові поновити ОСОБА_2 виплату раніше призначеної пенсії за віком на пільгових умовах з 17 грудня 2013 року.

Відповідно до відомостей, викладених у позовній заяві, на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_3 виплата раніше призначеної на пільгових умовах пенсії була поновлена відповідно до рішення суду. Рішення суду виконано частково в частині поновлення виплати пенсії.

Проте, виплата коштів не здійснена боржником у звязку з відсутністю відповідного фінансування.

21.04.2015 року державним виконавцем винесено постанову, яка є предметом оскарження, про накладення штрафу на боржника.

Підставою до прийняття зазначеного рішення стало невиконання судового рішення Деснянського районного суду м. Чернігова, на підставі якого видано виконавчий лист № 750/12242/14 від 23.03.2015 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Виконання рішень за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення здійснюється відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно із частиною 1 статті 89 Закону № 606-ХІV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Враховуючи викладене, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Судом встановлено, що Управління виконало вимогу державного виконавця в межах своїх повноважень, а саме: згідно рішення була проведена виплата пенсії. Проте, у листі Управлінням повідомлено, що виплата пенсії ОСОБА_4 позивачем не може бути здійснена, у звязку з відсутністю коштів, оскільки вони не є власністю Управління та не знаходяться на його рахунках.

Відповідно до статтей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобовязань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем семиденного строку, виконати судове рішення.

Накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більше ускладнює його фінансове становище та ще більше ускладнює виконання судового рішення.

У звязку з фактичною неможливістю виконання бюджетними державними органами судових рішень про стягнення, виплату коштів Верховною Радою України 5 червня 2012 року було прийнято Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Відповідно до положень частини 1 статті 3 вказаного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Тобто списання коштів з рахунків державного органу на виконання судових рішень проводиться лише за умови наявності таких коштів.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної у постанові від 24.03.2015 року - невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів

Оскільки в Управління були поважні причини невиконання судового рішення, то постанова відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 21.04.2015 року ВП №47031404 про накладення штрафу у розмірі 1360 грн. є передчасною та позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 11, 94, 158-163, 186 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги задовольнити.

Визнати непраовмірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про накладення штрафу від 21.04.2015 року ВП №47031404.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області ОСОБА_1 про накладення штрафу у розмірі 1360 грн. від 21.04.2015 року ВП №47031404.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя