Справа № 815/2873/15
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року м. Одеса Справа № 815/2873/15

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

секретар Сакара М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Підприємства «Трансшип» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, інспектора Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_1, інспектора Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_2, інспектора Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_3, інспектора Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_4, інспектора Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_5 про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Підприємство «Трансшип» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (Далі «Трансшип» у вигляді ТОВ, позивач) звернулось до суду з позовом до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, інспектора Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_1, інспектора Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_2, інспектора Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_3, інспектора Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_4, інспектора Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_5, в якому позивач просить суд визнати протиправними дії інспекторів Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря: ОСОБА_2, які виразилися у вимогах зробити відбір проб ізольованого баласту теплоходу «Аліна» 14.01.2015 року, 17.01.205 року, 20.01.2015 року; ОСОБА_1, які виразилися у вимогах зробити відбір проб ізольованого баласту теплоходу «Аліна» 14.01.2015 року, 15.01.2015 року, 17.01.2015 року, 19.01.2015 року, 20.01.2015 року, 21.01.2015 року; ОСОБА_3, які виразились у вимогах зробити відбір проб ізольованого баласту теплоходу «Аліна» 15.01.2015 року; ОСОБА_4, які виразились у вимогах зробити відбір проб ізольованого баласту теплоходу «Аліна» 19.01.2015 року; ОСОБА_5, які виразились у вимогах зробити відбір проб ізольованого баласту теплоходу «Аліна» 21.0.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.01.2015 року судно прибуло у пункт пропуску через державний кордон України у Іллічівський морський торговельний порт, пришвартувалось біля причалу №6 для проходження контрольних заходів з оформлення приходу та подальшої постановки на плановий ремонт у ПАТ «Іллічівський судноремонтний завод» на виконання контракту. Судно прибуло без вантажу. За розпорядженням прикордонної служби до складу прибуткової комісії включені інспектори відповідача. Екологічний контроль теплоходу «Аліна» у період з 14.01.2015року по 21.01.2015 року проводили інспектори відповідача ОСОБА_2А, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Сім разів екологи піднімалися на борт теплоходу «Аліна» у складі комісії. Екологічний контроль тривав до трьох годин, замість встановлених «до 30 хвилин». Кожен раз інспектори відповідача вимагали надати проби ізольованого баласту для проведення хімічного аналізу за відсутності факту забруднення, за відсутності технічної можливості для подібного відбору без розбору конструкції судна, а також за відсутності нормативного документа, що передбачає спосіб, метод, періодичність, порядок подібного відбору. При позитивному результаті прикордонного контролю, митного контролю прибуткова комісія не відкрила кордон судну в звязку з «не здійсненням екологічного контролю». 22.01.2015 року за результатами спільної наради у Південному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України за участі посадових осіб прикордонної служби, екологічної служби, Одеської обласної прокуратури, АМПУ, СБУ в Одеській області, прийнято рішення про проведення контрольних процедур з оформлення приходу морського судна без вантажу без проведення екологічного контролю. 22.01.2015 року о 16 год. 45 хв. теплоходу «Аліна» відкрито кордон без проведення екологічного контролю та судно поставлено на плановий ремонт у ПАТ «Іллічівський судноремонтний завод» згідно з контрактом. Таким чином у результаті неправомірних вимог екологів з відбору проб ізольованого баласту теплохід «Аліна» простояв без оформлення відкриття кордону понад 8 діб, що спричинило необґрунтований простій і завдання матеріальної шкоди.

В судове засідання зявився представник позивача.

Представник відповідача Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря в судове засідання прибув та надав до суду заперечення у письмовому вигляді, які мотивовані тим, що під час перевірки судна держінспектори відповідача звернулись до капітана судна з проханням надати необхідні документи для проведення екологічного контролю судна та забезпечити можливість відбору проб вод з баластної системи судна, які плануються до скиду для проведення хіміко-аналітичного контролю якості цих вод, відповідно до вимог «Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря України від забруднення та засмічення». На що було отримано відповідь капітана, що питання відносно перебування представників служби державного екологічного контролю на борту судна та рішення про дозвіл або заборону будь-яких дій держінспекторів вирішуються виключно представником компанії судновласника, а тому будь-які документи для здійснення екологічного контролю судна передбачені природоохоронним законодавством капітаном судна надані не були. Та дана ситуація продовжувалась з 15 по 21 січня 2015 року. Томі всі дії держінспеторів є правомірними та обґрунтованими та відповідають нормам національного та міжнародного права.

Відповідачі - інспектори Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_2А, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, повідомлялись належним чином про день, час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що Теплохід «Аліна» знаходиться в управлінні позивача на підставі стандартної угоди Балтійського та міжнародного морського комітету про експлуатаційне управління судами «Шипмен».

Судом встановлено, що екологічний контроль судна здійснювали настпні інспектори відповідача, а саме 14.01.2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1, про що свідчить відповідний акт, 15.01.2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1, 17.01.2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1, 19.01.2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1, 20.01.2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1, 21.01.2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1, про що свідчать відповідні акти (т. 1, а.с. 39-48).

З огляду DVD дисків приєднаних в судовому засіданні, вбачається що вказані інспектори сім разів підіймались наборт теплоходу «Аліна» у складі прихідної комісії.

Як пояснив представник позивача, екологічний контроль тривав до трьох годин, замість встановлених «до 30 хвилин». Кожен раз інспектори вимагали надати проби ізольованого баласту для проведення хімічного аналізу за відсутності факту забруднення, за відсутності технічної можливості для подібного відбору без розбору конструкцій судна, а також за відсутності нормативного документа, що передбачає спосіб, метод, періодичність, порядок подібного відбору.

Екологічний та радіологічний контроль транспортних засобів Держекоінспекцією у пунктах пропуску через державний кордон та в зоні діяльності регіональних митниць і митниць здійснюється відповідно до Положення про екологічний контроль у пунктах пропуску через державний кордон та в зоні діяльності регіональних митниць і митниць, що затверджене наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 8 вересня 1999 року № 204 (далі - Положення № 204).

Вказане Положення передбачає екологічний контроль автомобільного, морського та річкового транспорту (п.4), екологічний контроль вантажів (п.5), екологічний контроль об'єктів тваринного та рослинного світу (п.6), радіаційний контроль (п.7), хіміко-аналітичний контроль речовин (п.8).

Пунктом 4.3. Положення № 204 передбачено екологічний контроль морських та річкових суден та повноваження інспектора при його проведенні.

Екологічний контроль суден проводиться з метою перевірки:

- виконання ними вимог чинного законодавства та міжнародних угод України щодо запобігання забрудненню моря;

- наявності свідоцтв про стан судна та його водоохоронного обладнання;

- відповідності стану судна та його водоохоронного обладнання виданим на них свідоцтвам.

Під час контролю судна держекоінспектор самостійно або разом з уповноваженим Головної державної інспекції України з безпеки судноплавства або з інспектором державного портового нагляду морського рибного порту за належністю та спільно з капітаном (або іншою особою командного складу) проводять:

- огляд суднового водоохоронного обладнання на відповідність його встановленим правилам охорони морських вод від забруднення;

- зовнішній огляд судна й поверхні води поблизу нього;

- перевірку наявності пломб на осушувальних системах, баластових танках, сепараційних установках, системах зливу за борт лляльних та інших забруднених вод;

Даний перелік повноважень інспектора щодо огляду судна є вичерпним. Він не передбачає повноважень на проведення відбору проб ізольованого баласту, а передбачає лише перевірку наявності пломб на осушувальних системах, баластових танках, сепараційних установках, системах зливу за борт лляльних та інших забруднених вод.

Пунктом 1.12 Положення № 204 передбачено, що підрозділи територіальних органів Мінприроди, що здійснюють екологічний контроль у пунктах пропуску через державний кордон та в зоні діяльності регіональних митниць і митниць, зокрема, проводять експрес-аналіз речовин та матеріалів з метою встановлення їх належності до числа токсичних, радіоактивних речовин або відходів та вмісту забрудненого баласту і стічних вод суден.

Підпунктом 2.2. пункту 2 передбачено, що держекоінспектор у процесі чергування здійснює, зокрема, експрес-аналіз речовин для їх ідентифікації та встановлення ступеня токсичності (у разі необхідності).

Аналіз цих правових норм дає підстави для висновку про те, що у разі необхідності контролю екологів може бути піддано речовини та матеріали з метою встановлення їх належності до числа токсичних, радіоактивних речовин або відходів та вмісту забрудненого баласту і стічних вод суден.

Визначення баластних вод міститься у таких нормативно-правових актах.

Відповідно до п. 1.6 Інструкції щодо процедур приймання та скидання водяного баласту на акваторії річкових внутрішніх водних шляхів України, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 491 (надалі - Інструкція № 491) від 13.06.2007 р. баластна вода - це забортна вода, прийнята для баластування судна. Подібне визначення міститься у п. 2.3 Державних санітарних правил і норм скидання з суден стічних, нафтоутримуючих, баластних вод і сміття у водоймища ДСанПІН 199-97, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров'я України № 199 від 09.01.1997 р. (надалі - ДСанПІН 199-97), який також визначає баластні води як забортну воду, прийняту для баластування судна.

Класифікація баластних вод визначається виходячи із наступного.

Україна є учасницею базової міжнародної конвенцій у сфері захисту морського середовища від забруднення - Міжнародної конвенції по запобіганню забрудненню з суден 1973 року, яка набула чинності для України 21 вересня 1993 року (надалі - Конвенція МАРПОЛ 73/78).

Стаття 9 Конституції України визначає, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стаття 19 Закону України Про міжнародні договори України встановлює, що чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Аналогічна норма міститься і у частині 2 статті 71 Закону № 1264-ХІІ.

Згідно ч. 6, ст. 9 КАС України якщо міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, встановленні ішні правила, ніж ті, що встановленні законом, то застосовуються правила міжнародного договору.

Вказана Конвенція поділяє баласт на чистий, забруднений та ізольований.

Брудний баласт - це забортна вода, яка прийнята у вантажні танки, та яка відводиться за борт через загальну систему загальними баластними насосами поза межами особливих районів, за 12-ти мильною зоною через відстійний танк, під контролем САВРУС (системи автоматичного вимірювання, реєстрації та управління відведенням нафти, з самописцем - прибором контролю нафтовмісту на скиданні, що забезпечує сигнал про перевищення 15 мг/л, команду на автоматичний запірний пристрій та зупинку насосу). Також брудний баласт можна визначити як баласт, що міститься у неочищених від нафти танках.

Чистий баласт - це забортна вода, яка прийнята в ізольовані баластні танки або в ретельно вимиті вантажні танки, яка відкочується за борт через загальну баластну систему загальними баластними насосами, поза меж особливих районів, на ходу судна, за 12-ти мильною зоною. Також чистий баласт - це баласт з танку, який був зачищений до такого ступеню, що злив не викликає появи маслянистої плівки на поверхні води та зміни її кольору та вміст нафти в ньому не перевищує 15 частин на мільйон.

Ізольований баласт - це забортна вода, яка прийнята в ізольовані баластні танки, які мають автономну систему викачки та окремі, лише для цієї мети насоси, та яка скидається за борт без обмеження. Ізольований баласт це баласт, який знаходиться в танках з повністю ізольованою (окремою) баластною системою.

Подібні визначення дають і норми національного законодавства.

Зокрема, ДСанПІН 199-97 визначають чистий баласт як водяний баласт у танку, що призначений тільки для цього, або в танку, який після останнього транспортування в ньому нафти очищений до такого стану, що стік з нього, скинутий з непорушного судна на спокійну чисту воду при ясній погоді, не викликає появи слідів нафти на поверхні води.

Правила запобігання забруднення із суден внутрішніх водних шляхів України, затверджені Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 694 від 13 серпня 2007 року (надалі - Правила № 694) визначають забруднений баласт як баластну водяну суміш (з нафтою або іншими забруднювальними речовинами), яка утворюється в неочищених суднових танках (нафтотанках) після приймання до них водяного баласту. Ізольований баласт визначається як баластна вода, прийнята в танк, який повністю відділений від вантажної та паливної систем і призначений тільки для перевезення баластних вод.

Відповідно до положень Конвенції ООН з морського права 1982 року, що набула чинності для України 03.06.1999, на підставі Закону України Про ратифікацію Конвенції Організації Об'єднаних Націй з морського права 1982 року та Угоди про імплементацію Частини XI Конвенції Організації Об'єднаних Націй з морського права 1982 року № 728-ХІV від 03.06.1999, забруднення морського середовища означає привнесення людиною безпосередньо чи опосередковано речовин чи енергії в морське середовище, включаючи естуарії, яке призводить чи може призвести до таких пагубних наслідків як шкода живим ресурсам та життю в морі, небезпеку для здоров'я людини, створення перешкод для діяльності на морі, в тому числі для рибальства та інших правомірних видів використання моря, зниження якості морської води, що використовується, та погіршення умов відпочинку.

Пункт 2.15 ДСанПІН 199-97 забруднення морського середовища визначає як привнесення людиною безпосередньо чи побічно речовин, мікроорганізмів у морське середовище, включаючи гирлові райони рік, які призводять або можуть призвести до згубних наслідків, завдати шкоди живим ресурсам та життю в морі, створити небезпеку для здоров'я людини, перешкоди для діяльності на морі, погіршити якість морської води та умов відпочинку.

Стаття 1 Водного кодексу України визначає забруднення вод як надходження до водних об'єктів забруднюючих речовин.

Ідентичну норму містить пункт 3 Правил з охорони морських вод і територіального моря від забруднення та засмічення, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 року № 269 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року № 431 (надалі - Правила № 269). При цьому забруднююча речовина - речовина, яка привноситься у водний об'єкт у результаті господарської діяльності людини.

Правила № 269 в розділі Охорона внутрішніх морських вод і територіального моря України від забруднення та засмічення із суден, зокрема, передбачають заборону і дозвіл скидання із суден у внутрішні морські води та територіальне море України.

Так, пунктом 4 в редакції на час спірних правовідносин заборонено скидання із суден у внутрішні морські води та територіальне море України:

вантажів, які перевозяться навалом, насипом чи у зрідженому стані;

відходів та сміття;

вод, які містять забруднюючі речовини у концентраціях, що перевищують нормативи гранично допустимих концентрацій основних забруднюючих речовин (далі - ГДК), наведених у додатку до цих Правил, крім вод після охолодження суднових механізмів.

Пунктом 5 дозволено скидання стічних вод із суден:

які перебувають у внутрішніх морських водах і територіальному морі України, а також у портах України, за умови очищення стічних вод на суднових установках, які відповідають вимогам, установленим МАРПОЛ 73/78 та підтвердженим свідоцтвом класифікаційного товариства;

які не обладнані закритими системами стічних вод, якщо чисельність осіб, що перебувають на борту, не перевищує 10 чоловік.

Аналіз зазначених правових норм в сукупності дає підстави для висновку, що скидання ізольованого водяного баласту за своїм змістовним навантаженням не є тотожнім скиданню забруднюючих речовин з морського судна.

Цей висновок також підтверджується Інструкцією про порядок пломбування в морських торгівельних і річкових портах України суднових запірних пристроїв, призначених для скидання забруднюючих речовин та вод, що їх містять, яка затверджена Наказом Міністерства транспорту України № 695 від 30.09.2002 (надалі - Інструкція № 695), відповідно до положень якої пломбуванню підлягають всі суднові пристрої, які спеціально призначені для безпосереднього скидання за борт судна забруднюючих речовин або вод, що їх містять.

Орієнтовний перелік суднових запірних пристроїв, призначених для скидання забруднюючих речовин та вод, що їх містять, які повинні бути опломбовані наведено в додатку 1 Інструкції № 695. В свою чергу пункт 2.5.2 цієї Інструкції визначає, що не підлягають пломбуванню пристрої, призначені для суднових операцій, які постійно здійснюються в порту, в тому числі призначені для скидання ізольованого баласту.

Ізольований баласт по суті є баластною водою, яка прийнята у баластні танки, які є повністю ізольовані та незалежні від усіх інших систем судна (як то паливна, вантажна, фанова та ін.), та використовується тільки для набрання додаткової ваги судну з метою покращення його морехідних якостей.

Відповідно до параграфу 4 (В) правила 34 частини С глави 4 Конвенції МАРПОЛ 73/78, ізольований баласт взагалі не підлягає контролю, його скид в особливих районах не заборонений та не обмежений. Пункт 3.4.1 ДСанПІН 199-97 визначає, що відведення чистого баласту з ізольованих танків, якщо він прийнятий за межами акваторії порту вивантаження, будь-якими обмеженнями не обумовлюється.

Як вбачається з копії суднового журналу баластна вода була прийнята в танки за межами акваторії порта м. Іллічівськ (т. 1, а.с. 186).

Стаття 67 Водного кодексу України забороняє заходження в територіальне море суден, які не провели заміну ізольованого баласту та не обладнані цистернами і закритими фановими системами для збирання стічних вод будь-якого походження чи установками для очищення та знезараження цих вод, що відповідають міжнародним стандартам.

Підпунктом 4.4.4. пункту 4.4 ДСанПІН 199-97 передбачено, що скидання ізольованого баласту в територіальних водах держави може бути допущене тільки у тому випадку, якщо він пройшов на судні обробку проти мікробіологічної та паразитарно-гідробіонтної флори та фауни, або якщо баласт був забраний (замінений) за межами територіальних вод держави, із порту якої вийшло судно.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що передбачено дві умови для допуску ізольованого баласту в територіальних водах України:

- він має пройти на судні обробку проти мікробіологічної та паразитарно-гідробіонтної флори та фауни (для її реалізації необхідно виконати підпункт 4.4.7. пункту 4.4. ДСанПІН 199-97, згідно якого скидання чистого (ізольованого) баласту в територіальних водах України дозволяється за умови наявності на судні системи по обробці баластних вод, яка забезпечує її знезараження, або пред'явлення результатів лабораторного дослідження їх на судні або в порту прибування);

- якщо ізольований баласт був забраний (замінений) за межами територіальних вод держави, із порту якої вийшло судно (для її реалізації необхідно виконати підпункт 4.4.5 пункту 4.4 ДСанПІН 199-97, у судновому журналі повинно бути зазначено географічні координати, дати і кількість прийнятого на борт баласту).

Судом встановлено, що судно обладнане баластними танками, баластним трубопроводом для видачі баласут за борт судна, баластним насосами та ежектором через відливний отвір, розташований у машинному відділенні. Баластна система ізольована від всіх технологічних та вантажних систем судна.

Частиною 2 статті 5 Конвенції МАРПОЛ 73/78 передбачений порядок інспектування суден під час перебування в портах або віддалених від берега терміналах, що знаходяться під юрисдикцією якої-небудь Сторони, яке здійснюється посадовими особами, належним чином уповноваженими цією Стороною. Будь-яке таке інспектування обмежується лише перевіркою наявності на судні дійсного Свідоцтва, якщо в цієї Сторони не буде очевидних підстав думати, що стан судна або його устаткування значною мірою не відповідає зазначеним у Свідоцтві даним. У цьому випадку або у випадку, якщо судно не має дійсного Свідоцтва, Сторона, що здійснює інспектування, вживає заходів, що забезпечують невихід у море такого судна доти, поки воно не зможе вийти в море, не представляючи надмірної загрози для морського середовища. Однак така Сторона може дозволити судну залишити порт або віддалений від берега термінал для прямування на найближчу підходящу судноремонтну верф.

Крім того, статтею 6 Конвенції МАРПОЛ 73/78 визначено порядок виявлення порушень і забезпечення виконання Конвенції.

Так, згідно частини 2 вказаної статті судно, до якого застосовується ця Конвенція, у будь-якому порту або віддаленому від берега терміналі Сторони може бути піддано інспектуванню посадовими особами, призначеними або уповноваженими такою Стороною, щоб перевірити, чи не зробило таке судно скидання шкідливих речовин на порушення положень Правил. Якщо в результаті інспектування буде виявлене порушення положення Конвенції, то Адміністрації надсилається про це повідомлення для вжиття відповідних заходів. Кожна Сторона надає Адміністрації докази, якщо такі є, того, що судно на порушення положень Правил зробило скидання шкідливих речовин або стоків, що містять такі речовини. Якщо це практично можливо, компетентна влада цієї Сторони повідомляє капітана судна про передбачуване порушення. Після отримання таких доказів Адміністрація проводить розслідування справи і може просити іншу Сторону надати додаткові або більш переконливі докази передбачуваного порушення. Якщо Адміністрація переконається в наявності достатніх доказів, що дозволяють порушити переслідування відносно передбачуваного порушення, вона дає розпорядження про порушення такого переслідування відповідно до свого законодавства якомога швидше. Адміністрація без зволікання інформує про вжиті нею заходи Сторону, що повідомила про передбачуване порушення, а також Організацію. Сторона може піддати інспектуванню судно, до якого застосовується Конвенція, коли воно заходить у порти або віддалені від берега термінали, що знаходяться під її юрисдикцією, якщо від іншої Сторони отримано прохання про таке інспектування разом з достатніми доказами того, що це судно зробило в якому-небудь місці скидання шкідливих речовин або стоків, що містять такі речовини. Доповідь про таке інспектування надсилається Стороні, що просила про інспектування, і Адміністрації для того, щоб можна було вжити відповідні заходи відповідно до положень цієї Конвенції.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що порядок інспектування суден передбачає обмеження інспектування лише перевіркою наявності на судні дійсного Свідоцтва, якщо не буде очевидних підстав думати, що стан судна або його устаткування значною мірою не відповідає зазначеним у Свідоцтві даним. Порядок виявлення порушень і забезпечення виконання Конвенції передбачає інспектування посадовими особами, чи не зробило таке судно скидання шкідливих речовин на порушення положень Правил.

Судом вставновлнео, що згідно положень МК СОЛАС-74, МАРПОЛ 73/78, що застосовується та Правил РС, пристрої для відбору баластних вод з танків не потрібні і не встановленні, трубопровід видачі баласту на приймальні споруди також не потрібен.

Баластна система судна відповідає вимогам МК СОЛАС 74, МАРПОЛ 73/78 та Правилам РС, що підтверджується актом огляду Російського морського регістру судноплавства від 30.03.2011 року №11.01005.180 (т .1, а.с. 82).

Останнє класифікаційне свідоцтво на судно видано 05.11.2014 року (т. 1, а.с. 197-229).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в меж повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) зобов'язує суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином суд доходить висновку, що дії інспекторів суперечать вимогам Міжнародної конвенції по запобіганню забруднення з суден МАРПОЛ 73/78, Міжнародній конвенції про захист Чорного моря від забруднення, статті 67 Водного кодексу України, оскільки зазначені нормативні акти містять заборони щодо проведення відбору проб ізольованих баластних вод.

Як вже зазначалось, суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в меж повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі і міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відсутність заборони на вчинення певних дій не свідчить про наявність відповідних повноважень.

Аналогічну позицію у вирішенні спору висловив Вищий адміністративний суд України у постанові від 04.12.2013 року № К/800/9629/13.

Враховуючи те, що дії інспекторів суперечать вимогам Міжнародної конвенції по запобіганню забруднення з суден МАРПОЛ 73/78, Міжнародній конвенції про захист Чорного моря від забруднення, статті 67 Водного кодексу України, оскільки зазначені нормативні акти містять заборони щодо проведення відбору проб ізольованих баластних вод, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 71, 86 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративий позов Підприємства «Трансшип» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, інспектора Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_1, інспектора Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_2, інспектора Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_3, інспектора Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_4, інспектора Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря ОСОБА_5 - зодольнити.

Визнати протиправними дії інспекторів Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря: ОСОБА_2, які виразилися у вимогах зробити відбір проб ізольованого баласту теплоходу «Аліна» 14.01.2015 року, 17.01.205 року, 20.01.2015 року; ОСОБА_1, які виразилися у вимогах зробити відбір проб ізольованого баласту теплоходу «Аліна» 14.01.2015 року, 15.01.2015 року, 17.01.2015 року, 19.01.2015 року, 20.01.2015 року, 21.01.2015 року; ОСОБА_3, які виразились у вимогах зробити відбір проб ізольованого баласту теплоходу «Аліна» 15.01.2015 року; ОСОБА_4, які виразились у вимогах зробити відбір проб ізольованого баласту теплоходу «Аліна» 19.01.2015 року; ОСОБА_5, які виразились у вимогах зробити відбір проб ізольованого баласту теплоходу «Аліна» 21.0.2015 року..

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Е.А.Іванов