Справа № 679/2561/13-а
Суддя: Фурсевич О. В.
Дата ухвалення: 2013-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/679/278/2013
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2013 року Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі: головуючої судді Фурсевич О.В.,

при секретарі Ткачук Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ВДАІ Нетішинського МВ УМВС України у Хмельницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в поданій до суду позовній заяві просить визнати протиправною та скасувати постанову серії АА2 № 509885 від 08 жовтня 2013 року в справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 14.09.2013 року він, керуючи автомобілем, рухався по автомобільній дорозі Київ-Чоп 235 і був зупинений інспектором ДПС ДАІ м.Житомир, який звинуватив його в перевищенні швидкості при обмеженні 50 км/год. та склав протокол про адміністративне правопорушення на підставі, якого інспектор ВДАІ Нетішинського МВ УМВС України в Хмельницькій області 08.10.2013 року виніс постанову.

Позивач вважає зазначену постанову незаконною, винесеною з порушенням норм адміністративного права, оскільки на даній ділянці дороги позачергово на відстані близько 100 м. один від одного встановлено три знаки обмеження швидкості, а саме: 90, 70 і 50 км/год. відповідно. Він рухався позаду буса і тому йому не було видно знаку обмеження швидкості 50 км/год. і про таке обмеження йому стало відомо лише після випередження вищезазначеного транспортного засобу, так як різке зменшення швидкості руху призвело б до зіткнення з іншим транспортним засобом, що рухався позаду нього. Вважає, що діяв в стані крайньої необхідності. Крім того, позивач вважає, що в постанові відсутні докази того, що відображена приладом «Візир» швидкість належить саме його автомобілю, інспектор не надав йому документів про допуск даного вимірювального пристрою для використання в Україні та про його повірку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Крім того змінив позовні вимоги та за малозначністю вчиненого звільнити від адміністративної відповідальності, застосувати до нього усне зауваження. Просив при винесенні рішення врахувати те, що вину у вчиненні правопорушення він визнає, його вчинення не спричинило негативних наслідків та здійснено не умисно, а також те, що на його утриманні знаходиться малолітній син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина, яка не працює і на даний час вагітна.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км. за годину тягне за собою адміністративну відповідальність.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 756200 від 14.09.2013 року та постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 509885 від 08.10.2013 року вбачається, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 14.09.2013 року о 07 годині 28 хвилин на автомобільній дорозі Київ-Чоп 235 км., керуючи автомобілем «Skoda Roomster» державний номерний знак «ВХ 1615 ВІ», рухався зі швидкістю 74 км/год. при обмеженні швидкості 50 км/год., чим перевищив швидкість на 24 км/год. Швидкість вимірювалась приладом "Візир" №812435.

В позовній заяві позивач, вину у вчиненні вказаного порушення визнав.

Тому, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 вимог п.12.9 «б», 12.10 «в» Правил дорожнього руху України, а звідси скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, при застосуванні стягнення, відповідачем, на думку суду, не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, обставини, що обтяжують чи помякшують відповідальність, згідно вимог ст.33 КУпАП.

Як встановлено, відносно ОСОБА_1 органом ДАІ не надано негативних характеристик щодо його поведінки в побуті та як водія учасника дорожнього руху. Не враховано визнання вини позивачем, те, що в нього на утриманні знаходиться малолітня дитина та дружина, яка не працює і на даний час вагітна, а правопорушення вчинено неумисно і не спричинило будь-яких негативних наслідків.

Сукупність вказаних помякшуючих обставин, особа винного, значно знижують ступінь його вини та характер вчиненого, а звідси дають підстави у відповідності до ст.22 КУпАП визнати вчинене ОСОБА_1 правопорушення малозначним, звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ч.2 ст.122, 22, 33, 293 КУпАП, статтями 159-163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити частково.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 509885 від 08 жовтня 2013 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень змінити.

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та за малозначністю вчиненого звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча: