Справа № 2а-1604/10
Суддя: Стасюк Р. М.
Дата ухвалення: 2010-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

НЕТІШИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-1604/10

24 грудня 2010 року Суддя Нетішинського міського суду Стасюк Р.М. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Нетішині про перерахунок призначеної пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Нетішин Хмельницької області, в якому просить зобов'язати здійснити перерахунок розміру її пенсій за віком із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, яка враховується для обчислення пенсії за 2010 рік. В підтвердження своїх позовних вимог вказує, що такий перерахунок пенсії УПФ здійснює із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, тоді як необхідно застосовувати показник середньої заробітної плати за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто - 2009 р., оскільки заяву про перерахунок пенсій позивач подав лютому 2010 року.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідачем - Управлінням ПФУ в м. Нетішині надано письмові заперечення проти позову, в яких відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що згідно спільного листа Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України від 11.02.09р. за № 20/0/18-09/039 та № 4096/02-01 при перерахунку пенсії пенсіонеру слід застосовувати показник середньої заробітної плати за 2007р., тому виходячи із вимог названого документа УПФ здійснило перерахунок пенсій для позивача саме таким чином.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 42 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі, якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніше як через два роки після попереднього перерахунку з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Оскільки позивач є пенсіонером, з дня проведення останнього перерахунку пенсії, продовжував працювати понад 2 роки, тому він має право на перерахунок пенсії відповідно до вимог закону.

Положенням ч.4 ст. 40 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (в редакції Закону після визнання Рішенням Конституційного Суду України 10-рп від 22.05.2008 р. неконституційними змін від 28.12.2007 року), яким передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніше як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону.

Згідно п. 11 Постанови КМ України № 530 від 28.05.08р. "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до вимог закону, продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з врахуванням не менше 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) із заробітної плати за період страхового стажу із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії .

Однак відповідач, визнаючи право позивача на перерахунок пенсії 01.02.2010 року з врахуванням страхового стажу та заробітку, здійснив перерахунок пенсії позивача із застосуванням не показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2009 рік як передбачено Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а із застосуванням показника за 2007 рік.

Суд вважає, що доводи, викладені у запереченнях відповідача, про те, що Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року зміни, що були внесені до статей 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне пенсійне страхування» в частині визначення показника заробітної плати та порядку проведення перерахунку пенсії, були визнані неконституційними, а рішення щодо відновлення дії зазначеної норми в попередній редакції не приймалось, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на законі.

Так, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними норми статті 67 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року N 107-VI які, в свою чергу, вносили корегування до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 74 Закону України «Про Конституційний Суд України» Конституційний Суд України може вказати на преюдиціальність свого рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

Частиною шостою резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 визначено, що Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними.

За таких обставин, дії відповідача щодо застосування показника заробітної плати в середньому на одну особу за 2007 рік при перерахунку пенсії позивача у 2010 році не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_2 України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи протиправність дій відповідача, з метою повного захисту прав позивача від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, суд прийшов до висновку про необхідність захисту цих прав шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, а саме - за 2009 календарний рік, починаючи з 1 лютого 2010 року, з урахуванням сум фактично проведених виплат.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведена правомірність своїх дій щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсій, за 2007 календарний рік.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази та вищезазначені положення чинного законодавства України суд вважає, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи положення абзацу девятого частини 1 статті 256 КАС України, відповідно до якого, негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, постанова суду підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 69-71, 79, 86, 94, 158-163, 167, 183-2, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Суддя ОСОБА_2 Р. М.