Справа № 601/1748/14-а
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року м. Львів Справа № 876/8696/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Рибачука А.І.,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2014 року по справі № 601/1748/14-а за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Кременецької міської ради Тернопільської області, ОСОБА_1 про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з адміністративним позовом до Кременецької міської ради Тернопільської області (далі Кременецька міська рада), ОСОБА_1, в якому просили скасувати рішення Кременецької міської ради від 28 листопада 2013 року № 2602 «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовували посиланням на те, що оскаржуване рішення прийняте Кременецькою міською радою без жодних на те правових підстав та без врахування того, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 розташовані господарські обєкти осіб, що проживають в багатоквартирному будинку за цією адресою.

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2014 року вказаний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції при розгляді даної справи по суті заявлених вимог не враховано, що позивачі звернулись до суду з позовом про захист їх прав як землекористувачів, що виникли із земельних відносин, а тому вказаний спір згідно з статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України підлягав розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки особами, які беруть участь у справі, не подано клопотання про розгляд справи за їх участю, суд відповідно до пункту 1 частини 1 статті 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Враховуючи вимоги частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 листопада 2013 року Кременецькою міською радою було прийнято рішення № 2602 «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1», яким вирішено дати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування в межах населеного пункту, забудовані землі в т.ч. землі, які використовуються в комерційних цілях.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваного рішення Кременецькою міською радою допущено порушення порядку надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою та не враховано всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Частиною 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Порядок та підстави надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування встановлені главою 19 Земельного кодексу України.

Передача земельних ділянок державної або комунальної власності у власність чи користування здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Отже, аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що органи місцевого самоврядування як представницькі органи територіальної громади на виконання владних управлінських функцій вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, в межах Конституції і законів України, та приймають при цьому рішення.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, а також на спори мiж суб'єктами владних повноважень з приводу реалiзацiї їхньої компетенцiї у сферi управлiння, у тому числi делегованих повноважень, а також спори, якi виникають з приводу укладання та виконання адмiнiстративних договорiв.

Предметом оскарження в даній справі є рішення Кременецької міської ради, яке стосується передачі земельної ділянки у власність із земель комунальної власності, що згідно з нормами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» належать до владних розпорядчих повноважень сільських, селищних, міських рад, а відповідно дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що судом першої інтонації вірно враховано.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з пунктом 9 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач це субєкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача, відтак, оскільки ОСОБА_1 не є субєктом владних повноважень та законом не передбачено випадків звернення до неї з вимогами, викладеними в позовній заяві, вона не може відповідати за даним позовом. Відтак, судом першої інстанції помилково визнано співвідповідачем ОСОБА_1, однак, таке порушення норм процесуального права не вплинуло на правильність ухвалення судом першої інстанції рішення та не є підставою для його скасування.

З урахування викладеного, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування ним норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу, з урахуванням повноважень, наданих суду апеляційної інстанції статтею 200 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для залишення її без задоволення, а оскаржуваної постанови без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2014 року по справі № 601/1748/14-а без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

Д.М. Старунський