Справа № 357/15765/14-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Глущенко Я.Б.,
суддів Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.,
при секретарі Строяновській О.В.,
за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Лисак Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комісії з визначення даних про заробітну плату (грошове забезпечення) ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до комісії з визначення даних про заробітну плату (грошове забезпечення) ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив визнати протиправною відмову відповідача провести перерахунок і включити до довідки про грошове забезпечення від 20 грудня 2012 року №3/1/3500 кошти за другий оклад грошового забезпечення та кошти в розмірі трьох окладів грошового забезпечення за отримання гранично допустимої дози опромінення 25 рентген, зобов`язати відповідача видати нову довідку про отримане ним грошове забезпечення за службу в зоні відчуження №3 в 1986 році, до якої включити всі розраховані кошти у відповідності до довідки від 20 грудня 2012 року №3/1/3500 та розрахувати у відповідності до відпрацьованих днів у жовтні та листопаді 1986 року кошти за другий оклад грошового забезпечення та кошти в розмірі трьох окладів грошового забезпечення за отримання гранично допустимої дози опромінення 25 рентген і включити їх додатково до вказаної довідки, розрахунки нової довідки провести у відповідності до наказу Мінсоцполітики №536 від 03 вересня 2012 року та вивести порядок розрахунків на зворотній стороні довідки.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову відповідача включити до довідки про грошове забезпечення позивача від 20 грудня 2012 року №3/1/3500 другий оклад (грошове забезпечення) та кошти в розмірі трьох окладів грошового забезпечення за отримання гранично допустимої дози опромінення 25 рентген. Зобов`язано відповідача включити до довідки про грошове забезпечення позивача за період проходження служби в зоні №3 Чорнобильської АЕС з 02 жовтня 1986 року по 18 листопада 1986 року в складі військової частини НОМЕР_1 другий оклад (грошове забезпечення) та кошти в розмірі трьох окладів грошового забезпечення за отримання гранично допустимої дози опромінення 25 рентген.

Не погоджуючись із постановою суду, Київський обласний військовий комісаріат подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду без змін, з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для включення до складу довідки про грошове забезпечення позивача подвійного розміру посадового окладу та трьох місячних окладів грошового забезпечення за отримання гранично допустимої дози опромінення під час робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 24.07.2003 та вкладкою до нього.

Як убачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено та видано позивачу довідку від 20 грудня 2012 року №3/1/3500 про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, згідно якої оплата за роботу в зоні відчуження (зона небезпеки №3) з 07 жовтня 1986 року по 21 жовтня 1986 року, з 25 жовтня 1986 року по 26 жовтня 1986 року, з 28 жовтня 1986 року по 28 жовтня 1986 року, з 30 жовтня 1986 року по 31 жовтня 1986 року та з 01 листопада 1986 року по 02 листопада 1986 року у складі військової частини НОМЕР_1 становила 644,80 (за 20 днів жовтня 1986 року) та 66,64 (за 2 дні листопада 1986 року). Вказані суми, згідно довідки, розраховані в 4-рикратному розмірі.

Не погоджуючись із правильністю наведених у вказаній довідці розрахунків заробітку, позивач повторно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про видачу нової довідки з урахуванням в її складі другого окладу грошового забезпечення та трьох окладів грошового забезпечення за 25 рентген опромінення.

На засіданні комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з визначення даних про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану в зоні відчуження в 1986-1990 роках, розглянуто заяву позивача та залишено її без задоволення, а також підтверджено правильність виданої раніше довідки від 20 грудня 2012 року №3/1/3500. Із протоколу вказаного засідання від 26 травня 2014 року №2 випливає, що другий оклад та три оклади грошового забезпечення за гранично допустиму дозу опромінення не включені до складу довідки, оскільки ці виплати були одноразові та не враховуються при обчисленні.

Тобто, відповідачем не заперечується та обставина, що доплати, про які стверджує позивач, були фактично виплачені йому. Натомість, відповідач стверджує, що їх не слід враховувати у складі довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся у суд.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210, передбачено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно пункту 7 цього Порядку пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Таким чином, призначення пенсії та її розмір залежать від фактично одержаної заробітної плати (грошового забезпечення) працівником (військовослужбовцем) у період його роботи в зоні відчуження.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2012 № 685 затверджено Типове положення про комісії з визначення даних про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках.

Пунктом 1 Типового положення передбачено, що розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, здійснюється комісіями при міністерстві, СБУ (далі - центральні комісії) і комісіями при військовому комісаріаті Автономної Республіки Крим, обласних військових комісаріатах, військовому комісаріаті мм. Києва і Севастополя, територіальних органах міністерства та регіональних органах СБУ (далі - регіональні комісії).

Відповідно до пункту 8 Типового положення регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - заявник), про видачу довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, - у разі коли військову частину, інше військове формування, орган та підрозділ внутрішніх справ або цивільного захисту, підприємство, установу, організацію системи міністерства та СБУ ліквідовано без правонаступника.

Відповідно до пункту 2 Типового положення центральна і регіональна комісії мають статус допоміжного органу і у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, а також цим Типовим положенням.

Під час прийняття рішення про достатність підстав для видачі довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, центральна і регіональна комісії керуються законодавчими, іншими нормативно-правовими актами та документами СРСР та УРСР, що діяли на дату їх складення.

Положеннями постанови Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» передбачались виплати військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, що виконують службові обов`язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади і оклади за військовим або спеціальним званням в подвійному розмірі.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 05 червня 1986 року № 665-195 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню довкілля» дія постанови від 07 травня 1986 року № 524-156 була поширена і на військовослужбовців, зайнятих на роботах, пов`язаних із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню довкілля.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати від 17 травня 1986 року №964 рс дозволено керівникам міністерств і відомств, які беруть участь у ліквідації аварії, за згодою голови урядової комісії здійснювати у виключених випадках оплату праці працівників, зайнятих на вказаних роботах в ІІІ зоні небезпеки, в п`ятикратному розмірі порівняно з установленими діючим законодавством нормами, в ІІ зоні в чотирикратному розмірі і в І зоні в трьохкратному розмірі. Цим розпорядженням також передбачено, що в тих випадках, коли працівник отримує гранично допустиму дозу радіації і у зв`язку з цим не допускається для подальшої роботи в вказаних зонах небезпеки, йому виплачується одноразова винагорода в розмірі п`ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ трьохмісячних окладів грошового забезпечення згідно посади та військового і спеціального звання.

Таким чином, нормативно-правовими актами та документами СРСР та УРСР, що діяли на час виконання позивачем службових обов`язків командиром взводу (лейтенанта) військової частини, передбачались виплати посадового окладу і окладу за військовим або спеціальним званням в подвійному розмірі, а також виплата особам офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ трьохмісячних окладів грошового забезпечення згідно посади та військового і спеціального звання.

Згідно Тимчасових санітарних вимог безпеки при виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, погоджених першим заступником міністра охорони здоров`я СРСР та першим заступником голови Держатоменергонагляду, затверджених першим заступником міністра середнього машинобудування, заступником міністра енергетики і електрифікації СРСР в липні 1986 року, на час робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на енергоблоці №4 Чорнобильської АЕС, для кожного працюючого встановлюється сумарна гранична індивідуальна доза зовнішнього опромінення, що дорівнює 25 рентген.

Архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 30 вересня 2003 року №10913 підтверджується участь позивача у заходах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 04 жовтня 1986 року по 02 листопада 1986 року в зоні небезпеки №3, а також отримання ним дози опромінення 25 рентген. Окрім того, в указаній довідці зазначено, що фінансові документи військової частини НОМЕР_1 наявні на зберіганні в архіві за період з листопада 1986 року, а документи за попередній період до архіву не надходили.

Зважаючи на приведені норми та встановлені обставини, а також враховуючи те, що факт отримання вказаних виплат не заперечується відповідачем, колегія суддів доходить висновку, що відповідач протиправно та безпідставно відмовляє позивачу в їх включенні до довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовуються висновки суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяС.Б. Шелест

(Повний текст ухвали складено 12 червня 2015 року.)

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Шелест С.Б.