Справа № 813/6103/14
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 р. Справа № 876/825/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миколаївської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія «Новий Розділ» до Миколаївської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2014 року позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія «Новий Розділ» (далі ТзОВ «Енергія «Новий Розділ») звернулося в суд з позовом до Миколаївської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі Миколаївська ОДПІ), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Миколаївської ОДПІ від 28.08.2014 року №.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що висновки викладені в акті перевірки позивача є формальними, упередженими необґрунтованими та такими що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому прийняте контролюючим органом податкове повідомлення-рішення на підставі вказаного акту є протиправним та слід визнати протиправними. Вважає, що господарські операції за наслідками господарських операцій з контрагентами Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація Східні колійні системи», товариством з обмеженою відповідальністю «Струмтек» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НТ-Стіл» (далі ТОВ «Корпорація Східні колійні системи», ТОВ «Струмтек», ТОВ «НТ-Стіл») були реальними, підтверджені усією необхідною первинною документацією, що долучена до матеріалів справи, а товарно-матеріальні цінності купувалися з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях в межах господарської діяльності позивача. Зазначив, що усі податкові накладні на підставі господарських договорів з контрагентами включені до реєстру отриманих податкових накладних, надані до перевірки, містять усі необхідні реквізити і цілком відповідають податковому законодавству

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Миколаївської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області № від 28.08.2014 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Миколаївська ОДПІ оскаржила її в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника у сфері податкових правовідносин платник не є відповідальним за протиправні дії третіх осіб, що перебувають поза межами його впливу та контролю, однак несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності мають покладатися на особу, якою були укладені відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та здійснення необґрунтованих виплат з бюджету. У разі недобросовісності контрагентів покупець несе певний ризик не лише невиконанням цивільно-правового договору, але й в рамках податкових правовідносин, а тому оскаржене податкове повідомлення рішення винесене згідно норм чинного законодавства.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду справи не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Енергія Новий Розділ» зареєстроване державним реєстратором Новороздільської міської ради 03.08.2005 року з присвоєнням коду , взяте на податковий облік в органах ДПС 08.08.2005 року за №02101253 в ДПІ у Миколаївському районі, станом на момент перевірки та розгляду справи перебуває на обліку Миколаївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області (а.с.18).

Миколаївською ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Корпорація Східні колійні системи» за квітень, червень, липень 2011 року, ТОВ «Струмтек» за липень 2011 року, ТОВ «НТ-Стіл» за березень 2012 року, про що складено відповідний акт перевірки №494/13-21-22/33525073 від 06.08.2014 року (а.с.18-33).

Вищевказаним актом перевірки зафіксовано порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України, в результаті якого встановлено завищення від»ємного значення різниці між сумою податкового зобов»язання та податкового кредиту в червні 2011 року на суму 38 712,13 грн., в липні 2011 року на суму 51 513,64 грн. та завищено залишок від»ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за березень 2012 року на суму 2 997,50 грн., за квітень 2011 року на суму 11 722,79 грн. (а.с. 33).

На підставі вищевказаного акту перевірки ТОВ «Престиж-Захід» контролюючим органом прийнято: податкове повідомлення-рішення форми «В4» № від 28.08.2014 року, яким зменшено розмір від»ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 54 511,00 грн. (а.с.17).

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність тверджень відповідача щодо нікчемності укладеного позивачем з контрагентом правочину та відсутність мети до реального настання правових наслідків, а також про невідповідність закону тверджень (висновків) відповідача про порушення позивачем податкового законодавства, в результаті чого занижено податок на прибуток та завищено значення податкового кредиту з ПДВ та відповідно занижено податок на додану вартість. У зв»язку з чим не відповідають закону і оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується суд апеляційної інстанції, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв»язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв»язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 201.4 ст. 201 ПК України встановлено, що податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу (п. 201.6 ст. 201 ПК України).

У відповідності до п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З матеріалів справи видно, що 30.06.2011 року між позивачем та ТОВ «Корпорація Колійні ремонтні технології» укладено договір № 300611П, відповідно до якого продавець зобов»язується продати (передати у власність) покупцю товар в асортименті, кількості та за ціною, що вказується у специфікації, а покупець зобов»язується його прийняти і в повному розмірі оплатити, відповідно до умов даного договору. Поставка здійснюється після підписання даного договору за накладними. В накладних вказується повна назва товару, одиниця виміру, ціна за одиницю, кількість, вартість товару, а також інші необхідні умови. Умови поставки за домовленістю сторін. Приймання товару за кількістю здійснюється покупцем відповідно до вимог чинного законодавства України. Вартість товару договірна та визначається у кожному конкретному випадку поставки товару. Розрахунки за даним Договором проводяться в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів з поточного рахунку Покупця на поточний рахунок Продавця.

На підтвердження реальності господарських операцій за вказаним договором до матеріалів справи долучено: копію видаткової накладної № 110729.6 від 29.07.2011 року на суму 219 752,53 грн. (в т.ч. ПДВ - 36 625,42 грн.); копію податкової накладної №154 від 29.07.2011 року на суму 219 752,53 грн. (в т.ч. ПДВ - 36 625,42 грн.); копію журналу проводок за листопад 2011 року, відповідно до якого відображено проводок на загальну суму 219 752,52 грн.

Також між позивачем та контрагентом укладено договір купівлі-продажу №230511 від 23.05.2011 року, відповідно до якого постачальник зобов»язується передати у власність кабельно-провідникову продукцію та електротехнічне обладнання, а покупець зобов»язується прийняти цю продукцію та оплатити за неї на умовах даного договору. Найменування, кількість та ціна товару вказуються у накладних (специфікаціях), які є невід»ємними частинами даного договору.

На підтвердження господарських операцій за вказаним договором до матеріалів справи долучено: копії видаткових накладних: №52 від 06.07.2011 року на суму 6 081,76 (в т.ч. ПДВ 1 013,63 грн.); №53 від 13.07.2011 року на суму 16 724,33 грн. (в т.ч. ПДВ 2 787,39 грн.); №54 від 13.07.2011 року на суму 2 402,40 грн. (в т.ч. ПДВ - 400,40 грн.); №55 від 15.07.2011 року на суму 8 380,47 грн. (в т.ч. ПДВ 1 396,75 грн.); №57 від 26.07.2011 року на суму 42 016,20 грн. (в т.ч. ПДВ 7 002,70 грн.); №58 від 26.07.2011 року на суму 28 791,91 грн. (в т.ч. ПДВ 4798,65 грн.); копії податкових накладних: № 1 від 04.07.2011 року на суму 6 081,76 грн. (в т.ч. ПДВ 1 013,63 грн.); №2 від 08.07.2011 року на суму 16 724,33 грн. (в т.ч. ПДВ 2 787,39 грн.); №3 від 08.07.2011 року на суму 2 402,40 грн. (в т.ч. ПДВ - 400,40 грн.); №4 від 11.07.2011 року на суму 8 380,47 грн. (в т.ч. ПДВ 1 396,75 грн.); №5 від 13.07.2011 року на суму 42 016,20 грн. (в т.ч. ПДВ - 7002,70 грн.); №7 від 19.07.2011 року на суму 28 791,91 грн. (в т.ч. ПДВ - 4798,65 грн.); копію журналу проводок за липень 2011 року, відповідно до якого відображено проводок на загальну суму 104 397,07 грн.

Також між позивачем та ТОВ «НТ-Стіл» укладено договір № 1101-2 від 11.01.2012 року, відповідно до якого продавець зобов»язується продати (передати у власність) покупцю товар в асортименті, кількості та за ціною, що вказується у видатковій накладній, а покупець зобов»язується його прийняти і в повному розмірі оплатити, відповідно до умов даного договору. Поставка товару здійснюється після підписання даного договору за накладними в накладних вказується повна назва товару, одиниця виміру, ціна за одиницю, кількість, вартість товару, а також інші необхідні умови.

Умови поставки за домовленістю сторін. Вартість товару визначається у кожному конкретному випадку поставки товару. Розрахунки за договором провадяться у національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів з поточного рахунку покупця на поточний рахунок продавця.

На підтвердження господарських операцій за вказаним договором до матеріалів справи долучено: копію видаткової накладної №1224 від 11.04.2012 року на суму 17 985,00 грн. (в т.ч. ПДВ 2 997,50 грн.); копії податкових накладних: №271 від 20.03.2012 року на суму 1 485,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 247,50 грн.); №272 від 20.03.2012 року на суму 16 500,00 грн. (в т.ч. ПДВ 2 750,00 грн.); копію журналу проводок за березень 2012 року, відповідно до якого відображено проводок на загальну суму 16 500,00 грн.

Миколаївською ОДПІ не надано суду доказів, що договори, укладені між ТзОВ «Енергія «Новий Розділ» та контрагентами визнані судом недійсними.

Колегія суддів апеляційного суду не бере до уваги посилання відповідача щодо нереальності господарських операцій, зафіксованим як в акті перевірки позивача є відсутність товарно-транспортних документів, оскільки підтвердженням безтоварності господарської операції не може бути відсутність окремого правочину на перевезення вантажу, як і не може бути відсутність такого правочину підставою для не включення до складу податкового кредиту вартості самого вантажу.

Безпідставними також є покликання апелянта на неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача, оскільки акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання засвідчує лише факт неможливості її проведення без встановлення висновків стосовно документального підтвердження господарських відносин з платником податків, зборів, підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснюються між ними, з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків, а представлені позивачем первинні документи містять інформацію щодо змісту виконаних робіт у рамках названих договорів, є достовірними доказами виконання контрагентами позивача вимог, обумовлених названими договорами.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими, а тому податкове повідомлення - рішення 28.08.2014 року № слід визнати протиправними та скасувати.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, з наведених підстав колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року у справі №813/6103/14 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький