Справа № 2а/2370/6559/2011
Суддя: Л.В.Трофімова
Дата ухвалення: 2011-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а/2370/6559/2011

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

12 серпня 2011 року Справа № 2а/2370/6559/2011

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Трофімова Л.В., перевіривши матеріали позову приватного сільськогосподарського підприємства «Зеленьківське»до головного управління Держкомзему у Черкаській області у особі відділу Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області, треті особи - селянське фермерське господарство «Деркачі», товариства з обмеженою відповідальністю «Земельно-кадастрове бюро»про визнання дій протиправними щодо складання акту обстеження земельної ділянки від 23.06.2011р. № 63, акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.06.2011р. № 63 та розрахунку розміру шкоди від 25.06.2011р. та скасування зазначених актів та розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

ПСП «Зеленьківське»звернулося до суду з адміністративним позовом до головного управління Держкомзему у Черкаській області у особі відділу Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області, треті особи - СФГ «Деркачі», ТОВ «Земельно-кадастрове бюро»про визнання дій протиправними щодо складання акту обстеження земельної ділянки від 23.06.2011р. № 63, акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.06.2011р. № 63 та розрахунку розміру шкоди від 25.06.2011р. та скасування зазначених актів та розрахунку.

Позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо складання акту обстеження земельної ділянки від 23.06.2011р. № 63, акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.06.2011р. № 63 та розрахунку розміру шкоди від 25.06.2011р.;

- скасувати з дня підписання та винесення акт обстеження земельної ділянки від 23.06.2011р. № 63, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.06.2011р. № 63 та розрахунок розміру шкоди від 25.06.2011р.;

Вирішуючи питання про відмову у відкритті провадження у справі, суддя виходить з такого.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (частина 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Визначення поняття «справа адміністративної юрисдикції»наведено у статті 3 КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пункт шостий частини першої статті 3 КАС України містить положення, згідно з яким адміністративний позов –це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пункт перший частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 р. N 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" та в роз'ясненні президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 р. N 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" зазначено, що підставами для визнання будь-якого акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів суб'єктів правовідносин, на регулювання яких видано спірний акт.

Розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться інспекціями Мінприроди або Держземінспекцією та її територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держземінспекції на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 листопада 2000 р. N 1619.

Акт перевірки - документ, що фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання (є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері використання, охорони вод та відтворення водних ресурсів) та стан виконання ними вимог водного законодавства (наказ Державного комітету України по водному господарству від 7 грудня 2009 року N 223 "Про затвердження Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання, що використовують водні ресурси або здійснюють господарську діяльність у межах земель водного фонду"). У додатках до позову міститься акт за формою згідно наказу Державного комітету України по водному господарству від 7 грудня 2009 року N 223, що діяв до 17.06.2011р.

Згідно статті 1 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003р. № 858-IV визначено види робіт із землеустрою - обстежувальні, вишукувальні, топографо-геодезичні, картографічні, проектні та проектно-вишукувальні роботи, що виконуються з метою складання документації із землеустрою. За приписами статті 36 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003, № 858-IV Отримана в процесі обстежень інформація використовується для прийняття органами виконавчої влади і органами місцевого самоврядування рішень про рекультивацію та консервацію земель, введення обмежень у використанні земель, відновлення, збереження та підвищення родючості ґрунтів, покращання природних ландшафтів тощо.

Відповідно до п. 1.2 Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12 грудня 2003 р. N 312 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2003 р. N 1223/8544, державний контроль за використанням та охороною земель у системі центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів здійснює Держземінспекція та її територіальні органи.

Указом Президента України від 02.04.2010р. № 484/2010 "Про ліквідацію Комісії з опрацювання та комплексного вирішення питань реалізації державної політики у сфері раціонального використання та охорони земель" ліквідовано Комісію з опрацювання та комплексного вирішення питань реалізації державної політики у сфері раціонального використання та охорони земель. Постановою КМ України від 22.11.2010р. № 1068 "Про ліквідацію Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель" Державному комітетові із земельних ресурсів доручено у зв’язку із ліквідацією Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель забезпечити здійснення державного контролю за використанням і охороною земель. Указом Президента України від 08.04.2011р. № 445/2011 "Про Державне агентство земельних ресурсів України" визначено, що Державне агентство земельних ресурсів України є правонаступником Державного комітету України із земельних ресурсів.

Відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про здійснення державного контролю за використанням та охороною земель" державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється шляхом проведення перевірок.

За змістом підпункту 3 пункту 4 «Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель», затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12 грудня 2003 р. N 312 (надалі за текстом –Порядок) при виявленні порушення земельного законодавства державний інспектор: з'ясовує обставини та суть скоєного порушення земельного законодавства; установлює особу, яка здійснила порушення земельного законодавства; установлює, чи є в діях чи бездіяльності особи, яка вчинила порушення земельного законодавства, ознаки адміністративного правопорушення або склад злочину; обстежує земельну ділянку і встановлює, чи завдана юридичними чи фізичними особами шкода земельним ресурсам унаслідок їхньої господарської та іншої діяльності.

У силу пункту 5 Порядку при проведенні всіх видів перевірок державний інспектор складає акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства.

Пункт 6 Порядку передбачено механізм застосування заходів адміністративного впливу до порушників земельного законодавства у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення. З метою усунення наслідків виявленого порушення державний інспектор видає особі, яка скоїла правопорушення, припис про їх усунення Термін усунення наслідків правопорушення встановлюється державним інспектором, але не більше 30-денного строку. Припис складається у двох примірниках. Перший примірник припису залишається у державного інспектора, другий - вручається або надсилається поштою керівнику юридичної особи чи фізичній особі, які порушили земельне законодавство. У разі невиконання особою, яка допустила порушення земельного законодавства, припису протягом указаного в ньому строку, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення (за невиконання припису) за статтею 1885 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З метою усунення наслідків правопорушення державний інспектор повторно видає припис про припинення правопорушення чи усунення його наслідків та встановлює строк його виконання, але не більше 30-денного строку. При повторній відмові особи виконати припис (припинити порушення земельного законодавства чи усунути його наслідки) та при вжитті до неї усіх можливих заходів адміністративного впливу, інспекційний орган Держкомзему інформує про це відповідний орган прокуратури, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. Відповідно до вимог пункту "б" статті 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", інспекційний орган Держкомзему може внести до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування клопотання щодо припинення порушення земельного законодавства. Інспекційний орган Держкомзему, керуючись вимогами статті 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", має право звернутись до відповідного органу прокуратури з клопотанням про подання позову до суду щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

За приписами статті 1885 Кодексу про адміністративні правопорушення від 07.12.1984р. № 8073-X невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної та ядерної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов'язків - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від трьох до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'яти до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1.4. Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 р. № 34/5 нормативно-правовий акт це офіційний письмовий документ, прийнятий уповноваженим на це суб'єктом нормотворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, спрямований на регулювання суспільних відносин, що містить норми права, має неперсоніфікований характер і розрахований на неодноразове застосування. Прийняття нормативно-правових актів у вигляді листів і телеграм не допускається. Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб (фізичних та юридичних), яких вони стосуються. Індивідуальні ж акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушено.

Оскільки акт обстеження земельної ділянки від 23.06.2011р. № 63, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.06.2011р. № 63 та розрахунок розміру шкоди від 25.06.2011р. не є тими рішенням суб'єкта владних повноважень, які б породжували певні правові наслідки, були би спрямовані на регулювання публічно –правових відносин і мали би обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, та, відповідно підлягали би судовому розгляду як визнання недійсним обов’язкового для виконання рішення державного органу, зокрема такого, що може бути предметом розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Акт обстеження, акт перевірки та розрахунок розміру шкоди складені одним або групою перевіряючих без прийняття у подальшому рішень управлінського характеру не спричиняють виникнення будь-яких прав і обов'язків осіб чи суб'єктів владних повноважень, а отже, не породжують правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Таким чином, оспорювані акти: обстеження земельної ділянки від 23.06.2011р. № 63, акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.06.2011р. № 63 та розрахунку розміру шкоди від 25.06.2011р. - це письмові документи у яких викладено певні обставини, що можуть бути оцінені уповноваженими особами суб’єктів владних повноважень при прийнятті відповідних рішень. Оскільки дія —робота, діяльність, здійснення чого-небудь. сукупність вчинків кого-небудь; здійснення посадовою особою своїх обов'язків у межах наданих чинним законодавством повноважень чи всупереч їм, то зважаючи на завдання адміністративного судочинства у сфері публічно-правових відносин щодо захисту прав та інтересів осіб від порушень з боку органів державної влади, оцінюються владні управлінські функції. Прийняття управлінських рішень є процесом, що розглядається і в широкому, і у вузькому його розумінні. Розширене розуміння охоплює не тільки процес прийняття рішень, але і його виконання та контроль результатів його реалізації. У вузькому розумінні прийняття рішення розуміється як процес, що починається з констатації виникнення проблеми та завершується вибором дії, що спрямована на її усунення, тому прийняття рішень розглядається як вибір кращого рішення з чисельних альтернатив, що обумовлений кількістю та якістю інформації про стан об’єкта управління. З урахуванням викладеного дії головного управління Держкомзему у Черкаській області у особі (зазначено позивачем) відділу Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області щодо винесення (складання) зазначених актів та розрахунку не можуть бути предметом розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Крім того, суддя зазначає, що згідно зі статтями 15, 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно зі статтею 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства (ст.15 ЦПК України) справи щодо: ч.1п.3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За цивільним процесуальним кодексом України від 18.03.2004р. № 1618-IV ( ст.81 ч.4. )не підлягають оплаті витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про: п.5) відшкодування шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Зеленьківське»до головного управління Держкомзему у Черкаській області у особі відділу Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області, треті особи - селянське фермерське господарство «Деркачі», товариства з обмеженою відповідальністю «Земельно-кадастрове бюро»про визнання дій протиправними щодо складання акту обстеження земельної ділянки від 23.06.2011р. № 63, акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.06.2011р. № 63 та розрахунку розміру шкоди від 25.06.2011р. та скасування зазначених актів та розрахунку.

Повернути ПСП «Зеленьківське»позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами.

Копію ухвали направити ПСП «Зеленьківське».

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз’яснити позивачу його право звернутися до місцевого загального суду за місцем знаходження відповідача у порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі, в 5-ти денний строк з дня постановлення ухвали, апеляційної скарги. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.В.Трофімова