Справа № 820/420/15
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 р.Справа № 820/420/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Пянової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О. Го Касян В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2015р. по справі № 820/420/15

за позовом ОСОБА_1

до Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області , Державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області ОСОБА_2

про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області (далі - відповідач 1), в якому просив суд визнати протиправними дії Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області про відмову позивачу у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру; скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 02.12.2014 року №РВ-014; зобов'язати державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області здійснити дії щодо внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,1700 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована в селі Цупівка Дергачівського району Харківської області по вул. Шкільна,37.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2015 р. залучено до участі у справі в якості другого відповідача - державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області ОСОБА_2.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2015 р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано рішення державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 02.12.2014 року № РВ - 014.

Зобов'язано Відділ Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області здійснити дії щодо внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,1700 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована в селі Цупівка Дергачівського району Харківської області по вул. Шкільна,37.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою, відповідач 1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, суд не прийняв до уваги доводи відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 11.06.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що Рішенням Прудянської селищної ради XXXV сесії VІ скликання від 25.09.2013 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки орієнтовано в розмірі 1700 кв. м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Цупівка, вул. Шкільна, 37, за рахунок земель житлової та громадської забудови в межах населеного пункту, а також рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до ліцензованої землевпорядної організації для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, з наступним поданням її на погодження у порядку, передбаченому законодавством (а.с.95). Також п.3 зазначеного рішення визначено, що технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки та її погодження подати на розгляд селищної ради для подальшого прийняття рішення щодо безоплатної передачі земельної ділянки у власність.

На зазначеній земельній ділянці побудовано у 1950 році житловий будинок з надвірними будівлями, власником якого є позивач (а.с.44-52).

Як вбачається з матеріалів справи, на ім'я ОСОБА_1 складено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та території Прудянської селищної ради за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Цупівка, вул. Шкільна, 37 (а.с.83-93).

Зазначену технічну документацію виготовлено ТОВ "АГ Ріелті", що діє на підставі ліцензії, яка видана Державним комітетом України із земельних ресурсів України 24.03.2011 року, на проведення робіт із землеустрою, землеоціночних робіт (а.с.113).

На підставі акту встановлено та погоджено межі земельної ділянки за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Цупівка, вул. Шкільна, 37, що знаходиться у власності ОСОБА_1 (а.с.92).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач декілька разів зверталася з заявою про державну реєстрацію земельної ділянки за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Цупівка, вул. Шкільна, 37.

Проте, позивачу було кожного разу відмовлено в державній реєстрації земельної ділянки, а саме: рішенням державного кадастрового реєстратора від 16.11.2013 року №РВ - 013 відмовлено у внесенні відомостей до державного земельного кадастру щодо зазначеної земельної ділянки, з підстав, що документи в технічній документації розташовані в хаотичному порядку, не відповідають змісту документації із землеустрою, а також державним кадастровим реєстратором встановлено невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме блок "Форма власності" земельної ділянки заповнена не вірно (а.с.117).

Рішенням державного кадастрового реєстратора від 06.05.2014 року №РВ - 2014 знову відмовлено позивачу у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав, що кадастровий план земельної ділянки необхідно привести у відповідність до вимог ст. 34 Закону України Про Державний земельний кадастр, так як згідно вищевказаної статті на кадастровому плані земельної ділянки відображаються (поміж наявного) зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності). Таблиці із зазначенням координат усіх поворотних точок меж земельної ділянки, переліку земельних угідь, їх площ, відомостей про цільове призначення земельної ділянки та розробника документації із землеустрою на земельну ділянку є невід'ємною частиною кадастрового плану земельної ділянки. У рішенні зазначено, що відсутня копія клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, відсутній перелік обмежень прав на земельну ділянку і наявні земельні сервітути. Також, державний кадастровий реєстратор вказав про необхідність надати належним чином завірену селищною радою копію рішення Прудянської селищної ради та зазначив про відсутність дати на акті про передачу межових знаків на зберігання, а також невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме: блок "Суміжників" земельної ділянки сформовано та заповнено невірно (не відповідає акту погодження меж земельної ділянки); в блоці "Контактів" земельної ділянки належить дозаповнити дані про керівника місцевої влади (а.с. 118).

02.12.2014 року позивач втретє звернулася до Відділу Держземагентства в Дергачівському районі Харківської області з заявою про державну реєстрацію земельної ділянки за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Цупівка, вул. Шкільна, 37 (а.с.82).

Рішенням державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області ОСОБА_2 від 02.12.2014 року №РВ-014 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, з підстав невідповідності поданих документів вимогам, встановленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" та Порядку ведення Державного кадастру, а також зазначено, що позивачу необхідно надати копію сторінки паспорту, де вказано місце проживання заявника, надати завірену копію рішення селищної ради про надання дозволу на розробку технічної документації, на схемі розташування земельної ділянки уточнити її точне місцезнаходження, оскільки ідентифікувати земельну ділянку на наданій позивачем схемі неможливо; також належить доповнити інформацію в акті встановлення та погодження меж про суміжних землекористувачів земельної ділянки. Крім того, державним кадастровим реєстратором визначено невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме у блоці "Інформації про власника" державним кадастровим реєстратором зазначено, що позивачу необхідно уточнити місце проживання заявника; дозаповнити блок суміжників (а.с.8-9).

Разом з рішенням державним кадастровим реєстратором складено протокол проведення перевірки електронного документу від 02.12.2014 року, в якому зазначено про невідповідність даних електронного документу, а саме: наявним даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основами, даним індексних кадастрових карт (планів), відомостям про інші об'єктів Державного земельного кадастру, їх кількісним, якісним характеристикам та відомостям про значення оцінки земельної ділянки), встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик електронного документу, даним документації із землеустрою або оцінки земель (а.с.10-11).

З огляду на підстави відмови у державній реєстрації земельної ділянки, які викладені у рішеннях державного кадастрового реєстратора від 16.11.2013 року, 06.05.2014 року, а також 02.12.2014 року, необхідно зауважити на те, що при кожному наступному зверненні позивача державним кадастровим реєстратором було визначено кожен раз нові підстави щодо відмови в державній реєстрації, які виправлялися позивачем, що підтверджується технічною документацією.

Не погоджуючись з такими діями відповідачів та прийнятим рішенням від 02.12.2014 року №РВ-014, ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування рішення державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 02.12.2014 року № РВ - 014 та зобов'язання Відділ Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області здійснити дії щодо внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,1700 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована в селі Цупівка Дергачівського району Харківської області по вул. Шкільна,37, суд першої інстанції виходив з приписів ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України та зауважив про протиправність прийнятого відповідачем рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст. 39 Закону України "Про Державний земельний кадастр" дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, визначено, що ведення Державного земельного кадастру здійснює Держземагентство та його територіальні органи.

Частиною 13 ст. 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що документація із землеустрою і технічна документація з оцінки земель подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, відповідно до їх повноважень, визначених цим Законом, разом з електронним документом, що містить результати робіт із землеустрою та оцінки земель.

Відповідно до п. 15 Порядку ведення Державного земельного кадастру, документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, подається Державному кадастровому реєстраторові, що здійснює внесення таких відомостей у паперовій формі та у формі електронного документа.

Згідно з ч.2 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до п. 6 Порядку ведення Державного земельного кадастру до повноважень Державного кадастрового реєстратора Держземагентства належать: 1) внесення до Державного земельного кадастру: геодезичної, картографічної основи та відомостей про них (змін до них), індексних кадастрових карт (планів) відповідних адміністративно-територіальних одиниць (змін до них), індексної кадастрової карти кадастрової зони за межами адміністративно-територіальних одиниць (змін до неї) та відомостей про кадастрове зонування земель в межах території України (змін до них); відомостей (змін до них) про землі в межах державного кордону, територій Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя, про інші об'єкти Державного земельного кадастру, розташовані за межами адміністративно-територіальних одиниць, а також надання відмови у їх внесенні; 2) здійснення реєстрації: заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; заяв про відкликання заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; заяв про надання відомостей з Державного земельного кадастру; 3) проведення перевірки відповідності поданих документів вимогам законодавства; 4) узагальнення відомостей про землі в межах державного кордону, територій Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру; 5) надання відомостей з Державного земельного кадастру щодо об'єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту, та відмови у їх наданні; 6) виправлення помилок у Державному земельному кадастрі, допущених у відомостях щодо об'єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту; 7) оприлюднення за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на офіційному веб-сайті Держземагентства: відомостей щодо об'єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту; дати та номера реєстрації заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та заяв про відкликання заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, їх стислого змісту та інформації про результати розгляду; 8) надання та отримання інформації про об'єкти Державного земельного кадастру в порядку інформаційної взаємодії з іншими кадастрами та інформаційними системами.

Згідно з 4 ст. 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру, зокрема, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України.

Частиною 1 ст. 22 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати законодавству.

Згідно з положенням ст. 23 Закону України "Про Державний земельний кадастр" документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подається органу, що здійснює внесення таких відомостей, також у формі електронного документа (ч.1 ст. 23 Закону України "Про Державний земельний кадастр").

Вимоги до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру (ч.2 ст. 23 Закону України "Про Державний земельний кадастр").

Електронний документ подається Державному кадастровому реєстратору, який здійснює внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, разом із документацією, яка є підставою для такого внесення, у паперовому вигляді.

Перевірка відповідності наданого електронного документа наявним даним Державного земельного кадастру та встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик щодо розроблення такого документа здійснюється Державним кадастровим реєстратором, уповноваженим здійснювати внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, протягом строку, встановленого статтею 21 цього Закону для їх внесення (ч.3 ст. 23 Закону України "Про Державний земельний кадастр").

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Згідно з ч. 6 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" підставами для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити на те, що наведений перелік підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є вичерпним.

Щодо вимог державного кадастрового реєстратора про надання копії сторінки паспорту, де вказано місце проживання заявника, колегія суддів зазначає, що, як вбачається з копії технічної документації, позивачем було надано повну копію всіх сторінок паспорту (а.с.96-99), а в заяві про державну реєстрацію земельної ділянки позивачем зазначено її місце проживання (а.с.82).

При цьому, ч. 2 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Пунктом 25.8 Вимог до структури, змісту та форми оформлення результатів робіт в електронному вигляді (обмінного файлу), затверджених Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 02.11.2009 року №573, визначено, що в комплексному типі "Дані про фізичну особу" (NaturalPerson) зазначаються відомості про: прізвище, ім'я, по - батькові фізичної особи з використанням комплексного типу, зазначеного у пункті 25.14 цього розділу; ідентифікаційний номер згідно з ДРФО (за наявності) фізичної особи (TaxNumber); документ, що посвідчує особу (Passport), а саме: назва документа (DocumentType), серія (PassportSeries), номер (PassportNumber), дата видачі (PassportIssuedDate) та орган, який видав документ (IssuanceAuthority); додаткові дані про фізичну особу (AdditionalInfo); громадянство фізичної особи (Citizenship); місце проживання фізичної особи (Address) з використанням комплексного типу, зазначеного у пункті 25.12 цього розділу.

З огляду на викладене, вимога державного кадастрового реєстратора щодо подачі копій сторінок паспорту з зазначенням місця проживання заявника є безпідставною та необґрунтованою.

Щодо вимог державного кадастрового реєстратора про надання завіреної селищною радою копії рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в с. Цупівка, вул. Шкільна, 37, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що в наданому позивачем пакеті документів державному кадастровому реєстратору містилася завірена селищною радою копія рішення селищної ради про надання дозволу на розробку технічної документації, що підтверджується оглянутими оригіналами документів, що надавались позивачем державному кадастровому реєстратору з заявою про внесення змін до Державного земельного кадастру 02.12.2014 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що визначені державним реєстратором підстави щодо відмови у внесенні змін до Державного земельного кадастру 02.12.2014 року є необґрунтованими.

Щодо зазначеної в рішенні від 02.12.2014 року невідповідності поданих позивачем документів в частині необхідності уточнення на схемі розташування земельної ділянки її точного місцезнаходження, а також необхідності доповнити інформацію в акті встановлення та погодження меж про суміжних землекористувачів земельної ділянки, колегія суддів зауважує, що державним кадастровим реєстратором не визначено, з яких саме причин неможливо ідентифікувати земельну ділянку, які саме недоліки потребують доповнення.

Як встановлено з плану встановлених меж (а.с.91), а також акту встановлення та погодження меж земельної ділянки (а.с.92), на схемі розташування земельної ділянки зазначено її місце знаходження, а також визначено суміжних землевласників (землекористувачів).

Відповідно до п. 2.8 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року №376, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає пояснювальну записку, яка містить опис місця розташування земельної ділянки, відомості про власника (користувача) земельної ділянки, відомості про виконавця (виконавців), реквізити відповідних ліцензій, необхідних для виконання робіт, відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, стислий опис виконаних робіт; технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (додаток 1); копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі його наявності); матеріали польових топографо-геодезичних робіт; план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки; перелік обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути; у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками (додаток 2).

Згідно з п. 24.2.2. Вимог до структури, змісту та форми оформлення результатів робіт в електроном вигляді (обмінного файлу), в елементі "Межі з суміжником" (AdjacentBoundary) зазначається опис меж із суміжною кадастровою одиницею згідно із додатком 12 ( za157-10 ) (комплексний тип "Межа об'єкта").

З огляду на викладене, з урахуванням оглянутого судом першої інстанції оригіналу технічної документації, яка надавалася державному кадастровому реєстратору, колегія суддів погоджується з висновками суду про безпідставність висновків державного кадастрового реєстратора у рішенні від 02.12.2014 року про невідповідність поданих документів вимогам, встановленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" та Порядку ведення Державного кадастру.

Оскільки висновки державного кадастрового реєстратора про невідповідність електронного документа установленим вимогам витікають з безпідставних висновків про невідповідність поданих документів вимогам, встановленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" та Порядку ведення Державного кадастру, суд першої інстанції також дійшов правомірного висновку про їх необґрунтованість.

Враховуючи вищевикладене, рішення державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області ОСОБА_2 від 02.12.2014 року № РВ - 014 є необґрунтованим та безпідставним, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, всупереч наведеним положенням, відповідачем 2, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність його рішення, що оскаржується.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про застосування в даному випадку положень ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов'язання Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області здійснити дії щодо внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,1700 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована в селі Цупівка Дергачівського району Харківської області по вул. Шкільна,37, для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що зобов'язання здійснити дії щодо внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру суперечить положенням Закону України "Про державний земельний кадастр", є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідно до норм зазначеного Закону та Порядку ведення Державного земельного кадастру реєстратор, зокрема, здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні.

В свою чергу, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання державного кадастрового реєстратора внести відомості до Державного земельного кадастру щодо зазначеної земельної ділянки, суд першої інстанції виходив з того, що вказана вимога має бути адресована відділу Держземагентства, до компетенції якого відноситься питання щодо визначення конкретного державного реєстратора для виконання рішення суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зауважує на той факт, що ані позивачем, ані відповідачами постанова суду в цій частині в апеляційному порядку оскаржена не була.

Згідно з ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Виходячи з вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому посилання відповідача 1 в апеляційній скарзі на порушення судом ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України є безпідставними.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2015р. по справі № 820/420/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 16.06.2015 р.