Справа № 821/1529/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1529/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Херсонській області про зняти накладений постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Херсонській області від 10.10.2013р. ВП №39977346 арешт з нерухомого майна вбудованого приміщення магазину загальною площею 88,9 кв.м., яке розташовано за адресою: Херсонська область, м. Н,

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" (далі - позивач, ПАТ "Кредобанк", Банк) звернулось до суду із позовом до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Херсонської області (далі - відповідач, УДВС ГУЮ в Херсонській області), в якому просить зняти накладений постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Херсонській області (далі - ВПВР УДВС ГУЮ в Херсонській області) від 10.10.2013р. ВП №39977346 арешт з нерухомого майна - вбудованого приміщення магазину загальною площею 88,9 кв.м., яке розташовано за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Миколи Букіна, буд. №62 і належить ОСОБА_1 (далі - третя особа) та знаходиться в іпотеці ПАТ "Кредобанк", а також виключити вказане нерухоме майно з акту опису й арешту майна від 07.05.2014р., який складено державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ в Херсонській області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що арешт згаданого вище нерухомого майна, яке передано третьою особою позивачу в іпотеку для забезпечення зобов'язань за кредитним договором від 13.12.2006р. №165/ж, порушує права Банку як іпотекодержателя на пріоритетне задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки.

Також позивач вказує, що про накладення арешту на предмет іпотеки його було повідомлено лише 07.05.2015р.

Сторони у судове засідання не з'явились, будучі належним чином повідомлені про дату і час розгляду справи, подали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що між ВАТ "Кредобанк", правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 укладено кредитний договір від 13.12.2006р. №165/ж, згідно з яким останньому надано грошові кошти в сумі 400000,00 грн. на строк до 01 грудня 2026 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ОСОБА_2 та ВАТ "Кредобанк" укладений договір іпотеки від 13.12.2006р. №165/ж, за умовами якого предметом іпотеки є нерухоме майно: нежиле приміщення, вбудоване приміщення магазину, до складу якого входять літ. "А" - вбудоване приміщення магазину, загальною площею 88,9 кв.м, літ. "а"- ганок, літ."а1"-ганок, яке розташоване у Херсонській області в м. Нова Каховка по вул. Букіна Миколи під номером 62, який належить Іпотекодавцю (ВАТ "Кредобанк") на праві власності на підставі договору купівлі-продажу.

Право іпотеки зареєстровано відповідно до чинного на той час законодавства 13.12.2006р.

Судом також встановлено, що згідно з вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 25.12.2012р. у справі №2116/1304/2012 стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" 9579619,74 грн. в рахунок відшкодування завданої злочином шкоди, про що 11.01.2013р. виданий виконавчий лист №2116/1304/2012.

Цей виконавчий лист перебуває у провадженні УДВС ГУЮ в Херсонській області і за ним 01.10.2013р. відкрито виконавче провадження №39977346, в межах якого постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Херсонській області від 10.10.2013р. накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_2, в тому числі і на нерухоме майно, передане ним в іпотеку позивачу у 2006 році.

Відомості про обтяження належного ОСОБА_2 нерухомого майна внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 11.10.2013р. за №2841853.

Крім того, при примусовому виконанні виконавчого листа Нововоронцовського районного суду Херсонської області №2116/1304/2012 старшим державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області 07.05.2014р. складено Акт опису й арешту майна - вбудованого приміщення магазину загальною площею 88,9 кв.м., яке розташовано за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Миколи Букіна, буд. №62, тобто предмету іпотеки за іпотечним договором від 13.12.2006р. №165/ж.

Предметом спору є правомірність накладення арешту на нерухоме майно - предмет іпотеки для задоволення вимог стягувача, який не є іпотекодержателем.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

За змістом пункту 1 частини першої статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (стаття 57 Закону України "Про виконавче провадження").

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" (частина восьма статті 54 Закону України "Про виконавче провадження").

При реалізації цієї норми слід мати на увазі, що за положеннями статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно частиною першою статті 33 Закону України "Про іпотеку", за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов'язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п'ята статті 3 Закону України "Про іпотеку").

За змістом частини шостої статті 3 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України "Про іпотеку" пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Зі змісту наведених правових норм також видно, що звернення стягнення на предмет іпотеки за виконавчими документами для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями, допускається у тому випадку, якщо право іпотеки не зареєстровано в установленому законодавством порядку або зареєстровано після виникнення у таких стягувачів права на задоволення своїх вимог за рахунок майна, належного боржнику.

Аналогічний правовий висновок висловлений також Верховним Судом України у постанові від 09.04.2014р. у справі №6-13цс14, в якій зазначено, що з урахуванням положень частини восьмої статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" та частини шостої статті 3 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання здійснюється за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має пріоритет перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Судом встановлено, що в даному випадку звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання проведено державним виконавцем за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача, який не є іпотекодержателем, та у порушення передбаченого частиною восьмою статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" і частиною шостою статті 3 Закону України "Про іпотеку" пріоритету права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Так, державна реєстрація іпотеки на нерухоме майно - вбудоване приміщення магазину загальною площею 88,9 кв.м., яке розташовано за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Миколи Букіна, буд. №62, - здійснена 13.12.2006р. за №4217495, про що свідчить Інформаційна довідка від 20.02.2014р. №47918078.

Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 коштів ухвалено 25.12.2012р., в ході його виконання відповідачем постановою від 10.10.2013р. ВП №39977346 накладено арешт на майно третьої особи і це обтяження зареєстровано 11.10.2013р. за №2841853, а 07.05.2014р. згідно Акту здійснено опис та арешт нерухомого майна - предмету іпотеки.

Таким чином, державна реєстрація іпотеки на вказане вище нерухоме майно відбулась задовго до виникнення права інших осіб, які не є іпотекодержателями, на задоволення їх вимог за рахунок предмета іпотеки, а тому позивач має першочергове право на задоволення своїх вимог переважно перед цими особами.

Наведене дає підстави для висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно боржника, яке передано позивачу в іпотеку, оскільки вказані дії відповідача унеможливлюють реалізацію позивачем першочергового права задоволення вимог до боржника за рахунок предмету іпотеки.

Правове регулювання відносин щодо зняття арешту з майна здійснюється відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Суд звертає увагу на те, що виконавче провадження, в межах якого арештовано майно - предмет іпотеки, є незавершеним і у даному випадку відсутній спір про право власності на це майно, оскільки предметом спору є захист прав позивача як іпотекодержателя, а не власника майна. Також слід врахувати, що позивач не є стороною або учасником виконавчого провадження.

У зв'язку з цим захист прав позивача можливий, зокрема, шляхом звернення до суду із адміністративним позовом щодо зняття арешту з предмета іпотеки.

За таких обставин позовні вимоги в частині зняття арешту із вказаного майна є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про виключення нерухомого майна - вбудованого приміщення магазину загальною площею 88,9 кв.м., яке розташовано за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Миколи Букіна, буд. №62 і належить ОСОБА_1 - з акту опису й арешту майна від 07.05.2014р., складеного державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, суд зазначає наступне.

Згідно із ст.105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження", ст.181 КАС України визначені способи захисту прав, порушених накладеним органом державної виконавчої служби арештом майна і серед них відсутній такий спосіб, як "виключення майна з акту опису й арешту".

З огляду на викладене, належним способом захисту прав позивача слід вважати визнання протиправним і скасування акту опису й арешту майна, а не виключення певного майна з цього акту.

У зв'язку з цим слід урахувати, що майно - предмет іпотеки, описане й арештоване згідно з Актом від 07.05.2014р., який складений не відповідачем, а державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області.

Позивачем до Відділу Державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області не заявлялось жодних позовних вимог, тому суд позбавлений можливості обрати належний спосіб захисту прав позивача, порушених згаданим Актом опису й арешту майна від 07.05.2014р.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про виключення майна з Акту опису й арешту майна від 07.05.2014р. є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, що не позбавляє позивача права звернутись до суду із позовними вимогами щодо скасування цього акту.

Керуючись ст.ст. 160-163, 181 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зняти арешт, накладений постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області від 10 жовтня 2013 року ВП №39977346, з нерухомого майна - вбудованого приміщення магазину загальною площею 88,9 кв.м., яке розташовано за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Миколи Букіна, буд. №62 і належить ОСОБА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.

кат. 11.5