Справа № 816/1144/15-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 р.Справа № 816/1144/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23.04.2015р. по справі № 816/1144/15-а

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укролія"

до Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про скасування та визнання нечинним податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Укролія", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 26 березня 2015 року № .

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.04.2015 р. по справі №816/1144/15-а адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 26 березня 2015 року № .

Відповідач, Полтавська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області, не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, та зазначає, що позивачем неправомірно віднесено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, які оформлені контрагентами позивача з порушеннями податкового законодавства. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23.04.2015 р. по справі №816/1144/15-а та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Представники позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечували, просили суд залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, доводи апеляційної скарги, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що з 20 лютого 2015 року по 05 березня 2015 року фахівцями Полтавської ОДПІ проведено документальну позапланову перевірку ТОВ "Укролія" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2014 року, про що було складено акт № 53/15/31577685 від 12 березня 2015 року (а.с. 11-23).

Під час перевірки були встановлені порушення позивачем вимог п. 198.6 ст. 198, п.п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за листопад 2014 року на 30252,00 грн.

На підставі акту відповідачем 26 березня 2015 року було прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 30252,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 15126,00 грн. (а.с. 8).

Позивач не погодився з оскаржуваним рішенням податкового органу, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконав всі умови для формування податкового кредиту, тому податкове повідомлення-рішення № , від 26.03.2015 року не відповідають вимогам чинного законодавства, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

В перевіряємому періоді позивач мав взаємовідносини з контрагентом ПП "Крячківка-агро-плюс" та СФГ "Злагода".

З матеріалів справи встановлено, що 24.09.2014 року між позивачем та ПП "Крячківка-агро-плюс" було укладено договір поставки № 1163, на підставі якого позивач придбав сою, передбачену специфікацією від 24 вересня 2014 року до вищевказаного договору (а.с. 28-32).

Крім того, 23.10.2014 року між позивачем та СФГ "Злагода" укладено договір поставки № 1193, на підставі якого позивач придбав сою (а.с. 65-67).

Реальність господарської операції між позивачем та його контрагентами підтверджують наявні в матеріалах справи документи: акти приймання олійного насіння, що надійшло від постачальників на склад (а.с. 35, 38, 41, 44, 47, 50), накладні (а.с. 57-62, 73-74).

За результатами вищевказаних операцій між позивачем та його контрагентами, складені податкові накладні (а.с. 51-56) від 05 жовтня 2014 року № 3/2 (ПДВ - 29339,53 грн.); від 07 жовтня 2014 року № 4/2 (ПДВ - 26276,26 грн.); від 08 жовтня 2014 року № 5/2 (ПДВ - 30728,44 грн.); від 09 жовтня 2014 року № 6/2 (ПДВ - 30582,67 грн.); від 12 жовтня 2014 року № 7/2 (ПДВ - 31880,30 грн.); від 13 жовтня 2014 року № 8/2 (ПДВ - 30847,95 грн.) та від 27 жовтня 2014 року № 30/2 (ПДВ - 16666,67 грн.); від 28 жовтня 2014 року № 31/2 (ПДВ - 14666,67 грн.); від 31 жовтня 2014 року № 33/2 (ПДВ - 1081,00 грн.) (а.с. 68-70).

Розрахунки між суб'єктами господарювання проводилися в безготівковій формі, про що свідчить платіжні доручення (а.с. 63,64, 75,76).

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

При цьому за правилами п.198.3. ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Податкова накладна, за правилами абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

В акті перевірки від 12 березня 2015 року № 53/15/31577685 контролюючий орган встановив, що податковий кредит у відповідному звітному періоді позивачем сформований на підставі податкових накладних, які оформлені з порушенням вимог податкового законодавства.

Так, у податкових накладних, отриманих від ПП "Крячківка-агро-плюс" та СФГ "Злагода", у графі "місцезнаходження (податкова адреса) покупця" вказано неповну адресу ТОВ "Укролія", а саме не зазначено вулицю та номер будинку. Таким чином, на думку відповідача, ці податкові накладні не є дійсними та не можуть бути підставою для формування податкового кредиту у відповідному звітному періоді.

Колегія суддів не погоджується з цим висновком, оскільки матеріалами справи встановлено, що позивачем з контрагентами ПП "Крячківка-агро-плюс" та СФГ "Злагода" належним чином оформлені договірні відносини та на виконання вимог податкового законодавства оформлені документи податкової та бухгалтерської звітності, які відповідають вимогам чинного законодавства України. Крім того, згідно ст. 201 Податкового кодексу України не передбачено у податковій накладній зазначення повного місцезнаходження покупця.

Колегія суддів також вважає безпідставний довід апеляційної скарги, що Диканським районним судом Полтавської області визнано вину головного бухгалтера ТОВ «Укролія» Омельяненко А.Г. у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки даним судовим рішенням не встановлено порушення правил формування податкового кредиту головним бухгалтером ТОВ «Укролія» Омельяненко А.Г. за податковими накладними №30/2 від 27.10.2014 року, №31/2 від 28.10.2014 року, РК №33/2 від 31.10.2014 року.

У відповідності ч.4 ст. 72 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Враховуючи викладене, те що позивачем належним чином було підтверджено правомірність віднесення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, наданими до перевірки належно оформленими документами, зібрані по справі докази підтверджують виконання зобов'язань між сторонами господарських операцій, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість висновків податкового органу щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість позивачу, а тому суд першої інстанції правомірно скасував податкове повідомлення - рішення від 26 березня 2015 року № .

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність свого рішення.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи та всупереч вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 23.04.2015 р. по справі №816/1144/15-а суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23.04.2015р. по справі № 816/1144/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.
Повний текст ухвали виготовлений 15.06.2015 р.