Справа № 592/668/15-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 р. Справа № 592/668/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 квітня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання дій неправомірними, з зобов'язанням здійснення виплати матеріального забезпечення - допомоги з тимчасової непрацездатності, -

В с т а н о в и л а:

27 січня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати неправомірними дії відповідача - виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - відповідач, Фонд) щодо невиплати йому матеріального забезпечення - допомоги з тимчасової непрацездатності у розмірі 8.025 грн. відповідно до нарахованої суми на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування; зобов'язати відповідача здійснити таку виплату.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він має статус особи, застрахованої в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, та внутрішньо переміщеною особою з адміністративно-територіальної одинці України - району проведення антитерористичної операції, перебуває у трудових відносинах з роботодавцем - ВП «Шахта «Міусинська». У період з 17 червня 2014 року по 15 липня 2014 року він проходив курс лікування. Медичною установою йому був виданий лист тимчасової непрацездатності, який пред'явлений за місцем роботи. ВП «Шахта Міусинська» ДП «Донбасантрацит» заява-розрахунок на фінансування матеріального забезпечення, до якого включена нарахована йому допомога з тимчасової непрацездатності за період з 17.06.2014 року по 15.07.2014 року, подана 25.09.2014 року до Антрацитівської міської виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та відомості щодо виплати йому допомоги з тимчасової непрацездатності у розмірі 8.025 грн. внесені до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

08 грудня 2014 року він звернувся до Фонду із заявою, якою просив відповідача здійснити виплату належного матеріального забезпечення, у разі відмови у здійсненні виплати - надати мотивовану відповідь, про результати розгляду заяви та прийняте рішення просив повідомити. Під час реєстрації заяви він був повідомлений про наявність у Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування інформації про те, що нарахована йому сума матеріальної допомоги складає 8.025 грн.

12.01.2015 року отримав відповідь Фонду відповідно до якої, відповідач, визнав його право на виплату матеріальної допомоги, в здійсненні виплати відмовив.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 квітня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений в повному обсязі.

Судове рішення вмотивовано тим, що відповідачем було безпідставно відмовлено у задоволені звернення позивача, такі дії відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства України та порушують соціальні права позивача, які підлягають судовому захисту.

Не погоджуючись із рішенням суду, в апеляційній скарзі Фонд, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. С уми від 06 квітня 2015 року та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню відповідно до положень п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з наступних підстав.

Статтями 1 і 2 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в редакції, що була чинною до 01 січня 2015 року, визначалось, що завданням страхування від нещасного випадку, зокрема, є відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини під час виконання трудових обов'язків, надання їм соціальних послуг у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також у разі їх смерті, здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей, дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання, у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності.

Підпунктом «а» п. 1 ч. 1 ст. 21 цього Закону було встановлено, що у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» Державний реєстр загальнообов'язкового державного соціального страхування це організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 18 січня 2011 року N 4 затверджений Порядок формування та подання страхувальниками звітності по коштах загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Підпунктом 5.6 Порядку установлено, що у таблиці II «Розшифровки витрат за рахунок страхових коштів» наводиться інформація про витрати, проведені страхувальником на матеріальне забезпечення за їх видами. Так, в рядок 1 «По тимчасовій непрацездатності (за винятком допомоги по догляду за хворою дитиною або хворим членом сім'ї)» вносяться дані про кількість робочих днів, втрачених працівниками внаслідок тимчасової непрацездатності, за винятком днів тимчасової непрацездатності, оплачених за рахунок коштів підприємства, установи, організації або фізичної особи - страхувальника, та сума нарахованої допомоги за рахунок коштів Фонду (тобто нарахована, починаючи з шостого календарного дня непрацездатності) у звітному періоді.

При цьому, умовою підтвердження тимчасової непрацездатності в Україні, яка надає право на допомогу по тимчасовій непрацездатності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», є наявність у застрахованої в системі загальнообов'язкового соціального страхування особи належним чином оформленого «лікарняного листа» або іншого документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність.

Порядок видачі таких документів регулюється Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року № 455.

Відповідно до даної Інструкції, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Крім листка непрацездатності цим нормативним актом встановлено вичерпний перелік інших видів документів, що підтверджують тимчасову непрацездатність (видаються для інших категорій фізичних осіб).

21 січня 2015 року за № 68/26513 Міністерством юстиції України зареєстрована постанова правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26 грудня 2014 року № 37, якою затверджений Порядок надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Пунктом 8 зазначеного Порядку встановлений перелік документів, які застрахованою особою слід надати до робочого органу Фонду для отримання матеріального забезпечення по тимчасовій непрацездатності, а п. 12 встановлений механізм дій Фонду у разі відсутності у застрахованої особи певних документів.

01 жовтня 2014 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 531 «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (редакція діє з 18 жовтня 2014 року), якою, зокрема, установлено, що особи, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції (далі - застраховані особи), мають право на надання матеріального забезпечення (якщо страховий випадок настав до моменту переміщення застрахованої особи) та соціальних послуг відповідно до Законів України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» і «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» робочими органами виконавчих дирекцій Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі - фонди) за фактичним місцем проживання (перебування) у порядку, встановленому правліннями фондів (п.п. 1, ч. 1).

Також, визначено про те, що матеріальне забезпечення та соціальні послуги надаються за умови подання документів, що підтверджують право застрахованих осіб на їх надання, а у разі відсутності таких документів - на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі відсутності у зазначеному Реєстрі необхідних відомостей матеріальне забезпечення надається у мінімальному розмірі, встановленому правліннями фондів, з наступним перерахуванням сум матеріального забезпечення після надходження документів, що підтверджують право застрахованих осіб на його надання (п.п. 2 ч. 1).

Частиною 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», в редакції що була чинною до 01.01.2015 року, передбачено, що для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Законом України від 28 грудня 2014 року N 77-VIII статтю 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» доповнено частиною десятою (редакція діє з 01 січня 2015 року), згідно із якою: «Внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території мають право на отримання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, безпосередньо у робочих органах Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживання, перебування. Матеріальне забезпечення, страхові виплати призначаються за наявності необхідних документів, що підтверджують право на ці виплати, а в разі їх відсутності - за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування у порядку, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України. У разі відсутності в зазначеному Реєстрі необхідних відомостей матеріальне забезпечення, страхові виплати надаються у мінімальному розмірі, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України, з наступним перерахуванням сум матеріального забезпечення після надходження документів, що підтверджують право застрахованих осіб на їх надання».

21 січня 2015 року за № 68/26513 Міністерством юстиції України зареєстрована постанова правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26 грудня 2014 року № 37, якою затверджений Порядок надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Пунктом 8 зазначеного Порядку встановлений перелік документів, які застрахованою особою слід надати до робочого органу Фонду для отримання матеріального забезпечення по тимчасовій непрацездатності, а п. 12 встановлений механізм дій Фонду у разі відсутності у застрахованої особи певних документів.

Судом встановлено, що 05 листопада 2014 року згідно із Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, позивач ОСОБА_1 отримав довідку про взяття його на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції (а.с. 9).

18 грудня 2014 року позивач звернувся до Фонду із заявою, якою просив здійснити виплату належного йому матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності у повному розмірі, відповідно до нарахованої суми на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, перерахувавши цю суму на поточний рахунок, відкритий у відділені банку. Просив повідомити його про результати розгляду заяви та про прийняте рішення, а у разу відмови у здійсненні виплати - надати мотивовану відповідь із зазначенням підстав прийняття такого рішення (а.с. 11-12).

До звернення від 18.12.2014 року позивачем надані: копія паспорту та ідентифікаційного номеру на своє ім'я, копія довідки про взяття його на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції , копію розрахункового листа ВП «Шахта «Міусинська» ДП «Донбасантрацит» (табуляграми, звірки за липень 2014 року).

Листом від 30 грудня 2014 року за вих. № 01-20-05/2868 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 531 визначено право осіб, у тому числі і його на надання матеріального забезпечення - допомогу з тимчасової непрацездатності за період з 17 червня 2014 року по 15 липня 2014 року. Оскільки урядовим актом встановлено, що надання такої допомоги буде проводитись у прядку, встановленому правлінням фондів, а станом на 30 грудня 2014 року Порядок надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не затверджений, питання щодо виплати належної йому допомоги буде розглянуте після прийняття та набрання чинності зазначеного вище Порядку (а.с. 13).

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що висновок суду про відмову відповідача здійснити виплату належного йому матеріального забезпечення не відповідають обставинам справи.

Як убачається із вищезазначеного листа Фонду від 30 грудня 2014 року відповідач інформував позивача про наявність у останнього права на отримання матеріального забезпечення та про відсутність станом на 30 грудня 2014 року законодавчо встановленого механізму реалізації цього права. Одночасно позивач був повідомлений про те, що остаточне рішення з приводу його звернення буде прийнято після прийняття Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Порядку надання такого матеріального забезпечення.

З урахуванням приписів ст. 19 Конституції України про те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, колегія суддів не вбачає протиправності в зазначених діях відповідача.

Колегія суддів вважає хибною думку позивача ОСОБА_1 і суду першої інстанції про те, що положення п.п. 2 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 531 виключають необхідність дотримання позивачем порядку, що встановлений постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26 грудня 2014 року № 37 і, якою визначений механізм надання матеріального забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності…, за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасовою втрати працездатності особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, за таким видом матеріального забезпечення, як допомога по тимчасовій непрацездатності.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з тим, - скасовує постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 квітня 2015 року та приймає рішення про відмову в задоволені цих позовних вимог.

Разом з тим, з урахуванням обставин справи та приписів ч. 2 ст. 11 КАС України, з метою повного захисту прав та інтересів позивача колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог ОСОБА_1 та зобов'язати Фонд розглянути по суті (тобто з прийняттям відповідного рішення) звернення позивача від 18 грудня 2014 року.

Таке рішення колегія суддів обґрунтовує тим, що з матеріалів справи вбачається, що з часу звернення позивача ОСОБА_1 до адміністративного суду з даним позовом, тобто з 27 січня 2015 року, відповідачем рішення по суті звернення позивача не прийнято.

При цьому, колегія суддів звертає увагу відповідача на приписи п. 7 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в редакції, що є чинною з 01 січня 2015 року, про обов'язок надавати безоплатно застрахованим особам консультації з питань застосування законодавства про соціальне страхування.

Інші доводи та заперечення строін на висновки колегії суддів не впливають.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів відповідно до положень ст. 94 КАС України приходить висновку про необхідність зарахування до Державного бюджету України суми судового збору, сплаченого позивачем квитанцією ПАТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.342253787.1 від 26.01.2015 року (а.с. 2).

В порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України, розгляд справи відбувся за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Керуючись ч. 1 ст. 41 ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, ст.ст. 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - задовольнити частково.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 квітня 2015 року - скасувати з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1: про визнання неправомірними дій виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо невиплати матеріального забезпечення - допомоги з тимчасової непрацездатності у розмірі 8.025 грн., відповідно до нарахованої суми на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування; про зобов'язання виконавчу дирекцію Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності здійснити матеріального забезпечення - допомоги з тимчасової непрацездатності у розмірі 8.025 грн., відповідно до нарахованої суми на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Зобов'язати виконавчу дирекцію Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 18 грудня 2014 року.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст постанови буде виготовлений і підписаний 12 червня 2015 року.