Справа № 815/1074/15
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/1074/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О. А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.В., Шляхтицького О.І.

секретаря Мамедової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Амбра Імпекс Інт», Південної митниці Міндоходів на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Амбра Імпекс Інт» до Південної митниці Міндоходів, третя особа Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Амбра Імпекс Інт» звернулося до суду з позовом до Південної митниці Міндоходів, третя особа Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення Південної митниці Міндоходів від 21 лютого 2014 року №500060001/2014/61028/1 про коригування митної вартості товарів, картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21 листопада 2014 року № 500060001/2014/00689; про стягнення з державного бюджету України на його користь надмірно сплачених митних платежів у розмірі 55343,73грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року визнано протиправними та скасовано рішення Південної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 21 листопада 2014 року №500060001/2014/61028/1, картку відмови в прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21 листопада 2014 року № 500060001/2014/00689.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, сторони подали апеляційні скарги. Південна митниця Міндоходів просить постанову суду скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог. ТОВ «Амбра Імпекс Інт» просить скасувати постанову суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Державного бюджету України на користь товариства надміру сплачених митних платежів та прийняти в цій частині нову постанову про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 жовтня 2014 року між ТОВ «Амбра Імпекс Інт» та компанією «UMIT FILIZ - ONUR KURUYEMISLERI GIDA SANAYI VE TICARET LTD. STI», укладено контракт купівлі-продажу товарів №АІІ-UF. /т.1 а.с.28-31/ Згідно умов контракту продавець зобов'язується продати товар, а покупець прийняти і оплатити товар згідно специфікації наданої до кожної окремої партії товару. Кількість, ціна і якість товару буде вказана в інвойсах, доданих до кожної окремої партії товару. Ціна товару повинна бути узгоджена сторонами та вказується в інвойсах чи додатках на кожну поставку. Ціна враховується на умовах - СІР-Одеса, СІF-Одеса, СРТ-Одеса чи СІР-Іллічівськ, СІF-Іллічівськ, СРТ-Іллічівськ (Инкотермс 2010). Загальна сума контракту 32000дол. США. Покупець сплачує продавцю за придбаний товар на умовах відстрочки платежу, по мірі реалізації товару. За взаємною домовленістю сторін, товар може бути оплачений на умовах передоплати платежів, в розмірі і в строки, обумовлені в інвойсах (чи проформах-інвойсах) на кожну конкретну партію товару.

В специфікації від 06 листопада 2014 року №129373 до контракту №АІІ-UF від 27 жовтня 2014 року /т.1 а.с.32/, зазначено: товар - ізюм султана 8, не сортовий, без кісточки, без цукру, 2100 картонних коробки упакований по 10кг., врожай 2014, дата упаковки: 11/2014, термін придатності: 1 рік; кількість 21000кг; ціна за одиницю 1,48дол. США, на суму 31080дол. США. Товар вироблений в Туреччині. Виробник: UMIT FILIZ - ONUR KURUYEMISLERI GIDA SANAYI VE TICARET LTD. STI. Товар продається на умовах: СІF-Одеса.

20 листопада 2014 року для митного оформлення товару та для підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу вантажно-митну декларацію №500060001/2014/038569; контракт від 27 жовтня 2014 року на загальну суму 32000дол. США /т.1 а.с.28-31/; специфікацію №129373; інвойс від 06 листопада 2014 року №129373; пакувальний лист №129373 від 06 листопада 2014 року; копію митної декларації країни відправника №14350300ЕХ191531, та інші документи. /т.1 а.с.28-37/

21 листопада 2014 року відповідач повідомив позивача про те, що подані документи містяться розбіжності, а саме: в зовнішньоекономічному договорі від 27 жовтня 2014 року №АІІ- UF, у доповнені до нього та у комерційному інвойсі від 06 листопада 2014 року №129373 різні підписи іноземного контрактоутримувача, а також згідно з п.3.1 зовнішньоекономічного договору покупець здійснює оплату продавцю на умовах відстрочення платежу або на умовах передплати, в розмірі та в строки, які зазначені і інвойсі на кожну конкретну партію товару. В комерційному інвойсі від 06 листопада 2014 року №129373 відсутні посилання на умови оплати згідно з даної зовнішньоекономічної операції. /т.1 а.с.84/

Для усунення недоліків відповідачем запропоновано декларанту протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. /т.1 а.с.84/

Однак, 21 листопада 2014 року позивач повідомив відповідача про неможливість надати додаткові документи.

Таким чином, 21 листопада 2014 року, м/п «Одеса-порт» Південної митниці Міндоходів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2014/610228/1 та відмову у прийнятті митної декларації. Крім того, державним інспектором винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2014/00689. Причиною формування картки зазначено порушення вимог ч.6 п.2 ст.54 МК України та рішення про коригування митної вартості №500060001/2014/610228/1 від 21 листопада 2014 року. /т.1 а.с.42-43, 86-87/

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Статтею 49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 Митного кодексу України, визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під і час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 1 - 3 ст. 54 МК України).

Разом з тим, згідно з ст.53 ч.4 ст.54 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний випускати у вільний обіг товари, що декларуються, зокрема, у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2-7 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1ст.58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: 1)здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ст.55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно з ч. 1-4 ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сам по собі факт відмінності ціни на імпортуємий товар від звичайної, не може безпосередньо свідчити про її заниження декларантом, так як ціна товару є результатом домовленості продавця і покупця та залежить від багатьох факторів, а тому у господарських правовідносинах звичайною практикою є встановлення різної ціни на один і той самий товар.

При цьому, відповідачем не надано доказів обґрунтованості застосування резервного методу визначення митної вартості. Оскільки, при визначенні митної вартості за резервним методом припускається більша порівняно з іншими методами гнучкість, тобто використання цінових довідників, що містять повний опис товарів на асортиментному рівні; каталогів і подібних видань, даних про біржові котирування цін; використання статистичних даних про звичайні рівні комісійних, знижок, прибутку, тарифів на транспорт тощо.

Крім цього, відповідачем не надано суду доказів щодо наявності розбіжностей в документах поданих позивачем до митного оформлення, оскільки судовим розглядом встановлено подачу документів позивачем у відповідності до п.3 ч.2 ст.53 МК України, які підтверджують митну вартість поставленого товару.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем при прийнятті рішення про коригування митної вартості №500060001/2014/610228/1 від 21 листопада 2014 року, не взято до уваги, що згідно з п.3.1 зовнішньоекономічного договору покупець здійснює оплату продавцю на умовах відстрочення платежу або на умовах передплати, в розмірі та в строки, які зазначені в інвойсі на кожну конкретну партію товару.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що оплата за товар могла здійснюватися на умовах відстрочки платежу. Тобто, відповідно до п.3. ч.2 ст.53 Митного кодексу України позивачем надано всі необхідні документи для підтвердження митної вартості поставленого товару.

При цьому, суд не вправі підміняти митний орган, стягуючи з державного бюджету надмірно сплачену з такої вартості суми мита та ПДВ, фактично визначаючи при цьому інший метод обчислення митної вартості.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, оскільки позовні вимоги в частині стягнення з державного бюджету на користь підприємства суми надмірно сплаченого мита та ПДВ не підлягають задоволенню.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги - залишенню без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Амбра Імпекс Інт» та Південної митниці Міндоходів - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: О.І. Шляхтицький