Справа № 2-а-246/11
Суддя: Москаленко В. В.
Дата ухвалення: 2011-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2011 2-а-246/11

Рубіжанський міський суд

в складі : головуючого -судді Москаленко В.В.

при секретарі Томко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рубіжне адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжне Луганської області про визнання бездіяльності неправомірною , зобовязання здійснити призначення пенсії

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом в якому вказали, що ОСОБА_1 є вдовою ,а ОСОБА_2 дочкою учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 1-ої групи ОСОБА_3 , який помер 14 .11. 2010 року. Згідно до наданого статусу та відповідно ст.52 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чоронобильської катастрофи вони,перебуваючи на момент смерті ОСОБА_3 на його утриманні ,набули право на отримання пенсії у звязку з втратою годувальника, яка повинна дорівнюватись 50% від пенсії померлого. Оскільки її чоловік був інвалідом війни 1-ої групи та мав статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, розмір основної частки його пенсії у відповідності до норм встановлених ст.50,ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи повинен бути не нижче десяти мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю 100% мінімальної пенсії за віком. Також, відповідно до вимог ст.52 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи їм повинна виплачуватися щомісячна компенсація сімям за втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка повинна дорівнюватися 50% від прожиткового мінімуму для непрацездатних. 09.12.2010 року ,та 14.12.2010 року позивачі зверталися до відповідача із заявами про призначення їм пенсії по втраті годувальника ,але їм було відмовлено в цьому. Позивачі просять визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному з приводу відмови в призначенні пенсії по втраті годувальника та щомісячної компенсації по втраті годувальника відповідно до ст..ст.52,54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян.які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофинеправомірними, зобовязати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника як дружині померлого ліквідатора аварії на ЧАЕС категорії 1 ,смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою відповідно до ст..54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали від Чорнобильської катастрофи у розмірі 50% пенсії по інвалідності годувальника,виходячи із розміру 10 мінімальних пенсій за віком та щомісячну компенсацію по втраті годувальника відповідно до ст..52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали від Чорнобильської катастрофи,виходячи з розміру 50 % мінімальної пенсії за віком з дати подання відповідної заяви з урахуванням ст..67 зазначеного закону, зобовязати відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію по втраті годувальника як члену сімї померлого ліквідатора аварії на ЧАЕС категорії 1 ,смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою відповідно до ст..54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали від Чорнобильської катастрофи у розмірі 50% пенсії по інвалідності годувальника,виходячи із розміру 10 мінімальних пенсій за віком та щомісячну компенсацію по втраті годувальника відповідно до ст..52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали від Чорнобильської катастрофи,виходячи з розміру 50 % мінімальної пенсії за віком з дати подання відповідної заяви на строк навчання у навчальному закладі ,але не більше як до досягнення 23-річного віку ,з урахуванням ст..67 зазначеного закону.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_4 підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не зявився , надав заяву, в якій просить суд розглянути позов без його участі та відмовити позивачам у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 березня 1990 року позивач ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4).

Позивач ОСОБА_2 є дочкою померлого ОСОБА_3 ,що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.16). Вона є студентом Інституту міжнародних відносин Київського міжнародного університету ,що підтверджується довідкою (а.с.18).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер 14.11.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.15).

Згідно довідки МСЕК (а.с.10) від 14.07.2010 року ОСОБА_3 було встановлено першу групу інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безстроково і призначена пенсія по інвалідності, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ,захворювання якого повязано з виконанням службових обовязків на ЧАЕС.

Відповідно до постанови військово-лікарської комісії УМВС України в Луганській області (а.с.39) захворювання ОСОБА_3 ,що привело до смерті ,повязане з виконанням службових обовязків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Судом встановлено, що 21 грудня 2010 року позивачі зверталися до відповідача з заявою про призначення пенсії як вдові учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії відповідно до вимог ст.ст.52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита пенсії як члену сімї померлого годувальника ..

Позивачам в призначенні пенсії було відмовлено .

Згідно ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого Законом.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообовязкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Розділ 8 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(надалі - спеціальний закон) передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Стаття 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипередбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у відповідних розмірах, зокрема інвалідам першої групи у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Нормами статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивизначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивачів .

Згідно частини третьої ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиобчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсія у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Частина четверта статті 54 цього Закону передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по 1 групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком, по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком, по 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України Про прожитковий мінімумвід 15 липня 1999 року № 966-14, а також Законом України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 5 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону (в редакції Закону № 2505-4 від 25 березня 2005 року і діє з 31 березня 2005 року) передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Слід зазначити, що пунктом 28 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були внесені зміни, у тому числі до ст.ст. 50, 52,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та встановлено розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, для інвалідів 1 групи - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, інвалідів 2 групи - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, інвалідів 3 групи - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а також щомісячна компенсація в разі втрати годувальника на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на його утриманні, в розмірі 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Також цими змінами було передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати компенсації згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року положення п. 28 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

У пункті 5 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року зазначено, що положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, що узгоджується зі статтею 152 Конституції України, якою встановлено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 22 травня 2008 року було відновлено дія статей 50,52, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції яка діяла до внесення змін Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та яка передбачала, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у відповідних розмірах, зокрема інвалідам першої групи у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком, інвалідам другої групи 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, інвалідам третьої групи 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, а розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по 1 групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком, по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком, по 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, на підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 мав право на призначення пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії 1 групи інвалідності у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч.1 ст.36 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно ч.2 ст.36 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно ч.3 ст.36 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивачі згідно ст.ст.52,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" мають право на призначення пенсії у звязку з втратою годувальника в розмірі 50% від пенсії передбаченої учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду війни 1 -ої групи та щомісячної компенсації по втраті годувальника в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.9,36,37 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст..ст.52.54 закону України Про статус і соціальний захист громадян,які постраждаи внаслідок Чорнобильської катастрофи,ст.ст. .158-163,256 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжне Луганської області про визнання бездіяльності неправомірною , зобовязання здійснити призначення пенсії задовольнити.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області щодо призначення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пенсії у звязку з втратою годувальника неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника як дружині померлого ліквідатора аварії на ЧАЕС категорії 1 ,смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою відповідно до ст..54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали від Чорнобильської катастрофи у розмірі 50% пенсії по інвалідності годувальника, виходячи із розміру 10 мінімальних пенсій за віком та щомісячну компенсацію по втраті годувальника відповідно до ст..52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян ,які постраждали від Чорнобильської катастрофи,виходячи з розміру 50 % мінімальної пенсії за віком з дати подання відповідної заяви з урахуванням ст..67 зазначеного закону.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області призначити ОСОБА_2 призначити пенсію по втраті годувальника як члену сімї померлого ліквідатора аварії на ЧАЕС категорії 1 ,смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою відповідно до ст..54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи у розмірі 50% пенсії по інвалідності годувальника, виходячи із розміру 10 мінімальних пенсій за віком та щомісячну компенсацію по втраті годувальника відповідно до ст..52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи,виходячи з розміру 50 % мінімальної пенсії за віком з дати подання відповідної заяви на строк навчання у навчальному закладі ,але не більше як до досягнення 23-річного віку ,з урахуванням ст..67 зазначеного закону.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи Донецьким апеляційним адміністративним судом.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд протягом десяти днів з моменту оглошення постанови .

Суддя: В.В. Москаленко