Справа № 309/281/15-а
Суддя: Довжанин М. М.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/281/15-а
Провадження № 2-а/309/42/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" червня 2015 р. м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Довжанин М.М.

при секретарі Попадинець Я.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті Хуст та Хустському районі про зобовязання перерахувати пенсію,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хуст та Хустському районі про зобовязання провести перерахунок пенсії. У позові посилається на те, що ознайомившись з копією постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014 року, якою була скасована постанова Хустського районного суду від 19.05.2014 року він пересвідчився, що жодних юридичних підстав, які б унеможливлювали перерахунок його пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із середньомісячного заробітку за 30 календарних днів роботи у зоні відчуження ЧАЕС, вона не містить. У цій постанові конкретно вказано, як обчислюється пенсія за роботу в зоні відчуження ЧАЕС при тривалості роботи не менше 30 календарних днів у двох місяцях, що повністю відноситься до нього, оскільки він працював у зоні відчуження з 09.09.1986 року по 08.10.1986 року. Крім того, у постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2013 року та ухвалі Вищого адміністративного суду України від 08.07.2010 року також не приведені жодні юридичні норми, які б вказували на незаконність обчислення пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи, що у постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014 року, як і у вище приведених рішеннях судів, відсутні юридичні перепони для перерахунку пенсії, він 24.12.2014 року звернувся до УПФ із заявою в якій провів, на підставі наявних у пенсійній справі документів, перерахунок: заробіток за 30 днів роботи в зоні відчуження, згідно довідки №22 від 16.03.2005 року (118+35=153 крб.); збережений заробіток за період відрядження по місцю роботи обчислюється як середня сума заробітку за два місяці, що передують відрядженню (245+238):2=241,50 крб.); премія за роботу в зоні відчуження (320х2=640 крб.), де «2»-коефіцієнт кратності встановлений в зоні особливого контролю зони відчуження ЧАЕС.

Отже, сума заробітку, з якого має обчислюватись пенсія за роботу в зоні відчуження ЧАЕС буде 1034, 50 крб. (153+241,50+640=1034,50 крб.).

З отриманої від Хустського УПФ відповіді від 08.01.2015 року слідує, що замість того, щоб з 01.01.2015 року перерахувати йому пенсію у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із середньомісячного заробітку за 30 календарних днів, відповідач демонструє повну зневагу до рішень всіх судів, які відбулися з цього питання. Позивач у позовній заяві просить суд ухвалити судове рішення, яким визнати неправомірність обчислення збереженого середньомісячного заробітку вказаного у довідці № 22 від 16.03.2005 року, прийнявши його в сумі 241,50 крб., визнати неправомірність врахування коефіцієнту кратності «2», який діяв у зоні особливого контролю зони відчуження ЧАЕС в наказі № 138 від 15.12.1986 року про преміювання працівників за роботу у зоні ЧАЕС і прийняти суму його премії у розмірі 640 крб. та зобовязати управління пенсійного фонду у м. Хуст та Хустському районі зробити йому перерахунок пенсії з 01.01.2015 року із заробітку за 30 календарних днів роботи у сумі 1034,50 крб. та провести нарахування для збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засідання позов підтримав, просив суд його задоволити з мотивів, викладених у заяві.

Представник відповідача згідно довіреності ОСОБА_2 заперечила проти задоволення позову ОСОБА_1, подала суду письмове заперечення та пояснила суду, що УПФ України у м. Хуст та Хустському районі не погоджується з вимогами позивача, оскільки він, як на підставу своїх вимог посилається на ст. 10 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка надає право вибору на різні види пенсії, а саме по віку, по інвалідності, по втраті годувальника. ОСОБА_1 отримує з 01.06.1991 року пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та вимог ст. 55 ЗУ «Про статусі соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також, представник відповідача вважає, що відсутні підстави щодо проведення перерахунку пенсії із заробітку за 30 календарних днів роботи в сумі 1034,50 крб., оскільки розрахунки збереженого заробітку за період відрядження по місцю роботи та премії за роботу у зоні відчуження, проведені позивачем є невірними і такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства та законодавства, яке діяло на той час, а також суперечать позиції апеляційного суду, викладеній у постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014 року. Просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено та матеріалами адміністративної справи стверджено, що позивач ОСОБА_1 з 09 вересня 1986 року по 08 жовтня 1986 року перебував на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримує з 01.06.1991 року пенсію по віку, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

24 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до відповідача про перерахунок його пенсії із суми заробітку в зоні ЧАЕС 1034,50 крб., в який включив: заробіток за 30 днів роботи в зоні відчуження, згідно довідки № 22 від 16.03.2005 року (118+35=153 крб.); збережений заробіток за період відрядження по місцю роботи, який обчислюється як середня сума заробітку за два місяці, що передують відрядженню (245+238):2=241,50 крб.); премія за роботу в зоні відчуження (320х2=640 крб.), де «2» - коефіцієнт кратності встановлений в зоні особливого контролю зони відчуження ЧАЕС.

Однак, управління Пенсійного фонду України у м. Хуст та Хустському районі відмовило позивачу у перерахунку пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із суми заробітку в зоні ЧАЕС, зазначеної ним у заяві.

На думку суду така відмова є правомірною і її підставність знайшла своє

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення середньомісячного заробітку проводиться відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При цьому у разі обчислення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Проводячи розрахунки суми заробітку, з якого має обчислюватися пенсія за роботу в зоні відчуження, позивач використовував дані, зазначені у довідці № 22 від 01.03.2005 року, наказі № 138 від 15.12.1986 року щодо суми заробітної плати за вересень, жовтень 1986 року і премії за роботу в зоні відчуження та довідці про заробітну плату, надану відповідачем на запит від 01.01.2004 року щодо суми збереженого заробітку за період відрядження по місцю роботи. При зверненні до відповідача із заявою про перерахунок пенсії ОСОБА_1, як на підставу своїх вимог посилався на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014 року.

Так, у позові ОСОБА_1 зазначає, що заробіток за роботу у зоні відчуження згідно довідки № 22 від 16.03.2005 року повинен складати 153 крб. (118+35=153 крб.). Правильність такого розрахунку на його думку підтверджено постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року. З таким твердженням позивача суд не може погодитись, так як у постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року зазначено, що при обрахунку пенсії позивача необхідно врахувати його середній заробіток, обчислений шляхом додавання заробітку за кожен місяць до заробітку на основній роботі з наступним діленням отриманої суми на кількість місяців. Однак, позивач додає заробітну плату за роботу у зоні відчуження за вересень та жовтень 1986 року, але не ділить її на кількість місяців.

Одночасно, збережений середньомісячний заробіток при відрядженні у зону відчуження обчислювався відповідно до постанови НКП СРСР від 02.04.1930 року « Про середній заробіток і плату за неповний місяць» і «Основних положень по обліку праці та заробітної плати у промисловості і будівництві», затверджених Держкомпраці СРСР, Мінфінансів СРСР і ЦСУ СРСР 27.04.1973 року. Для тих працівників, заробіток яких змінювався помісячно (відрядна, акордна, почасово-преміальна оплата, тощо) середній заробіток обчислювався з розрахунку двох останніх календарних місяців роботи (з 1-го по 1-е число). Отже, середньоденний заробіток визначався шляхом ділення сумарного заробітку за два місяці на кількість робочих днів, відпрацьованих протягом цих двох місяців. У даному випадку, позивачем не надано суду документів, які б підтверджували кількість робочих днів, відпрацьованих ним у липні та серпні 1986 року для підтвердження правильності проведеного ним розрахунку щодо збереженого середньомісячного заробітку по місцю роботи при відрядженні у зону відчуження.

Також суд не погоджується з твердженням позивача щодо суми премії за роботу у зоні відчуження, згідно розрахунків якого вона складає 640 крб. (320х2=640 крб.), де «2» - це коефіцієнт кратності встановлений у зоні особливого контролю.

Так, згідно абзацу 4 пп. 1 п. 1 постанови ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, відряджених у зону відчуження для виконання робіт, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у ІІІ, ІІ, І зонах небезпеки провадилась у 4-, 3-, 2-х кратному розмірах тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалася за основним місцем роботи. Для працівників, які були командировані для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС оплата праці проводилась на умовах, що встановлені на цих підприємствах, але на одну кратність менше, оскільки за ними за основним місцем роботи зберігалася середня заробітна плата. Так як для працівників підприємств, розташованих у зоні відчуження застосовувалась кратність «2», то для відряджених працівників застосовувалась кратність «1», оскільки за основним місцем роботи за ними зберігалась середня заробітні плата. Отже, враховувати премію в сумі 320 крб. у 2-х кратному розмірі немає підстав.

Крім того, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсія обчислюється із середньомісячного фактичного заробітку, а не з суми заробітку як зазначає позивач.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що розрахунки, проведені ОСОБА_1, є самовільними та юридично необґрунтованими, а отже, підстав для проведення перерахунку пенсії із врахуванням вказаної позивачем суми заробітку немає.

Розрахунок середньомісячного заробітку для обчислення пенсії можливо проводити тільки на підставі довідок про заробіток, які видаються на підставі первинних документів.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» довідку про заробітну плату у період роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС надає підприємство (установа, організація), яке є основним місцем роботи працівника або його правонаступник.

Довідку про заробітну плату, яка б відповідала вимогам чинного пенсійного законодавства позивачем не надано.

Одночасно, вирішення грошових вимог осіб, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і зоні відчуження і їм не була нарахована підвищена заробітна плата за основним місцем роботи відповідно до встановлених розмірів, повинно проводитись відповідно до чинного законодавства.

Згідно ст. 221 КЗпП України індивідуальні трудові спори, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом у питаннях грошових вимог розглядаються судами або комісіями по трудових спорах.

У разі якщо особа, яка брала участь у виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вважає, що оплату праці за виконання зазначених робіт їй було здійснено неправильно, з метою захисту своїх прав вона може скористатися нормами ст. 238 КЗпП України, якою встановлено, що при розгляді трудових спорів щодо оплати праці за роботу в зоні відчуження комісія по трудових спорах чи суд має право винести рішення про нарахування працівникові належних сум без обмеження будь-яким терміном.

Зазначені витрати здійснюються за рахунок власних коштів підприємства (організації) і компенсації з державного бюджету не підлягають.

Позивач не звертався до суду із трудовим спором щодо неправильності визначення йому заробітку.

Виходячи з наведеного та враховуючи ту обставину, що відповідачем управлінням Пенсійного фону України у м. Хуст та Хустському районі доведено суду підставність відмови позивачу ОСОБА_1 у перерахунку його пенсії з 01.01.2015 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 17, 18, 94, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України у місті Хуст та Хустському районі про зобовязання перерахувати пенсію відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_3

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_3