Справа № 813/748/15
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 р. Справа № 876/3973/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Ільчишин Н.В., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Старосамбірському районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2015 року у справі №813/748/15 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Старосамбірському районі Львівської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старосамбірському районі Львівської області про спонукання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

13.02.2015р. Управління Пенсійного фонду України в Старосамбірському районі Львівської області (далі - Управління) звернулось в суд з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Старосамбірському районі Львівської області (далі - Фонд), просило зобов'язати відповідача включити в акти звірки і в списки та прийняти до відшкодування виплачені Управлінням витрати пов'язані з виплатою витрат по виплаті пенсії по інвалідності гр.ОСОБА_1 за період з 01.10.2014р. по 31.12.2014р. в сумі 457,02 грн. (без державної адресної допомоги), який отримує пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.03.2015р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.03.2015р. та прийняти нову, якою позов задовольнити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що гр.ОСОБА_1 одержує пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок трудового каліцтва, що підтверджується Актом про нещасний випадок на виробництві від 16.04.2014р. та довідкою МСЕК від 04.08.1993р., за період - з 01.10.2014р. по 31.12.2014р. на загальну суму 2 847 грн., сума, яка заявлена до відшкодування Фондом - 457,02 грн. (без державної адресної допомоги). Відповідачем не прийнято до відшкодування витрати по виплаті пенсії ОСОБА_1 у зв'язку з тим, що акт Н-1 про нещасний випадок з потерпілим від 16.04.1987р. не відповідає вимогам законодавства. Враховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком є Фонд соціального страхування від нещасних випадків. Передбачено відшкодування Фондом Управлінню витрат на виплату страхових виплат потерпілому. Перерахування коштів відбувається на централізованому рівні і тільки тих сум, які включені а акт, складений на територіальному рівні і зазначених в узгодженій довідці.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно з Актами щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання з 01.10.2014р. по 31.12.2014р. Управління виплачувало пенсію ОСОБА_1 по інвалідності внаслідок трудового каліцтва.

Виплачена пенсія, що за весь період становить 457,02 грн. (без державної адресної допомоги), включена позивачем у Списки осіб, пенсії яких пред'явлені для відшкодування Управлінням і не прийняті до відшкодування ВВД ФСС НВ України в Старосамбірському районі за період з 01.10.2014р. по 31.12.2014р. (а.с.9-11).

Фонд відмовився зарахувати до відшкодування суми витрат на виплату пенсії, понесеної на зазначену вище суму у зв'язку з тим, що акт про нещасний випадок на виробництві від 16.04.1987р. потерпілого ОСОБА_1 не відповідає за формою взірцю акта, вказаному в додатку до Положення про розслідування і облік нещасних випадків на виробництві.

Вважаючи протиправними дії Фонду щодо відмови прийняти до заліку виплачену пенсію ОСОБА_1 та включити таку до щомісячних актів звірок, Управління звернулось з позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14.01.1998р. № 16/98-ВР (далі - Основи) загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом (далі - роботодавець), громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Положеннями ст. 4 Основ одним із видів загальнообов'язкового державного соціального страхування, залежно від страхового випадку, є страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999р. № 1105-XIV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №1105-XIV) страховиком у відносинах страхування від нещасного випадку є Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 21 Закону №1105-XIV у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Основ, положенням якої кореспондують абз.2 п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України №1105-XIV, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Механізм відшкодування Фондом витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4 (далі - Порядок №5-4/4).

Згідно з пунктом 4 вказаного Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така допомога надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат ПФУ з виплати і доставки зазначених пенсій.

Пунктом 5 Порядку №5-4/4 встановлено, що органи Пенсійного фонду України щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та списку померлих осіб і осіб, знятих з обліку з інших причин, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підставі акта щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

На підставі акта звірки витрат проводиться відшкодування виплачених сум пенсій на централізованому рівні.

Положення Порядку №5-4/4 не врегульовують спірні відносини, які виникли у цій справі, оскільки встановлене ними правило та механізм взаєморозрахунків на централізованому рівні між Фондом та ПФУ розраховані на відсутність спору та реалізуються за наслідками попередньо здійснених згідно з пунктами 5, 6 Порядку звірок витрат за особовими справами потерпілих, складання актів таких звірок, узгодження й подання відповідних довідок.

У разі незгоди на підписання актів з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків вимоги про стягнення мають вирішуватись у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, а не шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки.

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Верховного суду України від 26.03.2012р. (справа №21-61а12), від 20.03.2007р. (справа № 21-1087во06), від 06.06.2011р. (справа № 21-116а11,) від 20.06.2011р. (справа № 21-76а11), від 28.11.2011р. (справа № 21-366а11).

На підставі вказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Управління щодо прийняття до заліку виплачених сум пенсій в розмірі 457,02 грн. за період з 01.10.2014р. по 31.12.2014р. та включення до щомісячних актів звірок сум пенсій по інвалідності, не прийнятих до відшкодування, задоволенню не підлягають, оскільки законодавцем на позивача та відповідача по справі покладений лише обов'язок провести звірку витрат за особовими справами потерпілих та скласти відповідний акт щомісячної звірки відповідних витрат, у якому визначити загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подати його відповідно головним управлінням. Виконання відповідачем вказаних вимог підтверджується вищезгаданими актами за період з жовтня 2014 року по грудень 2014 року.

Крім того, оскільки Управління вимог про стягнення спірної суми не заявив, то відсутні правові підстави для зобов'язання Фонду включити до акту звірки спірну суму виплат.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Старосамбірському районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2015 року у справі №813/748/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді Н.В. Ільчишин

М.А.Пліш