Справа № 2а-5522/10/1370
Суддя: Зайцев М.П.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-5522/10/1370

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

Суддя Вищого адміністративного суду України Зайцев М.П., розглянувши касаційну скаргу Сокальської об’єднаної державна податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі № 2а-5522/10/1370 (173933/12/9104) за позовом Комунального підприємства “Сокальжитлокомунсервіс” до Державна податкової інспекції у Сокальському районі Львівської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі № 2а-5522/10/1370 (173933/12/9104) позов задоволено частково.

Сокальської об’єднаної державна податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на зазначені судові рішення, в якій просить їх скасувати, відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, стверджуючи про порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини п’ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга є необґрунтованою, якщо викладені в ній доводи не містять посилань на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права або такі посилання є безпідставними.

Посилання скаржника на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в частині задоволення позовних вимог, не знайшло свого обґрунтування, оскільки право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, а тому суми податкових зобов’язань або податкового боргу з урахуванням підпункту 16.5.2 пункту 16.5 статті 16 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” слід вважати сплаченими у день реєстрації банківською установою платіжного документу із зазначеним у ньому призначенням платежу на сплату відповідних податкових зобов’язань або податкового боргу, визначених платником податку. При цьому, в разі недотримання платником податків порядку погашення податкового боргу та виконання податкових зобов’язань, податковий орган не наділений правом чи обов’язком змінювати призначення платежу, визначене платником податків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210 – 214 Кодексу адміністративного судочинства України, –

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Сокальської об’єднаної державна податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі № 2а-5522/10/1370 (173933/12/9104) відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом із доданими до касаційної скарги матеріалами, направити скаржнику, а касаційну скаргу залишити у суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.П. Зайцев