Справа № 820/20119/14
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 травня 2015 р. № 820/20119/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

суддів - Бідонько А.В., Мельникова Р.В.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1), представника позивача - ОСОБА_2 (довіреність №1245 від 24.10.2014р.),

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1
до Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Оперуповноваженого Служби кримінального розшуку Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області Брюхненко Володимира Сергійовича, Державної казначейської служби України, Слідчого Слідчого відділу Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області Мамницької Аліни Валеріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Громадська організація "Регіональне антикорупційне бюро"
провизнання протиправною бездіяльності та відшкодування матеріальної шкоди,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 23.04.2015 року просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, слідчого Слідчого відділу Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області Мамницької Аліни Валеріївни, що склала протокол за наслідком виклику позивачем 07.12.2014 року наряду міліції по тел. 102, та оперуповноваженого служби кримінального розшуку Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області Брюхненко Володимира Сергійовича - з не прийняття рішень та не вжиття заходів до виконання основних завдань та обов'язків міліції, передбачених Законом України "Про міліцію", Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність" та "Про державну службу", щодо виявлення фактичних даних про вчинення щодо позивача реалізатором ОСОБА_5 на Центральному ринку м. Харкова 07.12.2014 р. правопорушення, заявленого позивачем 07.12.2014 року по телефону "102", з підміни вказаним реалізатором належної позивачу банкноти номіналом 200 грн. на сувенірну, щодо припинення вказаного правопорушення та визначення його правової кваліфікації - адміністративного чи кримінального характеру, щодо охорони конституційного права власності позивача на грошові кошти у розмірі 200 грн., щодо огляду та вилучення речових доказів у вказаного реалізатора на місці вчинення ним правопорушення , а також з ненадання позивачу, як представнику громадського об'єднання, допомоги у здійсненні законної діяльності , передбаченої Статутом Громадської організації "Регіональне антикорупційне бюро", у затриманні особи , звинуваченої позивачем у вчиненні правопорушення, з метою подальшого притягнення порушника закону до адміністративної чи кримінальної відповідальності;

- стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь позивача у відшкодування завданої позивачу державним органом - Ленінським районним відділом Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (боржником) , матеріальної шкоди грошову суму у розмірі 200 (двісті) гривень;

- стягнути з Державного бюджету України судові витрати на користь позивача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що 07.12.14 р. вона пішла на Центральний ринок м.Харкова до палатки з морепродуктами, де працює реалізатор ОСОБА_5 Позивач з метою купівлі креветок та риби надала реалізатору купюру 200 грн., яку позивач сфотографувала перед тим, як надати продавцю. Реалізатором було повернуто ОСОБА_1 купюру зі звинуваченнями в її адрес про те, що позивач їй дала сувенірну купюру . Після цього, як пояснила позивач, вона одразу зателефонувала до міліції за номером "102" та викликала наряд міліції, повідомивши про шахрайські дії з боку реалізатора. Однак, відповідачами не було забезпечено охорону права власності позивача на грошові кошти у розмірі 200 грн., не вчинено дій щодо огляду та вилучення речових доказів на місці вчинення правопорушення, не було надано позивачу, як представнику громадського об'єднання, допомогу у затриманні особи, звинуваченої позивачем у вчиненні правопорушення, що призвело до порушень прав та свобод позивача. Також позивач зазначила, що факти бездіяльності відповідачів підтверджуються матеріалами службового розслідування.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги і доводи заявленого позову та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача - Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, не прибув, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, заперечень проти позову до суду не надав.

У судове засідання відповідач - оперуповноважений Служби кримінального розшуку Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області Брюхненко Володимир Сергійович - не прибув, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду. У своєму письмовому запереченні на позов від 04.02.15 року просив суд відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи це тим, що оскаржувані дії відносяться до повноважень слідчого, а обшук можливий лише після внесення відомостей, які свідчать про кримінальне правопорушення, до реєстру досудових розслідувань.

У судове засідання відповідач - слідчий Слідчого відділу Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області Мамницька Аліна Валеріївна, не прибула, повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду, заперечень проти позову до суду не надала.

У судове засідання представник відповідача - Державної казначейської служби України, не прибув, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду. Заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду не надав.

У судове засідання представник третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Громадської організації "Регіональне антикорупційне бюро", не прибув, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду. Через канцелярію суду 27.05.15р. подав відзив на позовну заяву, в якому підтримав вимоги та обґрунтування позивача, просив суд задовольнити позов та розглядати справу без участі його представника.

Враховуючи те, що сторони, які не прибули у судове засідання, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду, суд вирішив розглядати справу за їх відсутності .

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що 09.01.14р. Установчими зборами засновників затверджено статут Громадської організації "Регіональне антикорупційне бюро", згідно якого основними напрямами діяльності є : сприяння у встановленому чинним законодавством порядку забезпечення боротьби з корупцією, злочинністю, подоланню інших негативних суспільних явищ , що становлять загрозу життєво важливим національним інтересам України, співпраця у межах, встановлених нормативно - правовими актами України органам державної влади у сфері боротьби із злочинністю та корупцією, інше.

Позивач повідомив суду, що на сайті в мережі Інтернет 27.11.14р. було опубліковано звернення громадянина щодо незаконних дій працівників міліції на Центральному ринку м.Харкова та реалізатора ОСОБА_5

З метою реагування на зазначене повідомлення, 01.12.2014 року ГО "Регіональне антикорупційне бюро" видано наказ № 9, яким затверджено План реагування на корупційні дії працівників міліції на Центральному ринку м. Харкова від 01.12.14р.

05.12.2014 р. ГО "Регіональне антикорупційне бюро" видало Доручення, яким доручило ОСОБА_1 дослідити питання корупційних дій з боку співробітників міліції на Центральному ринку м. Харкова, додержуючись Плану реагування на повідомлення про корупційні дії працівників міліції на Центральному ринку м Харкова від 01 грудня 2014 р.

З письмових та усних пояснень позивача встановлено, що 07.12.14 р. ОСОБА_1 підійшла до палатки на Центральному ринку м.Харкова, де працює реалізатор ОСОБА_5, щоб купити креветок та рибу та надала їй купюру 200 грн. Після того, як реалізатор зважила креветки, вона почала звинувачувати позивача, що ОСОБА_1 їй дала сувенірну купюру 200 грн. Після цього, як пояснила позивач, вона одразу зателефонувала до міліції за номером "102" та викликала наряд міліції, повідомивши про шахрайські дії з боку реалізатора. За викликом прибув оперуповноважений служби кримінального розшуку Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області Брюхненко Володимир Сергійович, який на вимогу позивача відмовився обшукати реалізатора на місці та, залишивши місце події, пішов до відділення міліції разом з заявницею (позивачем) та реалізатором. Також, позивач повідомила, що оперуповноважений служби кримінального розшуку Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області Брюхненко Володимир Сергійович на вимогу позивача відмовився вчиняти жодні дії з розкриття злочину на місці події, а саме: здійснити обшук реалізатора та огляд речей, скласти протокол огляду за наслідком виклику міліції позивачем. При цьому, зі слів позивача, відповідач - оперуповноважений Брюхненко Володимир Сергійович, здійснив огляд речей та одягу позивача, але не оглядав речі реалізатора та не прохав у неї пред'явити жодних документів на реалізацію та торгівлю. Пізніше, як пояснив позивач, до відділення міліції прибула слідчий Слідчого відділу Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області Мамницька Аліна Валеріївна, яка складала якісь документи, але позивач з ними ознайомлена не була, на прохання позивача внести коригування та заперечення до протоколу слідчий їй відмовила. Крім того, зі слів позивача, на її прохання щодо вилучення каси у реалізатора та зареєстрування кримінального провадження з цього приводу позивачу також було відмовлено слідчим.

На вимогу суду до матеріалів справи Прокуратурою Ленінського району м.Харкова було надано завірені копії матеріалів Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області №7151 (ЄО №11997 від 07.12.14р.) за зверненням ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.123- 139 т.І), а саме: заява ОСОБА_5 від 07.12.2014 року, письмові пояснення реалізатора ОСОБА_5 від 07.12.2014 року, заява ОСОБА_1 від 07.12.2014 року, письмове пояснення ОСОБА_1 від 07.12.2014 року, письмове пояснення ОСОБА_6 від 07.12.2014 року, рапорти ст.нач. СДІМ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 та висновок щодо розгляду матеріалів від 19.12.2014 року.

Так , згідно протоколу огляду місця події від 27.12.14 року , складеного слідчим СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Мамницькою А.В. В протоколі від 27.12.14 року містяться підписи двох понятих, проте відсутні підписи учасників та зазначено, що зауважень до нього не надходило(а.с.1280130 т.І).

З висновку заст.нач. СДІМ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 від 19.12.2014 року вбачається, що розгляд матеріалів ЄО-11997 припинено, оскільки фактів, вказуючих на наявність ознак злочинів, передбачених КК України (підробка або розповсюдження підроблених грошей) не виявлено та достатніх даних, які вказують на наявність ознак кримінального правопорушення - шахрайство, в даному випадку не має.

Крім того, до матеріалів справи надано копію матеріалу службового розслідування (справа №9 від 29.12.2014р.), проведеного за зверненням голови громадської організації "Регіональне антикорупційне бюро" щодо неправомірних дій з боку окремих працівників Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, а саме: висновок службового розслідування заява голови громадської організації "Регіональне антикорупційне бюро", копія наказу про призначення службового розслідування за фактами, викладеними у заяві громадської організації "Регіональне антикорупційне бюро" , рапорт про об'єднання, матеріали розслідування, пояснення ОСОБА_1, пояснення Брюхненко В.С., пояснення Мамницької А.В., пояснення ОСОБА_8, копія матеріалу ЄО №11997 та 11998 , пояснення ОСОБА_7, пояснення ОСОБА_5, копія наказу про порушення службової дисципліни , відповідь заявнику , відповідь до УВБ в Х/о ДВБ МВС України (а.с.180-250 т. І , а.с. 1-13 т.ІІ).

З висновку службового розслідування за фактами, викладеними у зверненні громадської організації "Регіональне антикорупційне бюро", який складено Інспектором ВІОС УКЗ ГУМВС України в Харківській області Денисенко С.В. 14.01.2015 року, вбачається, що за результатами службового розслідуванням встановлено, що оперуповноважений СКР Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області капітан міліції Брюхненко В.С. після прибуття на місце події за заявою громадянки ОСОБА_1, у порушення вимог ч.2 ст. 10 Закону України "Про міліцію" (працівник міліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб із заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких зобов'язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, подання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ міліції) та п. 3.2.9 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22.10.2012 № 940, не забезпечив охорону місця події до прибуття слідчо-оперативної групи та безпідставно запросив учасників події до відділення міліції, залишивши місце події з можливими слідами злочину. Вказані обставини також свідчать, що капітаном міліції Брюхненко В.С. проігноровані вимоги ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України в частині дотримання законодавства, неухильного виконання вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, а також дотримання норм професійної та службової етики.

Також, з висновку службового розслідування від 14.01.2015 року вбачається, що слідчий СВ Ленінського РВ ХМУ лейтенант міліції Мамницька А.В. під час проведення огляду місця події, у порушення вимог п.4 ст.237 Кримінального процесуального кодексу України (особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду), не внесла зауваження, на які вказувала ОСОБА_1.

Крім того, з висновку службового розслідування від 14.01.2015 року встановлено , що вказані порушення допущені внаслідок недостатнього контролю за діями підлеглих з боку начальника Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.

Так, за результатами службового розслідуванням, у висновку службового розслідування від 14.01.2015 року зазначено наступне :

- за порушення службової дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, ч.2 ст. 10 Закону України "Про міліцію" та п. 3.2.9 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22.10.2012 № 940, капітану міліції Брюхненку Володимиру Сергійовичу, оперуповноваженому СКР Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області , оголошено догану;

- попереджено слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області лейтенанта міліції Мамницьку А.В. про неприпустимість порушення вимог кримінального-процесуального законодавства під час реагування на заяви та повідомлення про кримінальні правопорушення;

- суворо вказано начальнику Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області підполковнику міліції ОСОБА_9 на недостатній контроль за діями підлеглих під час реагування на заяви та повідомлення про кримінальні правопорушення, та попереджено, що у разі виявлення таких фактів у подальшому, він буде притягнутий до суворої дисциплінарної відповідальності.

Згідно ст. 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", який затверджено Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV Службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Ст. 7 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" закріплено обов'язки осіб рядового і начальницького складу, а саме: службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу:

-дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

-захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

-поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

- з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;

- у разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Згідно ч.2 ст. 10 Закону України "Про міліцію" працівник міліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких зобов'язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, подання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ міліції.

П.1,2,6, 7 ст. 11 Закону України "Про міліцію" закріплено, що міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право:

- вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень міліції, виносити на місці усне попередження особам, які допустили малозначні адміністративні порушення, а в разі невиконання зазначених вимог застосовувати передбачені цим Законом заходи примусу;

- перевіряти у громадян при підозрі у вчиненні правопорушень документи, що посвідчують їх особу, а також інші документи, необхідні для з'ясування питання щодо додержання правил, нагляд і контроль за виконанням яких покладено на міліцію;

- проводити огляд осіб, зазначених у пункті 5 цієї статті, речей, що знаходяться при них, транспортних засобів і вилучати документи та предмети, що можуть бути речовими доказами або використані на шкоду їх здоров'ю;

-складати протоколи про адміністративні правопорушення, провадити особистий огляд, огляд речей, вилучення речей і документів, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 3.2.9 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України від 22.10.2012 № 940, працівник міліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких зобов'язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ міліції.

Враховуючи вищевикладені норми, суд не приймає до уваги доводи оперуповноваженого служби кримінального розшуку Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області Брюхненко Володимира Сергійовича стосовно відсутності у нього повноважень на вчинення дій за викликом наряду міліції ОСОБА_1, оскільки нормами законодавства чітко закріплено, що працівник міліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких зобов'язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ міліції.

Відповідач - слідчий Слідчого відділу Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області Мамницька А.В., не надала жодних пояснень до суду з приводу спірних правовідносин, проте суд зазначає, що на неї, як на працівника міліції, також поширюються норми ЗУ "Про міліцію" та Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події.

При цьому, з пояснень позивача, наданих в судовому засіданні, встановлено, що позивач зверталася до слідчого, як до працівника міліції з заявою про сприяння у виявленні правопорушення, вчинення дій щодо вилучення коштів, належних ОСОБА_1, проте, як встановлено з висновку службового розслідування, слідчим не вчинено будь - яких дій , як працівником міліції з приводу цих фактів, окрім складання протоколу огляду, який також складено з порушенням п.4 ст. 237 КПК України.

Отже, як встановлено та зазначено вище, матеріалами службового розслідування підтверджено наявність неправомірних дій та бездіяльності з боку працівників Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, а саме: оперуповноваженого служби кримінального розшуку Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області Брюхненко Володимир Сергійович та слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області лейтенанта міліції Мамницькуої А.В., що призвело до порушень прав та свобод позивача .

Наведені порушення допущені посадовими особами Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області через неналежний контроль начальника Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області за діями його підлеглих працівників під час реагування на заяви та повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з аналізу положень чинного законодавства та доказів, наявних у матеріалах справи, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання протиправною бездіяльності Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, слідчого Слідчого відділу Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області Мамницької Аліни Валеріївни та оперуповноваженого служби кримінального розшуку Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області Брюхненко Володимира Сергійовича за зверненням ОСОБА_1 від 07.12.2014 року до правоохоронного органу та за результатами виклику наряду міліції по телефону "102".

Стосовно вимог позивача щодо не виявлення відповідачами фактичних даних про вчинення правопорушення з підміни банкноти, належної позивачу по відношенню позивача реалізатором ОСОБА_5, щодо припинення правопорушення, охорони прав власності позивача на грошові кошти у розмірі 200 грн., огляду та вилучення речових доказів у реалізатора на місці вчинення правопорушення, з ненадання позивачу допомоги у затриманні звинуваченої особи, суд зазначає, що, виходячи з положень ч.1 ст.2 КАС України адміністративний суд позбавлений повноважень на встановлення таких юридичних фактів, які мали б виявляти працівники міліції безпосередньо після вчинення протиправних дій, а при офіційному з'ясуванні обставин по справі належних та допустимих доказів конкретних обставин справи, які фактично містяться у позовних вимогах- судом не встановлено, у зв'язку з чим в цій частині позовних вимог належить відмовити.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь позивача у відшкодування завданої позивачу державним органом - Ленінським районним відділом Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (боржником) , матеріальної шкоди грошову суму у розмірі 200 (двісті) гривень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншими порушеннями прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно - правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно - правовий спір.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Колегія суду зазначає, що майнова шкода може бути стягнута в порядку ст. 1166 Цивільного кодексу України, при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи як: протиправність поведінки; шкода; причинний зв'язок між ними; вина заподіювача шкоди.

В матеріалах справи відсутні докази того, що саме через протиправну дію відповідачів позивач втратила купюру вартістю 200 грн.

Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь позивача у відшкодування завданої позивачу державним органом - Ленінським районним відділом Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (боржником) , матеріальної шкоди грошову суму у розмірі 200 (двісті) гривень не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 24, 71, 94, 159, 160-163,186 Кодексу адміністративного судочинства, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Оперуповноваженого Служби кримінального розшуку Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області Брюхненко Володимира Сергійовича, Державної казначейської служби України, Слідчого Слідчого відділу Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області Мамницької Аліни Валеріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Громадська організація "Регіональне антикорупційне бюро" про визнання протиправною бездіяльності та відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, слідчого Слідчого відділу Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області Мамницької Аліни Валеріївни та оперуповноваженого служби кримінального розшуку Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області Брюхненко Володимира Сергійовича за зверненням ОСОБА_1 від 07.12.2014 року до правоохоронного органу та за результатами виклику наряду міліції за телефоном "102".

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 02 червня 2015 року.

Головуючий Суддя Мар'єнко Л.М.

Суддя- Бідонько А.В.

Суддя- Мельников Р.В