Справа № 805/490/15-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції -
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року справа №805/490/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії: судді-доповідача Чебанова О.О.,суддів: Сіваченка І.В.,Сухарька М.Г., розглянувши у письмовому проваджені апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області, Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 р. у справі № 805/490/15-а (головуючий І інстанції Олішевська В.В.) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області , Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправним та скасування Рішення Управління пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області №789-ф від 25.04.2013 року про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн., визнання протиправною,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області (далі - відповідач 1, Управління), Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі - відповідач 2, податковий орган) про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області від 25 квітня 2013 року №789-ф про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн., визнання протиправною та скасування вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про сплату недоїмки від 9 серпня 2013 року №Ф-515, визнання протиправною та скасування вимоги Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про сплату недоїмки від 7 грудня 2013 року №Ф-29159, зобов'язання Красноармійську об'єднану Державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області повернути помилково сплачену суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 1205,57 грн. за вимогою від 9 серпня 2013 року № Ф-515 та за вимогою від 7 грудня 2013 року №Ф-29159 (арк. справи 5-9).

Постановою суду першої інстанції від 25 березня 2015 року позовні вимоги задоволені повністю, визнане протиправним та скасоване рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області від 25 квітня 2013 року №789-ф про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн., визнана протиправною та скасована вимога Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про сплату недоїмки від 9 серпня 2013 року №Ф-515 на загальну суму 8828,71 грн., визнана протиправною та скасована вимога Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про сплату недоїмки від 7 грудня 2013 року №Ф-29159 на загальну суму 10022,74 грн.(арк. справи 74-78).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з наявності підстав для скасування зазначених актів суб'єктів владних повноважень.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, відповідач 1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права (арк. справи 83).

Апелянт зазначає, що позивач зобов'язаний сплачувати єдиний внесок, оскільки він отримав право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, відповідач 2 також подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права (арк. справи 86-87).

Скаржник зазначає, що позивач зобов'язаний сплачувати єдиний внесок, оскільки він отримує пенсію на пільгових умовах та є підприємцем, платником єдиного податку.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, встановила наступне.

Як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 є суб'єктом підприємницької діяльності (ідентифікаційний код НОМЕР_1), зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 16 грудня 1992 року за № 0001844, що підтверджується свідоцтвом серія НОМЕР_2, є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_3 виданим 10 червня 2003 року та довідками про призначення пенсії.

Позивач з 20 березня 2003 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області і отримує пенсію на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

На підставі картки особового рахунку позивача Управлінням Пенсійного фонду сформована та направлена платнику на узгодження вимога про сплату боргу від 9 серпня 2013 року № Ф - 515 в сумі 8828,71 грн., яка складається з недоїмки у сумі 8658,71 грн., фінансові санкції у сумі 170 грн. Сума боргу відповідно вимоги про сплату недоїмки нарахована за період: з серпня по вересень 2011 року - 333,12 грн., з жовтня по листопад 2011 року - 341,80 грн., за грудень 2011 року - 348,39 грн., з січня по березень 2012 року - 372,33 грн., з квітня по червень 2012 року - 379,62 грн., з липня по вересень 2012 року - 382,39 грн., з жовтня по листопад 2012 року - 387,95 грн., за грудень 2012 року - 393,50 грн., з січня по червень 2013 року - 398, 01 грн. Зазначена вимога надіслана Управлінням на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням, який повернутий на адресу відповідача 1 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Управлінням 25 квітня 2013 року на підставі пункту четвертого частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року №2464-VI змінами та доповненнями на час спірних правовідносин (далі - Закон № 2464-VI) за несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, прийнято рішення № 789-ф про застосування до позивача фінансових санкцій у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 170 грн., яке надіслано Управлінням на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням, який повернутий на адресу відповідача 1 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності сплати єдиного внеску фізичною особою - підприємцем, який є пенсіонером за віком на пільгових умовах.

Пунктом 7.1 Постанови правління Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-5 "Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі Інструкція № 21-5) встановлено, що за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до платників, на яких згідно з Законом № 2464-VI покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Підпунктом 7.2.4 пункту 7.2 розділу VII зазначеної Інструкції передбачено, що за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом № 2464-VI, накладається штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. Підставою для прийняття відповідного рішення є акт про зазначене порушення, складений у довільній формі.

Проте, в матеріалах справи відсутній акт про неподання податкової звітності.

7 грудня 2013 року відповідачем 2 прийнята вимога про сплату недоїмки №Ф-29159 на суму 10022,74 грн., яка направлена на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням, який повернутий на адресу відповідача 2 з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується матеріалами справи. Відповідачем до відділу Державної виконавчої служби направлені вимога про сплату недоїмки № Ф-515 на суму 8828,71 грн. та рішення №789-ф про застосування фінансових санкцій у сумі 170 грн.

Відповідно до статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Пунктом 1 частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VI встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частинами 1, 5 статті 9 Закону № 2464-VI визначено, що єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Сплата єдиного внеску згідно з договорами про добровільну участь особами, зазначеними в абзацах четвертому і п'ятому частини першої статті 10 цього Закону (з числа осіб, які працюють або постійно проживають за межами України), та у випадках, передбачених частиною дев'ятою статті 10 цього Закону, в іноземній валюті здійснюється на поточний рахунок органу доходів і зборів , відкритий в уповноваженому банку України.

За приписами частини восьмої статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Частиною дванадцятою цієї статті встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Статтею 1 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV) визначене поняття "пенсія" - як, щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

За приписами частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону № 1058-ІV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними матеріалами справи, що ОСОБА_3 є суб'єктом підприємницької діяльності, яка обрала спрощену систему оподаткування та є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_3 виданим 10 червня 2003 року та довідками про призначення пенсії.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону № 2464-VI особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач уклав договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування такі докази не надані і під час апеляційного розгляду справи.

Отже, статтею 4 Закону № 2464-VI наведений вичерпний перелік фізичних осіб - підприємців, які є пенсіонерами за віком або інвалідами без урахування віку та отримують пенсію або соціальну допомогу, які звільняються від сплати за себе єдиного внеску. В зазначеній нормі законодавцем не виключені особи, які є пенсіонерами та отримують пенсію за віком на пільгових умовах. Крім того, звільняються від сплати за себе єдиного внеску фізичні особи - підприємці , які є інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивач звільнений від сплати за себе єдиного внеску як фізична особа - підприємець, який обрав спрощену систему оподаткування та є пенсіонером за віком з моменту дії частини четвертої статті 4 Закону № 2464-VI, що свідчить про протиправність вимог Управління від 9 серпня 2013 року №Ф-515 у сумі 8828,71 грн. та податкового органу від 7 грудня 2013 року № Ф-29159 у сумі 10022,74 грн.

Окрім того, у розділі ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 8 жовтня 2010 року № 22-2 (далі - Порядок №22-2) встановлені форми та строки подання звіту страхувальниками.

За приписами пункту 3.1. вказаного Порядку страхувальники, крім зазначених у пунктах 3.5, 3.6 цього розділу, а також страхувальники, зазначені в пункті 3.2 цього розділу, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у частині подання звіту за таких осіб зобов'язані формувати та подавати до органів Пенсійного фонду звіт не пізніше 20 числа місяця, що настає за звітним періодом.

Звітним періодом є календарний місяць. Звіт подається за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

Фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів Пенсійного фонду звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, наступного за звітним періодом (пункт 3.2 Порядку №22-2). Звітним періодом є календарний рік. Звіт подається за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Пунктом 3.3. Порядку №22-2 встановлено, що фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до Закону пенсію або соціальну допомогу. Звіт зазначеними особами не подається.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність рішення Управління від 25 квітня 2013 року №789-ф про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 штрафних санкцій у розмірі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Посилання апелянтів на правомірність рішення та вимог колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення та постанови суду першої інстанції без змін відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 11, 24, 94, 184, 195, 196, 197,198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року по справі № 805/490/15-а - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року по справі № 805/490/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного від 25 березня 2015 року по справі № 805/490/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів після набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя : О.О. Чебанов

Судді: І.В. Сіваченко

М.Г. Сухарьок