Справа № 2-а-11846/11
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2011-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2011 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванова Н.Ю., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Кіровограді Кіровоградської області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2011 р. позивач звернувся до суду із позовом до Управління пенсійного фонду України в м.Кіровограді Кіровоградської області, в якій просив визнати причину пропущення строку звернення до суду поважною і відновити пропущений строк позовної давності для захисту порушеного права на доплату пенсії; про визнання протиправними дій відповідача щодо виплати пенсії в розмірі, меншому ніж передбачено ст.50, ч.4 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області провести перерахунок пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, а саме пенсії як інваліду 3 групи відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виходячи зі встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, з 18.04.2011 р. безстроково.

Представник управління ПФУ в м. Кіровограді надав письмові заперечення, за якими в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 фінансування витрат, повязаних із його реалізацією, здійснюється за рахунок державного бюджету. Управління по даній справі не є розпорядником бюджетних коштів та розмір виплат позивачу відповідає постанові КМУ.

Дослідивши підстави звернення, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії та внаслідок захворювань, пов'язаних з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії визнаний інвалідом 3 групи.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров»я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами першої групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі - 100 відсотків мінімальної пенсії за віком, другої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, а особам, які є інвалідами третьої групи - у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів першої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком, другої групи - 8 мінімальних пенсій за віком, а для інвалідів третьої групи - не нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (1058-ІУ) діє з 01.01.2004 року. За час дії цього Закону мінімальний розмір пенсії змінювався 14 разів, постійно зростаючи з 289,64 грн. до 573,00 грн. Але пенсія позивачу як інваліду чорнобильцю весь цей період нараховується у менших сумах ніж передбачено Законами України, що є порушенням його прав.

На його заяви позивач отримав відповіді з вказаного управління із розясненням законодавства (з посиланням на постанови КМ України) і висновками що «пенсія призначена і виплачується відповідно до вимог чинного законодавства».

Наявність права у позивача на призначення пенсії та додаткової пенсії в розмірах передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується Конституцією України (частина 2 статті 46 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 8 Цивільного процесуального кодексу України у разі невідповідності правового акта закону України або міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, відповідач повинен був виходити не з положень Постанов Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивача, а застосовувати положення частини першої статті 50 та частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вбачається, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, посилання відповідача на положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є хибними. Оскільки, згідно з даними положеннями, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлене статтями 50 та 54 Закону № 796.

Безпідставним є також посилання відповідача на відсутність коштів, для забезпечення виплати зазначених пенсій в таких розмірах, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, які встановлені статтею 46 Конституції України та статтями 50 та 54 Закону № 796, щодо визначення розміру та виплати пенсій.

Згідно з частиною третьою статті 67 Закону № 796, у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім»ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки пенсія позивача має визначатись виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачу повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Частиною 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058- IV встановлено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, відшкодовуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, при визначені розміру пенсії, суд зобовязує Управління Пенсійного фонду України в м.Кіровограді застосовувати розмір мінімальної пенсії за віком, який дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 даного закону, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Суд визначає термін перерахунку пенсії з 18.04.2011 р.

На підставі викладеного суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, що буде відповідати вище переліченим нормам закону та в повній мірі захистить інтереси позивача, як особи, що втратила здоров»я приймаючи участь у ліквідації техногенної катастрофи, а від так суд визнає дії відповідача, які повязані з відмовою у призначенні позивачу пенсії менш ніж 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком протиправними, та зобовязує Управління здійснити перерахунок та виплату цих коштів за мінусом фактично отриманої пенсії.

Враховуючи те, що група інвалідності позивачу призначена довічно, суд не знаходить підстав для обмеження кінцевим строком зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу у розмірах, передбачених діючим законодавством.

На підставі ч.2 ст.19, ч.1 ст.46, ст.152 Конституції України, ст.ст.48, 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1, 3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» та керуючись ст.ст. 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Кіровограді Кіровоградської області повязані з відмовою виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі, меншому ніж передбачено статтею 50, частиною 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Кіровограді Кіровоградської області призначити ОСОБА_1 державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду 3-ої групи у відповідності з вимогами, встановленими ст.50, ч.4 ст. 54, ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку державної пенсії у розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю з розрахунку 50 відсотків мінімальної пенсії за віком розрахованої з урахуванням визначеного ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 18.04.2011 р. безстроково, з урахуванням сум пенсії, що ним отримані за вказаний період.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі прийняття постанови в порядку скороченого провадження апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_2