Справа № 824/776/15-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/776/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Глибоцькому районі Чернівецької області Кройтор Надії Петрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням уточнень, ОСОБА_2 просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу Держкомземагенства у Глибоцькому районі Чернівецької області Кройтор Надії Петрівни про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № РВ - 015 від 08 квітня 2015 року;

2) зобов'язати державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Глибоцькому районі Чернівецької області Кройтор Н.П. внести відомості до Державного земельного кадастру та провести державну реєстрацію земельних ділянок, які створені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (виконавець державне підприємство "Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", інвентарний №3 від 29 січня 2015 року) шляхом поділу при уточненні конфігурації земельної ділянки за кадастровим НОМЕР_1 розміром 0,0980 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в с. Коровія, Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, придбаної ОСОБА_2, згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 14 лютого 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. та зареєстрованого в реєстрі №457, а саме:

- земельної ділянки загальною площею 0,0096 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах АДРЕСА_1;

- земельної ділянки загальною площею 0,0662 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах АДРЕСА_1;

- земельної ділянки загальною площею 0,0222 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 27 квітня 2015 року залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_4

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ним було подано усі необхідні документи, визначенні статтею 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», для проведення державним кадастровим реєстратором державної реєстрації земельної ділянки, власником якої він є. Однак державний кадастровий реєстратор відділу Держземагенства у Глибоцькому районі Чернівецької області Кройтор Н.П. безпідставно, необґрунтовано й усупереч вимогам Закону України «Про Державний земельний кадастр» прийняла рішення про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № РВ - 015 від 08 квітня 2015 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надавши пояснення аналогічні тим, що наведені у позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Поряд з цим від нього до суду надійшли заперечення проти позову у письмовій формі, в яких він, вказуючи про правомірність оскаржуваного рішення, просить суд в позові відмовити в повному обсязі. Крім цього, відповідач просив суд розглядати справу у його відсутність.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_4, також повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась. Від неї до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

Заслухавши пояснення особи, яка прибула в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 14 лютого 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. та зареєстрованого в реєстрі № 457, ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_7 земельну ділянку за кадастровим НОМЕР_1 розміром 0,0980 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в с. Коровія, Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області.

Указана земельна ділянка належала продавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Коровійською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області 21 травня 2001 року на підставі рішення виконкому Коровійської сільської ради від 13 жовтня 1993 року за №5. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 388.

Згідно договору купівлі - продажу Ѕ частини житлового будинку від 14 лютого 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. та зареєстрованого в реєстрі № 452, ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_7 Ѕ частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Указане нерухоме майно належало продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06 грудня 2010 року, виданого виконавчим комітетом Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області на підставі рішення виконавчого комітету Коровійської сільської ради від 24 листопада 2002 року за № 3-11/2010, та розташоване на зазначеній вище земельній ділянці.

Інша частина вказаного житлового будинку, а саме Ѕ його частини, належить на праві власності ОСОБА_4, яка є дружиною ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 06 грудня 2010 року, виданого виконавчим комітетом Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області на підставі рішення виконавчого комітету Коровійської сільської ради від 24 листопада 2010 року за №3-11/2010. Ця частина житлового будинку розташована на земельній ділянці, що також належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого Коровійською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області 20 листопада 2000 року на підставі рішення виконкому Коровійської сільської ради від 13 жовтня 1993 року за №5. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 366.

На звернення позивача та його дружини ОСОБА_4 щодо присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам, Головним управлінням Держземагенства у Чернівецькій області в листі від 31 жовтня 2014 року №239/6-14 надано інформацію, зокрема, про те, що заявникам необхідно замовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в одній з проектних організацій, які мають право виготовляти землевпорядну документацію. Після виготовлення такої необхідно звернутися до відділу Держземагенства у Глибоцькому районі Чернівецької області із заявою за формою, оригіналом документів із землеустрою, який є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

21 листопада 2014 року позивач звернувся до ДП «Чернівецький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в межах Коровійської сільської ради Глибоцького району відповідно до вищезазначеного договору купівлі - продажу земельної ділянки.

Згідно поданої заяви ДП «Чернівецький наукового - дослідний та проектний інститут землеустрою» розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), інвентарний №3 від 29 січня 2015 року.

При уточненні конфігурації земельна ділянка, яку придбав позивач згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки, розділилися на три ділянки, проміри по окружних межах змінилися, загальна площа залишилася без змін.

30 березня 2015 року позивач звернувся до відділу Держземагенства у Глибоцькому районі Чернівецької області із заявами про державну реєстрацію земельних ділянок: загальною площею 0,0096 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах АДРЕСА_1; загальною площею 0,0662 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах АДРЕСА_1; загальною площею 0,0222 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах АДРЕСА_1.

До заяв додав оригінал документації із землеустрою - технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах с.Коровія Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, інвентарний №3 від 29 січня 2015 року.

Також додав указану документацію у формі електронного документа.

08 квітня 2015 року державним кадастровим реєстратором відділу Держкомземагенства у Глибоцькому районі Чернівецької області Кройтор Н.П. прийнято рішення № РВ - 015 про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суб'єкта владних повноважень, ОСОБА_2 звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

До встановлених обставин суд застосовує наступні положення закону та робить відповідні висновки.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру установлює Закон України «Про Державний земельний кадастр» від 07 липня 2011 року №3613-VI (далі - Закон № 3613-VI).

Відповідно до статті 1 Закону №3613-VI Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно частини п'ятої статті 5 Закону №3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Статтею 9 Закону №3613-VI визначено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг;здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні;присвоює кадастрові номери земельним ділянкам;надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні;здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі;передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Згідно частини першої статті 11 Закону №3613-VI відомості про об'єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об'єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Відповідно до статті 15 Закону №3613-VI до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер;місце розташування;опис меж;площа;міри ліній по периметру;координати поворотних точок меж;дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі;дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів;відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка;цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель);склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв;відомості про обмеження у використанні земельних ділянок;відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки;нормативна грошова оцінка;інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 20 Закону №3613-VI передбачено, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим.

Згідно частини першої статті 21 Закону №3613-VI відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру, зокрема, на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 791 Земельного кодексу України, при їх формуванні.

Статтею 791 Земельного кодексу України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Відповідно статті 22 Закону №3613-VI документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо;документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати законодавству.

Згідно ж частини першої статті 23 Закону №3613-VI документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подається органу, що здійснює внесення таких відомостей, також у формі електронного документа.

Частиною четвертою статті 24 Закону №3613-VI передбачено, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Відповідно до частин п'ятої статті 24 Закону №3613-VI державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Згідно частини шостої статті 24 Закону №3613-VI підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Крім цього, слід зазначити, що процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 (далі - Порядок №1051).

Пунктом 9 Порядку №1051 передбачено, що до повноважень Державного кадастрового реєстратора територіальних органів Держземагентства у районах, містах республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення належить, зокрема, внесення або надання відмови у внесенні до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про землі та земельні ділянки (їх частини), розташовані в межах району, міста республіканського (Автономної Республіки Крим) чи обласного значення; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації.

Відповідно до пункту 67 Порядку №1051 внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Пункти 68, 69 Порядку №1051 визначають, що відомості про об'єкти Державного земельного кадастру, що змінюються, вносяться до Державного земельного кадастру безперервно.

Відомості (зміни до них) вносяться одночасно до документів Державного земельного кадастру в текстовій та графічній формі.

Внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється за заявою згідно з додатком 12 замовника документації із землеустрою та оцінки земель або її розробника від імені замовника, якщо це передбачено договором на виконання відповідних робіт (далі - заявник).

Заява разом з документацією із землеустрою або оцінки земель, електронним документом та іншими документами, зазначеними у пунктах 91 - 137 цього Порядку, подається заявником Державному кадастровому реєстраторові особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Згідно з пунктом 73 Порядку №1051 державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру: 1) розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, та перевіряє: відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку; електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку; 2) за результатами перевірки вносить відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91 - 137 цього Порядку, за формою згідно з додатком 14.

Відповідно до пункту 110 Порядку №1051 для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: 1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; 2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації); 3) електронний документ.

У пункті 111 Порядку №1051 передбачено, що державний кадастровий реєстратор приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77 - 85 цього Порядку в разі: невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам законодавства; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Як вбачається з оскаржуваного позивачем рішення від 08 квітня 2015 року №РВ - 015, останньому було відмовлену у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме: «згідно цивільно - правової угоди від 14.02.2012 року №457, гр. ОСОБА_2 придбано земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 розміром 0,0980 га, а згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд в с. Коровія Глибоцького району (виконавець ДП «Чернівецькій науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, інвентарний №3 від 29.01.2015 року) при уточненні конфігурації земельна ділянка гр. ОСОБА_2 розділилися на три ділянки, проміри по окружних межах змінилися, а тому провести державну реєстрацію 3-ох земельних ділянок неможливо».

Між тим, ні частиною шостою статті 24 Закону №3613-VI, ні пунктом 111 Порядку №1051 не передбачено такої підстави для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки як те, що «при уточненні конфігурації земельна ділянка розділилися на три ділянки й проміри по окружних межах змінилися».

Водночас пунктом 2 розділу VII «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону №3613-VI визначено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Оскаржуване позивачем рішення суб'єкта владних повноважень не містить посилань на конкретні норми Закону №3613-VI або Порядку №1051 в частині підстав для відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Відповідачем не зазначено, які саме подані заявником документи не відповідають яким саме вимогам Закону №3613-VI або Порядку №1051.

В ході розгляду справи судом на підставі наявних у справі письмових доказів, оглянутих в судовому засіданні документів та пояснень представника позивача встановлено, що позивачем для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору було подано усі необхідні документи, передбачені частиною четвертою статті 24 Закону №3613-VI та пунктом 110 Порядку №1051.

До того ж, в поданій позивачем державному кадастровому реєстратору технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах с.Коровія Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, інвентарний №3 від 29 січня 2015 року, що згідно наведених вище норм є підставою для формування земельної ділянки, наявна пояснювальна записка. В ній, зокрема, зазначено:

«При уточненні конфігурації земельна ділянка гр. ОСОБА_2 розділилися на три ділянки, проміри по окружних межах змінилися, загальна площа залишилася без змін. Всі ці дані необхідно взяти за основу.

Земельні ділянки, суміжниками яких є (згідно кадастрових планів),

земельна ділянка площею 0,0096 га:

від А до Б землі гр. ОСОБА_4

від Б до А землі сільської ради (під'їзд)

земельна ділянка площею 0,0662 га:

від А до Б землі сільської ради (під'їзд)

від Б до В землі сільської ради

від В до Г землі сільської ради (під'їзд)

від Г до Д землі сільської ради ( АДРЕСА_1)

від Д до Е землі гр. ОСОБА_8,

від Е до А землі гр. ОСОБА_9

земельна ділянка площею 0,0222 га:

від А до Б землі гр. ОСОБА_4

від Б до В землі сільської ради (АДРЕСА_1)

від В до Г землі сільської ради(під'їзд)

від Г до А землі сільської ради

Після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) складено акт прийомки - передачі меж земельних знаків на зберігання в натурі та узгоджено з сусідніми землекористувачами.

Точки повороту меж земельної ділянки закріплено в натурі ( на місцевості) межовими знаками в кількості 24 штук.

Код цільового використання земель ділянки визначений відповідно до «Класифікації видів цільового призначення земель», затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 р. №548 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.10.2010 р. №1011/1836:02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) загальною площею 0,09980 га.

Технічна документація розроблена у відповідності до інструкції про встановлення меж в натурі (на місцевості)».

Однак указана інформація в повній мірі не була взята до уваги відповідачем при прийнятті рішення про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № РВ - 015 від 08 квітня 2015 року.

Таким чином, суд вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням закону і є необґрунтованим, тобто таким, що було прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення при його прийнятті.

Згідно частини першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду даної справи відповідач - суб'єкт владних повноважень не довів правомірність прийняття оскаржуваного позивачем рішення, виклавши у своїх письмових запереченнях проти позову лише зміст рішення про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № РВ - 015 від 08 квітня 2015 року та навівши при цьому положення статті 6, частини другої статті 19 Конституції України.

За таких обставин, враховуючи наведені норми права та беручи до уваги те, що в результаті поділу земельної ділянки, належної позивачу, на три земельні ділянки загальна площа її не змінилась, як і не змінилось цільове призначення, при цьому не було порушено право власників та користувачів суміжних земельних ділянок, суд приходить до висновку про неправомірність рішення про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № РВ - 015 від 08 квітня 2015 року, прийнятого державним кадастровим реєстратором відділу Держкомземагенства у Глибоцькому районі Чернівецької області Кройтор Н.П.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України визначено один із найважливіших принципів адміністративного судочинства - принцип верховенства права, відповідно до якого згідно частини першої указаної статті людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

До того ж, указаний принцип є конституційним (стаття 8 Конституції України) й означає пріоритет прав та свобод людини, справедливість і гуманізм у діяльності адміністративних органів.

Відтак, вирішуючи адміністративні справи, суд має перш за все виходити із того, що людина, її права та свободи є найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права повинен втілюватись через діяльність судової влади.

Відповідно ж до завдання, яке сформульовано у наведеній вище частині першій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, саме адміністративне судочинство спрямовано на захист прав, свобод, інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади та їх посадових і службових осіб.

Статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України визначені повноваження суду при вирішенні справи.

Відповідно до частини другої цієї статті у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

З огляду на викладене, адміністративний суд вважає за необхідне задовольнити і позовні вимоги ОСОБА_2, що фактично є похідними від попередніх, стосовно зобов'язання відповідача внести відомості до Державного земельного кадастру та провести державну реєстрацію земельних ділянок, належних позивачу.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Оскільки в даному випадку судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, то позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України судовий збір, сплачений за подання цього позову згідно квитанції №326 від 23 квітня 2015 року у розмірі 73,08 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 69, 70, 71, 86, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу Держкомземагенства у Глибоцькому районі Чернівецької області Кройтор Надії Петрівни про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № РВ - 015 від 08 квітня 2015 року.

Зобов'язати державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Глибоцькому районі Чернівецької області Кройтор Надію Петрівну внести відомості до Державного земельного кадастру та провести державну реєстрацію земельних ділянок, які створені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (виконавець державне підприємство "Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", інвентарний №3 від 29 січня 2015 року) шляхом поділу при уточненні конфігурації земельної ділянки за кадастровим НОМЕР_1 розміром 0,0980 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в с. Коровія, Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, придбаної ОСОБА_2 згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 14 лютого 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. та зареєстрованого в реєстрі №457, а саме:

- земельної ділянки загальною площею 0,0096 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах АДРЕСА_1;

- земельної ділянки загальною площею 0,0662 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах АДРЕСА_1;

- земельної ділянки загальною площею 0,0222 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах АДРЕСА_1.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн 08 коп. згідно квитанції №326 від 23 квітня 2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 15 червня 2015 року (13 та 14 червня 2015 року - вихідні дні).