Справа № 826/5603/14
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5603/14 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

за участю представника позивача - Бордаченка О.В., представника відповідача - Попович О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю «ТСМ Груп» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2015 року у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ТСМ Груп» до державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанов від 26.11.2013 №573/13/7/26-12/2611/03, №574/13/7/26-13/2611/03, визнання нечинним та скасування припису від 18.11.2013,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТСМ Груп» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанов від 26.11.2013 №573/13/7/26-12/2611/03, №574/13/7/26-13/2611/03, визнання нечинним та скасування припису від 18.11.2013.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови суду, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ «ТСМ Груп» на об'єкті «Автозаправний комплекс «ОККО» на проспекті Ватутіна, 32 у Дніпровському районі міста Києва, за результатом якої складено акт від 18.11.2013.

З акту перевірки вбачається, що за результатом перевірки встановлено, що на зазначеній земельній ділянці розташований Автозаправний комплекс «ОККО» (об'єкт відноситься до 5 категорії складності) та належить ТОВ «ТСМ Груп». Відповідно до технічного паспорту на нежитловий будинок (приміщення), який виготовлено Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 01.12.2010 автозаправний комплекс (літ А), який складається із нежитлової будівлі, мийки та колонок збудований у 2004 році.

Крім того зазначено, що ТОВ «ТСМ Груп» у 2013 році виконані будівельні роботи з реконструкції зазначеного комплексу шляхом добудови нежитлової будівлі (СТО) без документів, що дають право на виконання таких робіт, чим порушено ч. 1 ст. 34, ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Зазначене приміщення експлуатується без прийняття в експлуатацію, чим порушено ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві винесено припис від 18.11.2013, яким заборонено експлуатацію зазначеного об'єкту з 19.11.2013 та зобов'язано позивача усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку.

За результатом розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві прийнято постанови про накладення штрафу від 26.11.2013:

- №574/13/7/26-12/2611/03, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 6 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 1 032 300 грн.

- №573/13/7/26-12/2611/03, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 1 032 300 грн.

Вважаючи вказані рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при винесенні оскаржуваних рішень діяв у відповідності та у межах чинного законодавства.

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямованість на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Згідно із ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до частин 2,5,8 статті 39 вказаного Закону прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

При цьому, до V категорії складності відносяться, як визначено у підпункті 1 пункту 6 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 557 від 27.04.2011, об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак: згідно із Законом України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» є об'єктами підвищеної небезпеки.

Так, об'єкт підвищеної небезпеки - це об'єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об'єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

Пунктом 21 Переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 р. № 808 автозаправні станції та комплекси віднесені до об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку

За змістом пунктів 3, 14 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів № 461 від 13.04.2011, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до IV і V категорії складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифіката.

Замовник зобов'язаний протягом семи календарних днів з дня прийняття в експлуатацію об'єкта, зокрема, подати копію декларації або сертифіката місцевому органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням об'єкта для подання такими органами інформації про прийнятий в експлуатацію об'єкт до органу державної статистики за формами, передбаченими звітно-статистичною документацією.

Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» № 208/94-ВР від 14.10.1994, згідно з пунктом 6 частини 2 якого суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за таке правопорушення, як експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації: об'єктів V категорії складності - у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що оскільки об'єкт (СТО) розміщено на території АЗС, яка відповідно до Переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 р. № 808 є об'єктом підвищеної екологічної небезпеки та згідно ДСТУ-Н Б В. 1.2-16:2013 А.2 відноситься до V категорії, а тому правомірним є висновок відповідача, що об'єкт (СТО) є об'єктом V категорії.

Однак, погодитись з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що ним поставлено малу архітектурну форму, а не об'єкт будівництва.

Так, згідно із ч. 1 ст. 4 Закону У країн «Про регулювання містобудівної діяльності» об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Відповідно до п. 1 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. N 466, будівельні роботи - роботи з нового будівництв реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітальної ремонту.

Визначення поняття «будівля» наводиться у Державному класифікаторі будівель та споруд, ДК 018-2000, затвердженому наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507, де вказано що будівлі - споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів. До будівель відносять житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні будівлі, промислові будівлі, вокзали, будівлі для публічних виступів, для медичних закладів та закладів освіти та т. ін.

Разом з тим, відповідно до наявних в матеріалах справи копій: договору купівлі-продажу МАФ від 10.12.2010; паспорта розміщення МАФ за адресою: вул. Генерала Ватутіна, 32 у Дніпровському районі м. Києва, об'єкт розміщений за вказаною адресою придбано позивачем як малу архітектурну форму.

Крім того, відповідно до висновку експертів за результатом проведення судової будівельно-технічної експертизи від 26.12.2014 №7728/14-42 об'єкт (СТО), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Генерала Ватутіна, 32, відповідно до вимог нормативно-правових актів, чинних на території України, не є об'єктом нерухомості (нерухомим майном). Відповідно до наданої на дослідження дозвільної та технічної документації об'єкт (СТО) є МАФом, який на території АЗС розміщується тимчасово.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 28 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Статтею 21 Закону України від 6 вересня 2005 року № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об'єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать павільйони, навіси, вуличні меблі (лавки, лави, столи).

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об'єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Згідно із п. 2.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 N 244, підставою для розміщення ТС є паспорт прив'язки ТС.

Так, як було зазначено вище, на підтвердження набуття у власність позивача МАФу на законних підставах та знаходження такого МАФу на земельній ділянці за адресою: вул. Генерала Ватутіна, 32 у Дніпровському районі м. Києва станом на 10.12.2010 р. позивачем надано копію договору купівлі-продажу малої архітектурної форми від 10.12.2010 року з Актом приймання-передачі малої архітектурної форми від 10.12.2010 р.

Крім того, матеріали справи містять Паспорт розміщення МАФ за адресою просп. Генерала Ватутіна, 32 у Дніпровському районі м. Києва, 2008 року, який підтверджує розміщення МАФу, а не виконання будівельних робіт із будівництва нежитлової будівлі. При цьому, вказаний Паспорт є документом, що надає право розмістити та використовувати позивачу даний МАФ на власній земельній ділянці.

Також, частиною 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 та частиною 2 статті 3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» до повноважень органу державного архітектурно-будівельного контролю віднесено розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та застосування санкцій за ці правопорушення, наприклад, накладення штрафу за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію.

Розмір штрафу за таке правопорушення залежить від категорії складності об'єкта будівництва (пункт 6 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» № 208/94-ВР від 14.10.1994).

Визначення категорії складності об'єкта будівництва за відсутності проектної документації, у якій би було зазначено відповідну категорію, не віднесено до компетенції жодного іншого державного органу.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10.09.2014 року по справі № К/800/18171/14.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно віднесення СТО до об'єкта V категорії складності, тільки на підставі того, що СТО розміщено на території АЗС, яка відповідно до Переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 р. № 808 є об'єктом підвищеної екологічної небезпеки та згідно ДСТУ-Н Б В. 1.2-16:2013 А.2 відноситься до V категорії, а тому правомірним є висновок відповідача, що об'єкт (СТО) є об'єктом V категорії.

З огляду на викладене, віднесення відповідачем СТО до V категорії складності та застосування штрафу за його експлуатацію як об'єктакатегорії складності - є протиправним.

За таких обставин, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову ТОВ «ТСМ Груп» не надав належної правової оцінки вказаним фактичним обставинам, чим порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому суд бере до уваги положення ч.2 ст.71 КАС України, згідно з якими в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідачем як суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій, бездіяльності та рішень не надано суду доказів, які б підтвердили правомірність оскаржуваної постанови та припису, тобто факт допущення позивачем порушень у сфері містобудівної діяльності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2015 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити, оскільки постанова ухвалена з порушенням норм матеріального права та без з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до п. 1, 4 ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю «ТСМ Груп» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2015 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги товариство з обмеженою відповідальністю «ТСМ Груп» - задовольнити.

Скасувати постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 26.11.2013 №573/13/7/26-12/2611/03, №574/13/7/26-13/2611/03.

Визнати незаконним та скасувати припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві державної архітектурно-будівельної інспекції України від 18.11.2013.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Постанову в повному тексті виготовлено 15.06.2015 року.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.