Справа № 810/32/15
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/32/15 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

09 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Безименної Н.В.,

суддів Аліменка В.О. та Бєлової Л.В.,

за участю секретаря Авраменко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промжитлоінвест" до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Промжитлоінвест" звернулося в Київський окружний адміністративний суд з позовом до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від11 березня 2015 року визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення № від 22.12.2014 Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та винести нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову - залишити без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом було проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Промжитлоінвест» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Компанія «Арстек» за період з 01.08.2014 по 31.08.2014.

За результатами перевірки складено акт від 08.12.2014 № 2461/10-08-22-02/36421263 (том 1 а.с. 17-31).

Податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, 188.1 ст.188, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, що призвело до заниження ПДВ за серпень 2014 року на загальну суму 64 874,00 грн.

На підставі акту та за результатами перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.12.2014 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 97 311 грн., з них за основним платежем 64 874 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 32 437 грн. (а.с. 15).

Податковий орган дійшов висновку про неправомірність віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Компанія «Арстек», оскільки правочини вчинені за участю позивача та даного контрагента не спричинили настання реальних правових наслідків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість зазначеного висновку відповідача та протиправність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності до положень п.198.6. ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Із вказаних норм права вбачається, що обов'язковою умовою виникнення права на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, є сплата податку на додану вартість у ціні придбаного або виготовленого товару чи послуг та понесення витрат саме у зв'язку з отриманням товарів, робіт (послуг).

Таким чином, під час здійснення контролю за правомірністю формування платником податку податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, підлягає перевірці фактичне придбання товару чи отримання послуги.

Статтею 1 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст. 9 даного Закону України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З матеріалів справи вбачається, що 04.08.2014 між ТОВ «Промжитлоінвест» (Замовник) та ТОВ «Компанія «Арстек» (Підрядник) був укладений договір підряду №140804/1-П, за умовами якого підрядник зобов'язується виконати будівельні роботи на об'єктах, що зазначені в додатку №1 та передати товар (товари) у власність покупцеві, а Покупець зобов'язується прийняти цей товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ціну) у встановлений цим Договором строк і відповідно договірних цін та локальних кошторисів.

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору позивачем надано коії Актів виконаних робіт від 29.08.2014 на суму 34 611,12 грн. з ПДВ, від 29.08.2014 на суму 53 326,55 грн. з ПДВ., від 29.08.2014 на суму 6 671,51 грн. з ПДВ. Від 29.08.2014 на суму 1 889,71 грн. з ПДВ, від 29.08.2014 на суму 45 600,88 грн. з ПДВ, від 29.08.2014 на суму 27 614,39 грн. з ПДВ, від 29.08.2014 на суму 15535,91 грн. з ПДВ, від 29.08.2014 на суму 591,29 грн. з ПДВ від 29.08.2014 на суму 5 824,01 грн. з ПДВ, від 29.08.2014 на суму 46 342,99 грн. з ПДВ, від 29.08.2014 на суму 22 580,80 грн. з ПДВ, від 29.08.2014 на суму 12 870,40 грн. з ПДВ, від 29.08.2014 на суму 15 062,76 гривень з ПДВ, від 29.08.2014 на суму 40 014,16 грн. з ПДВ, від 29.08.2014 на суму 1 300,00 грн. з ПДВ; податкових накладних №82963 від 29.08.2014 на суму 34 61 1,12 грн., №82951 від 29.08.2014 на суму 53 326,55 грн., № 82961 від 29.08.2014 на суму 6671,51 грн., № 82962 від 29.08.2014 на суму 889,71 грн., № 82964 від 29.08.2014 на суму з ПДВ 45600,88 грн., № 82960 від 29.08.2014 на суму з ПДВ 27 614,39 грн., № 82959 від 29.08.2014 на суму з ПДВ 15 535,91 грн., № 82958 від 29.08.2014 на суму з ПДВ 591,29 грн., № 82957 від 29.08.2014 на суму з ПДВ 5824,01 грн., № 82955 від 29.08.2014 на суму з ПДВ 46342,99 грн., № 82956 від 29.08.2014 на суму з ПДВ 22580,80 грн., № 82952 від 29.08.2014 на суму з ПДВ 12870,40 грн., № 82953 від 29.08.2014 на суму з ПДВ 15062,76 грн., № 82954 від 29.08.2014 на суму з ПДВ 40014,16 грн.; платіжні доручення № 1668 на суму 33085.87 грн.; № 1816 на суму 591,29 грн.; № 1815 на суму 5824,01 грн.; № 1810 на суму 12870,40 грн.; № 1811 на суму 15062,76 грн.; № 1817 на суму 15535,91 грн.; № 1809 на суму 20240,68 грн.; № 1818 на суму 20937.00 грн.; № 1814 на суму 22580,80 гри.; № 1812 на суму 40014.16 грн, № 1813 на суму 46342,99 грн.; № 1890 на суму 1300,00 грн.; № 1887 на суму 1889.71 грн.; № 1891 на суму 3358,94 грн.; № 1886 на суму 6677,39 грн.; № 1888 на суму 34611,12 грн.; № 1889 на суму 45600,88 грн.; № 1974 на суму 3520,14 грн.; № 1970 на суму 6671,51 грн.; № 1971 на суму 7052,82 грн.; № 1973 на суму 13768,42 грн.; № 1967 на суму 15717,60 грн.; № 1972 на суму 28994,11 грн.; № 1966 на суму 33373,00 грн.; № 1969 на суму 43417,20 грн.; № 1968 на суму 47485,20 грн. (том 1 а.с. 89-210, том 2 а.с. 9-34)

Вищевказаний договір було укладено з метою виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Промжитлоінвест" власних зобов'язань перед первісними Замовниками, а саме: ПАТ «Київській суднобудівний судноремонтний завод» (Договір підряду № 14/1707-1 від 17 липня 2014 року на загальну суму 377 340,00 грн., за яким позивачем частково виконано роботи, що підтверджується Актами виконаних робіт за липень 2014 року на 180 000 грн., за серпень 2014 року на 80 000 грн., за жовтень 2014 року на 117 339, 25 грн., решта робіт була виконана контрагентом позивача ТОВ «Компанія «Арстек», що підтверджується Актом виконаних робіт на суму 31 611 грн. 12 коп.), ПрАТ «F&CRealty» (договір підряду № 13/1006-1 від 10.06.2013, за яким позивачем було виконано частину робіт самостійно, що підтверджується Актом виконаних робіт на 15 629 грн. 70 коп., частина робіт була виконана контрагентом позивача ТОВ «Компанія «Арстек», що підтверджується Актом виконаних робіт на суму 1 889 грн. 71 коп.), Київський плац дітей та юнацтва (Договір № 14/2706-1 від 27 червня 2014, за яким позивач виконав частину робіт самостійно, що підтверджується Актами виконаних робіт за липень 2014 року на суму 46 489 грн. 20 коп., 35 601 грн., 60 коп., 47 647 грн. 20 коп., частину робіт було виконано контрагентом позивача ТОВ «Компанія «Арстек», що підтверджується Актом виконаних робіт за серпень 2014 на суму 40 014 грн. 16 коп., на суму 12 870 грн. 40 коп., на суму 15 062 грн. 76 коп.), ТОВ «Технобудсервіс 2006» (Договір субпідряду № 13/2204-1 від 22 квітня 2013 року, за яким позивач виконав частину робіт самостійно, що підтверджується Актами виконаних робіт на суму 127 030 гн. 02 коп., 27 773 грн. 12 коп., 306 757 грн. 74 коп. та продовжує їх виконувати, частина робіт була виконана контрагентом позивача ТОВ «Компанія «Арстек», що підтверджується Актом виконаних робіт за серпень 2014 року на суму 27 614 грн. 34 коп., на суму 15 535 грн. 91 коп., на суму 591 грн. 29 коп., на суму 5 824 грн. 01 коп., 46 342 грн. 99 коп., 22 580 грн. 80 коп.), ТОВ «Технобудсервіс 2006» (договори № 14/2703-2 від 27 березня 2014 року, № 13/2405-1 від 24.05.2013, за якими частина робіт виконувалась позивачем, що підтверджується актами виконаних робіт за квітень на суму 18 982 грн. 73 коп., за липень на суму 198 510 грн. 82 коп., за серпень на суму 173 723 грн. 66 коп. та актом на суму 11 903 грн. 57 коп., інша частина робіт виконувалась контрагентом позивача ТОВ «Компанія «Арстек», що підтверджується Актами виконаних робіт за серпень на суму 53 326 грн. 55 коп., на суму 45 600 грн. 88 коп. та актом виконаних робіт за серпень на суму 6 671 грн. 71 коп.) (том 2 а.с. 64-150).

На думку колегії суду, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги зазначені вище первинні документи, якими підтверджується реальне здійснення господарської діяльності за вищевказаним договорами, укладеними між позивачем та його контрагентом, оскільки останні відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно до ст. 9 зазначеного закону є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та фіксують факти здійснення господарських операцій.

Крім того, відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, були внесені до нього, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коди вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Колегія суддів зазначає, що на момент укладання договору контрагент позивача у відповідності до вимог чинного законодавства був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підпиємців (том 1 а.с. 32).

Крім того, відповідачем не надано суду доказів про визнання правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами, недійсними у судовому порядку, а також будь-яких доказів наявності судових рішень, які б набрали законної сили, з приводу незаконних дій посадових осіб позивача.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України та презумпції правомірності правочину усі укладені між сторонами правочини є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках питання про недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі заяви зацікавленої особи після повного та всебічного розгляду питання про недійсність такого правочину. Про недійсність правочину ухвалюється судове рішення.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на акт ДПІ У Києво- Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 31.10.2014 № 621/22-03/39178008 про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Арстек» за період з 01.08.2014 року по 30.09.2014 року», оскільки чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що дії по проведенню зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Арстек» і дії щодо оформлення результатів зазначеної звірки у формі акту ДПІ У Києво- Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вчинені не були, оскільки зазначений акт складено у зв'язку з встановленням факту, що не давав змогу провести зустрічну звірку контрагента позивача, а саме, у зв'язку з встановленням відсутності Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Арстек» за його місцезнаходженням.

Крім того, колегія суддів враховує, що в Рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Інтерсплав проти України» (2007 рік, заява № 803/02). «Булвес» АД проти Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03) і «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії» (2010 рік. заява № 6689/03) визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати. Якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України").

Враховуючи вищевикладене, а також те, що господарські операції позивача з контрагентом здійснювалися в межах господарської діяльності позивача, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення - рішення.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 12 червня 2015 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В.О. Аліменко

Л.В. Бєлова

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Аліменко В.О.