Справа № 2-а-4458/11
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 р. Справа № 2-а-4458/11
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

при секретарі судового засідання - Кудіній Я. Г.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Чутівського районного суду Полтавської області від 21.04.2015р. по справі № 2-а-4458/11

за позовом ОСОБА_2

до Гряківської сільської ради Чутівського району Полтавської області

про визнання дій незаконними,проведення нарахування та виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИЛА:

09.11.2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, у якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просила визнати дії Гряківської сільської ради щодо невиплати їй в установлений ст. 116 КЗпП України строк заробітної плати, що належала їй при звільненні з роботи, незаконними, а також зобов'язати відповідача здійснити нарахування та провести їй виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.10.2007 р. по день фактичного розрахунку 09.03.2011 р. в розмірі 45898 грн. 56 коп.

Чутівський районний суд Полтавської області постановою від 21.04.2015 року частково задовольнив позовні вимоги.

Визнав дії Гряківської сільської ради Чутівського району Полтавської області щодо невиплати ОСОБА_2 в установлений ст. 116 Кодексу законів про працю України строк заробітної плати, що належала їй при звільненні з роботи, незаконними.

В задоволенні адміністративного позову в частині зобов'язання Гряківську сільську раду Чутівського району Полтавської області здійснити нарахування та провести виплату ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 жовтня 2007 р. по день фактичного розрахунку 09 березня 2011 р. відмовив.

Стягнув з Гряківської сільської ради Чутівського району Полтавської області на користь ОСОБА_2 28 грн. 23 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи з обставин та обгрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно з ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Отже, по даній справі судом апеляційної інстанції переглядається рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову щодо зобов'язання Гряківської сільської ради Чутівського району Полтавської області здійснити нарахування та провести виплату ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.10.2007 р. по день фактичного розрахунку 09.03.2011 р.

У судовому засіданні представник позивача підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засіданні не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_2 з 07.06.1978 р. працювала на посаді спеціаліста по бухгалтерському обліку в Гряківській сільській раді. 15.09.2007 р. написала заяву про звільнення з 01.10.2007 р. з займаної посади в зв'язку з виходом на пенсію.

Відповідно до розпорядження № 25 від 20.09.2007 р. ОСОБА_2 була звільнена з посади в зв'язку з виходом на пенсію з 30.09.2007 р. та з проведення повного розрахунку в останні дні вересня 2007 р. - до дня звільнення 30.09.2007 р., який був вихідним. Дату звільнення позивачка не оскаржувала.

Нарахування ОСОБА_2 всіх сум, що належить їй виплатити при звільненні, проводила вона сама, не провівши нарахування компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за період роботи з 01.06.2006 р. по 31.05.2007 р.

У жовтні 2007 р. позивачка звернулась до спеціаліста по бухгалтерському обліку в Гряківській сільській раді Реус С. І. по питанню виплати їй компенсації, але грошові кошти їй нараховані та виплачені не були.

В грудні 2007 р. відповідач нарахував та, відповідно до платіжного доручення № 527 від 21.12.2007 р., перерахував позивачці компенсацію в розмірі 282 грн. 57 коп.

Про перерахування відповідачем коштів позивачка дізналась при знятті цих коштів з ощадної книжки в середині січня 2008 р.

Судом не встановлено доказів того, що позивачка в період з часу отримання в середині січня 2008 р. компенсації від відповідача по першу декаду лютого 2011 р. зверталась до відповідача по питанню виплати їй компенсації.

На початку лютого 2011 р. позивачка звернулась до прокуратури Чутівського району по питанню невиплати їй компенсації в повному розмірі та в один із днів в третій декаді лютого 2011 р. позивачка отримала від прокуратури Чутівського району лист № 449вих-11 від 18.02.2011 р., в якій повідомлялось, що їй дійсно не виплачена компенсація, а на адресу відповідача внесений припис з вимогою поновити її права.

Відповідно до акту перевірки Територіальної державної інспекції праці у Полтавській області № 16-29-12/13 від 23.02.2011 р. в грудні 2007 р. відповідач провів нарахування та виплату компенсацію за період роботи з 31.06.2007 р. по 30 09.2007 р. в розмірі 340 грн. 35 коп. (282 грн. 57 коп. після утримання податків та інших обов'язкових платежів), але компенсація за невикористані позивачкою дні щорічної відпустки за період з 01.06.2006 р. по 31.05.2007 р. на день перевірки не нарахована та невиплачена ОСОБА_2

В одній із днів на початку другої декади березня 2011 р. ОСОБА_2 отримала від Гряківської сільської ради лист № 02-19/145 від 10.03.2011 р., в якому повідомлялось про перерахування їй компенсації на рахунок позивачки, але розмір коштів зазначений не був.

06.07.2011 р. ОСОБА_2 при знятті коштів зі свого рахунку дізналась, що 09.03.2011 р. на її рахунок була перерахована відповідачем компенсація у розмірі 1005 грн. 84 коп. Розмір нарахованої та виплаченої компенсації позивачка не оскаржувала.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позов в частині зобов'язання Гряківської сільської ради Чутівського району Полтавської області здійснити нарахування та провести виплату ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.10.2007 р. по день фактичного розрахунку 09.03.2011 р. не підлягає задоволенню у зв'язку з пропуском тримісячного строку звернення до суду.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення працівником вимоги про розрахунок.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч. 1 ст. 117 КЗпП України ).

Згідно з ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 пропущено тримісячний строк звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи таких підстав не вбачається. Доказів поважності пропуску строку звернення до суду з позовом позивачем не надано.

За таких обставин, колегія суддів зауважує, що пропуск встановленого чинним законодавством України строку звернення до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів не є підставою для відмови у задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що враховуючи дату звернення позивача до суду, тримісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права, позовні вимоги в зазначеній частині підлягають залишенню без розгляду.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення норм процесуального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає частковому скасуванню з прийняттям в зазначеній частині нової постанови про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Чутівського районного суду Полтавської області від 21.04.2015р. по справі № 2-а-4458/11 скасувати в частині відмови у задоволенні позову щодо зобов'язання Гряківської сільської ради Чутівського району Полтавської області здійснити нарахування та провести виплату ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 жовтня 2007 р. по день фактичного розрахунку 09 березня 2011 р.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою зазначені позовні вимоги - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Бершов Г.Є. Катунов В.В.
Повний текст постанови виготовлений 15.06.2015 р.