Справа № 802/1441/15-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 червня 2015 р. Справа № 802/1441/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука В.В.

представника позивача: Зотової Л.П.

представника відповідача: Білоконь Р.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Дністер-Агро"

до: відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області

про: визнання протиправними дій та скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Дністер-Агро" (далі - ТОВ "Дністер-Агро", позивач) з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій та скасування постанов.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області знаходилось зведене виконавче провадження №1362499, до складу якого входили виконавчі провадження №45740367, №45870382, №45521035 з примусового виконання наказів Господарського суду Вінницької області №902/326/14, №902/327/14, №902/326/14 про стягнення з ТОВ "Дністер-Агро" заборгованості на користь юридичних осіб. На підставі ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" відповідачем в межах даних виконавчих провадженнях були прийняті постанови про стягнення з боржника виконавчого збору: у ВП№45740367 від 13.12.2014 року на суму 123296,72 грн., у ВП№45870382 від 25.12.2014 року на суму 3162,57 грн., у ВП№45521035 від 01.12.2014 року на суму 322582,23 грн. В подальшому, 17.04.2015 року відповідачем були винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчих провадженнях №45740367, №45870382, №45521035 на підставі п.1 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", а постанови про стягнення виконавчого збору виділені у окремі виконавчі провадження №47374718, №47375130, №47374950, які відкриті постановами від 20.04.2015 року.

Не погоджуючись із такими діями відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області щодо виділення в окремі виконавчі провадження постанов про стягнення виконавчого збору та відкриття за даними постановами нових виконавчих проваджень, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом та просить:

- визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про виділення в окреме провадження постанови від 01.12.2014 року про стягнення виконавчого збору в сумі 322582,23 грн., постанови від 25.12.2014 року про стягнення виконавчого збору в сум 3162,57 грн., постанови від 13.12.2014 року про стягнення виконавчого збору в сумі 123296,72 грн.;

- скасувати постанови відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області від 20.04.2015 року у виконавчих провадженнях: №47375130, №47374718, №47374950;

- зупинити виконавчі провадження №47374950, №47375130, №47374718 до набрання законної сили судовим рішенням.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених письмово та долучених до матеріалів справи. Зазначила, що оскаржувані постанови винесені у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому просила відмовити у задоволені позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області перебувало зведене виконавче провадження № 1362499 від 08.07.2009 року про стягнення з ТОВ "Дністер-Агро" на користь юридичних осіб заборгованості у розмірі 4577658,70 грн., до складу якого входили виконавчі провадження:

- ВП № 45521035 з примусового виконання наказу № 902/326/14 виданого 16.10.2014 року Господарським судом Вінницької області про стягнення з ТОВ" Дністер-Агро" на користь Приватного акціонерного товариства "Агріматко-Україна" 3025947,35 грн. основного боргу, 111006,66 грн. пені, 25616,92 грн. 3% річних, 63251,41 грн. судового збору.;

- ВП № 45740367 з примусового виконання наказу № 902/327/14 виданого 17.11.2014 року Господарським судом Вінницької області про стягнення з ТОВ "Дністер-Агро" на користь Приватного акціонерного товариства "Агріматко-Україна" 1155602,02 грн. основного боргу, 43216,35 грн. пені, 9973 грн. 3 % річних, 24175,83 грн. судового збору.;

- ВП № 45870382 з примусового виконання наказу № 902/326/14 виданого 16.10.2014 року Господарським судом Вінницької області про стягнення з ТОВ "Дністер-Агро" на користь Приватного акціонерного товариства "Агріматко-Україна" 31625,70 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Оскільки виконавчі документи у наданий термін для самостійного виконання позивач не виконав, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області було винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у ВП№45740367 від 13.12.2014 року у сумі 115560,20 грн.; у ВП№45870382 від 25.12.2014 року у сумі 3162,57 грн.; у ВП№45521035 від 01.12.2014 року у сумі 322582,23 грн., та приєднано до зведеного виконавчого провадження.

В подальшому, 08.04.2015 року на адресу відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області надійшли заяви директора ПАТ "Агріматко-Україна" Холода О.О. згідно яких стягувач просив закінчити виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ТОВ "Дністер-Агро" відповідно до п.1 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" та повернути виконавчий документ стягувачу.

На виконання приписів п.1 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем 17.04.2015 року винесено постанови про повернення вищевказаних виконавчих документів стягувачеві, а постанови про стягнення з боржника виконавчого збору виділено в окремі виконавчі провадження №47374718, №47375130, №47374950, які відкриті постановами від 20.04.2015 року.

Зазначені постанови про відкриття виконавчих проваджень №47374718, №47375130, №47374950 від 20.04.2015 року були надісланні на адресу позивача рекомендованим листом, що підтверджується супровідними листами №2906/02.2-27/6, №2905/02.2-27/6, №2904/02.2-27/6 від 20.04.2015 року.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі України "Про виконавче провадження", що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених даним Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до даного Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до вищевказаного Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною другою статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Так, відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із приписами п.1 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчі документи на підставі яких були відкриті виконавчі провадження №45740367, №45870382, №45521035 були повернуті стягувачу постановами державного виконавця від 17.04.2015 року на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", а саме за зверненням директора ПАТ "Агріматко-Україна" Холода О.О. (стягувача).

Відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Із аналізу зазначеної норми слідує, що у разі завершення виконавчого провадження у зв'язку з поверненням виконавчого документа на підставі якого відкрито виконавче провадження стягувачу внаслідок звернення останнього із відповідною письмовою заявою при наявності не стягнутого виконавчого збору, державний виконавець зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

В процесі розгляду справи встановлено, що на момент прийняття рішень про завершення виконавчих проваджень №45740367, №45870382, №45521035 на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", постанови про стягнення виконавчого збору були чинними, проте боржником не виконані.

За таких обставин державний виконавець зобов'язаний був не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) таких виконавчих проваджень відкрити нові виконавчі провадження за постановами про стягнення з боржника виконавчого збору.

Оскільки виконавчі провадження №45740367, №45870382, №45521035 завершені на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" 17.04.2015 року, тому виконавчі провадження за постановами про стягнення з боржника виконавчого збору винесені відповідачем у наступний робочий день - 20.04.2015 року.

Таким чином суд приходить до висновку, що державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області приймаючи рішення про виділення постанов про стягнення виконавчого збору від 13.12.2014 року, від 25.12.2014 року, від 01.12.2014 року в окремі виконавчі провадження №47374718, №47375130, №47374950, які відкриті постановами від 20.04.2015 року, діяв відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та в межах наданих йому повноважень. За таких обставин підстав для визнання протиправними дій відповідача та скасування прийнятих ним постанов від 20.04.2015 року не має.

Відносно доводів позивача про те, що попереднє судове рішення по справі №902/327/14 скасоване постановою Вищого господарського суду України від 16.12.2014р., а при новому розгляді цієї справи ухвалою господарського суду Вінницької області від 03.03.2015 року провадження у справі №902/327/14 за позовом ТОВ "Агріматко-Україна" до ТОВ "Дністер-Агро" в частині переданих на новий розгляд вимог про стягнення з відповідача 718880 грн. боргу, 26884,14 грн. пені, 6204,03 3% річних припинено, то суд зазначає, що згідно ч. 5 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові якщо виконавче провадження закінчено у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа.

У даному випадку, як уже зазначалося вище, виконавче провадження закінчено на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" (за заявою стягувача, а не у зв'язку із скасуванням судового рішення), та згідно наданих у судовому засідання пояснень представника відповідача, а також із оглянутих матеріалів виконавчих проваджень №47374718, №47375130, №47374950 судом з'ясовано, що про існування будь-яких судових рішень, якими скасовувалися попередні рішення, що виконувалися органами державної виконавчої служби, відповідач проінформований не був та позивач із цього приводу до нього не звертався.

Оскільки постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 13.12.2014 року, 25.12.2014 року та 01.12.2014 року та момент вчинення оскаржуваних дій та рішень були чинними та ніким не скасовані і в той же час не виконані, підстав не звертати їх до примусового виконання у державного виконавця не було.

Крім того, в процесі розгляду справи судом встановлено, що виконавчі провадження №47374950 та № 47374718 на даний час уже є закінченими у зв'язку із повним виконанням виконавчих документів на підставі яких вони були відкритті, а саме постанов про стягнення виконавчого збору від 25.12.2014 року та від 13.12.2014 року, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями постанов про закінчення вищезазначених виконавчих проваджень від 18.05.2015 року. Інше виконавче провадження №47375130 виконане частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ст. 71 КАС України), а згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів осіб, які брали участь у справі, оцінивши досліджені у ході судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 181, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович