Справа № 369/1000/15-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/1000/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Дубас Т.В. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

09 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Безименної Н.В.,

суддів: Аліменко В.О. та Бєлової Л.В.

за участю секретаря Авраменко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області про зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в Києво-Святошинський районний суд Київської області з позовом до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила:

зобов'язати Боярську міську раду Києво-Святошинського району Київської області провести позачергову сесію з розгляду заяви про надання ОСОБА_2 дозвіл на розроблення технічної документації щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літ. А);

зобов'язати постійну депутатську комісію з питань містобудування, архітектури, земельних ресурсів та адміністративно-територіального устрою Боярської міської ради прийняти рішення, яким надати їй дозвіл на розроблення технічної документації щодо відведення земельної ділянки площею 0, 10 га власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літ. А).

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2015 року позов задоволено частково, зобов'язано Боярську міську раду Києво-Святошинського району Київської області розглянути на черговій сесії міської ради заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту технічної документації щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літ. А).

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким зобов'язати Боярську міську раду Київської області провести позачергову сесію з розгляду заяви про надання їй дозволу на розроблення технічної документації щодо відведення земельної ділянки площею 0, 10 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літ. А); зобов'язати зобов'язати постійну депутатську комісію з питань містобудування, архітектури, земельних ресурсів та адміністративно-територіального устрою Боярської міської ради прийняти рішення, яким надати їй дозвіл на розроблення технічної документації щодо відведення земельної ділянки площею 0, 10 га власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літ. А).

Заслухавши суддю-доповідача, думку позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову - залишити без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу від 07.04.2014 ОСОБА_2 набула права приватної власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 (літ. А) (а.с.7).

09.09.2014 позивач звернулася до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області з заявою про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0, 10 га для обслуговування житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (літ. А) (а.с. 8).

Листом від 13.11.2014 року № П3/49-1299.2, позивачу повідомлено, що 30 жовтня 2014 року рішення з попереднього питання не було прийнято, оскільки не набрало достатньої кількості голосів (а.с. 9). Лист від 18.11.2014 за вих. П3/49-1300.2, на який посилається позивач, відсутній в матеріалах справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно ст.. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 ст. 118 встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Статею 122 ЗК України встановлено повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Статею 26 даного закону визначена ряд питань, що вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в порушення ст. 118 ЗК України, відповідачем не було прийнято рішення стосовно заяви ОСОБА_4 щодо надання останній дозволу на розроблення проекту землеустрою, що є підставою для зобов'язання відповідача повторно розглянути дану заяву.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про необхідність зобов'язання відповідача прийняти рішення, яким надати останній дозвіл на розроблення технічної документації щодо відведення земельної ділянки площею 0, 10 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літ. А), оскільки зобов'язання відповідача прийняти таке рішення, є втручанням в його дискреційні повноваження.

Таким чином, при розгляді заяви позивача, відповідач має право прийняти одне з юридично допустимих рішень.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 12 червня 2015 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В.О. Аліменко

Л.В. Бєлова

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Бєлова Л.В.