Справа № 826/17187/14
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 червня 2015 року м. Київ К/800/19768/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Сорока М.О., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 січня 2015 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 1 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Саченко Марії Миколаївни, державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції умісті Києві, третя особа - ОСОБА_3 по визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати неправомірними дії державного реєстратора Саченко М.М. щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 9159783 від 17 грудня 2013 року, прийнятого державним реєстратором Саченко М.М.;

- зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції умісті Києві скасувати реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_3

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 1 квітня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень пункту п'ятого частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що 17 жовтня 2013 року уповноважений представник третьої особи звернувся до органу державної реєстрації із письмовою заявою про державну реєстрацію права приватної власності на квартиру за третьою особою, до якої було додано нотаріально завірену копію судового рішення, технічний паспорт, нотаріально завірену копію довіреності на ім'я уповноваженого представника третьої особи, копію його паспорта, довідку про присвоєння йому ідентифікаційного номера, копію паспорта третьої особи, копію картки платника податків та копію документа, що підтверджує факт сплати державного мита.

За результатами розгляду вказаних документів, 21 листопада 2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Саченко М.М. прийнято рішення № 8178619 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у зв'язку з тим, що не подано копію судового рішення, завірену судом.

17 грудня 2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Саченко М.М. прийнято рішення № 9158947 про відновлення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та оскаржуване рішення, яким за третьою особою зареєстровано право приватної власності на квартиру.

Судами встановлено, що правовстановлюючим документом, на підставі якого уповноважений представник третьої особи звернувся до органу державної реєстрації, є рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 травня 2013 року у справі № 2604/25756/12, що набрало законної сили, яким за третьою особою визнано право власності у порядку спадкування за законом на спадкове майно - квартиру.

Вказаним рішенням, яке ухвалене у справі за позовом ОСОБА_4 до Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю та визнання права на спадкове майно, позов задоволено: встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_4 з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 з 2004 року по день її смерті для набуття ОСОБА_4 права на спадкування за законом у четверту чергу після померлої ОСОБА_5 та визнано за ОСОБА_4, як спадкоємцем за законом четвертої черги майна померлої ОСОБА_5, право власності на квартиру.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 2 жовтня 2012 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 1 березня 2011 року скасоване та прийнято нове, яким у позові ОСОБА_6 до Київської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю та визнання права на спадкове майно відмовлено.

За повідомленням Київського міського БТІ від 1 лютого 2012 року, квартиру на праві власності зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 1 березня 2011 року, яке рішенням Апеляційного суду міста Києва від 2 жовтня 2012 року, скасовано.

У зв'язку з викладеним, у судовому порядку за третьою особою у цій справі визнано право власності у порядку спадкування на спадкове майно, у тому числі на квартиру.

Таким чином, ОСОБА_4, з якою позивачем 1 червня 2012 року укладено договір купівлі-продажу квартири (реєстраційний номер 1352), не є власником квартири.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили з наступного.

На час прийняття оскаржуваного рішення порядок проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон) та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (далі - Порядок № 703).

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч.ч. 1, 3 ст. 3, п. 1 ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених ст. 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Зокрема, згідно з п.п. 7, 9, 10, 12, 13, 14, 16, 17, 18, 23 Порядку № 703, для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Заявник під час подання заяви про державну реєстрацію пред'являє органові державної реєстрації прав, нотаріусові документ, що посвідчує його особу.

Документом, що посвідчує особу, є паспорт громадянина України, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний, дипломатичний чи службовий паспорт іноземця або документ, що його заміняє.

У разі подання заяви уповноваженою особою така особа пред'являє органові державної реєстрації прав, нотаріусові, крім документа, що зазначений в абзаці 2 або 3 цього пункту, документ, що підтверджує її повноваження.

Заявник разом із заявою про державну реєстрацію подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

У разі подання не в повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

У разі подання додаткових документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, до раніше прийнятої заяви про державну реєстрацію, розгляд якої зупинено, заявник пред'являє органові державної реєстрації прав, нотаріусові документи, що зазначені в п. 9 цього Порядку, та подає картку прийому заяви про державну реєстрацію. Після прийняття додаткових документів орган державної реєстрації прав, нотаріус повертає заявникові картку прийому заяви про державну реєстрацію, до якої внесені відомості про прийняті документи.

За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.

На підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо об'єкта нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше, державний реєстратор відкриває розділ у Державному реєстрі прав, реєстраційну справу та присвоює реєстраційний номер такому об'єкту.

Державний реєстратор оформляє рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в одному примірнику.

Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вносить записи до Державного реєстру прав.

Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Оскільки уповноваженим представником третьої особи було надано всі необхідні документи для проведення державної реєстрації права власності на квартиру, а також зважаючи на відсутність передбачених нормами Закону підстав для відмови у проведенні такої реєстрації, суди прийшли до вірного висновку про правомірність прийняття державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Саченко М.М. оскаржуваного рішення.

Разом з тим, враховуючи правомірність прийняття державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Саченко М.М. оскаржуваного рішення, тобто відсутність підстав для задоволення основної вимоги позивача, суди прийшли до висновку про відсутність підстав для задоволення похідної від неї вимоги про зобов'язання державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції умісті Києві внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації речового права третьої особи на нерухоме майно - квартиру.

Враховуючи, що доводи скаржника не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом п'ятим частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 січня 2015 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 1 квітня 2015 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Сорока