Справа № 521/13527/13-а
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2013-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Пр.№2а/521/343/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2013 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі Бондаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про зобовязання перерахувати пенсію працюючому пенсіонеру,

встановив:

У серпня 2013р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Малиновському районі міста ОСОБА_1 (далі - УПФ України в Малиновському районі м. Одеси) про зобовязання перерахувати пенсію працюючому пенсіонеру. Позивач у своєму позові посилалась на те, що вона є пенсіонером, з 2009р. отримує пенсію за віком та продовжує працювати.

01.11.2011р. позивач звернувся до УПФ України в Малиновському районі м. Одеси з заявою про перерахунок пенсії, як працюючому пенсіонеру, з врахуванням розділу 11 підпункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №530.

Листом УПФ України в Малиновському районі м. Одеси від 28.01.2012р. позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку. Свою відмову УПФ України в Малиновському районі м.Одеси обґрунтовує застосуванням статей 40 та 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ухвалою суду від 19 серпня 2013р. позовні вимоги позивача, які заявлені поза межами шестимісячного строку звернення до суду за період з 01 вересня 2009р. по 15 лютого 2013р. залишенні без розгляду. В частині позовних вимог ОСОБА_2 до УПФ в Малиновському районі м. Одеси з 16 лютого 2013р. відкрито скорочене провадження.

Позивач та її представник в судове засідання зявилися, вимоги адміністративного позову підтримали в повному обсязі та просили суд його задовольнити.

Представник УПФ України в Малиновському районі м.Одеси в судове засідання не зявився, надав до суду заперечення на адміністративний позов, якими просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із того, що відповідач довів правомірність своїх дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Вирішуючи справу стосовно позовних вимог позивача, щодо визнання відмови відповідача, який є суб'єктом владних повноважень в перерахунку пенсії незаконною, зобовязання здійснити перерахунок розміру пенсії, суд зобов'язаний встановити, чи діяв відповідач на підставі закону, чи є його дії безсторонніми та добросовісними.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами регулюються ст.40, 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Приймаючи до уваги, що деякі зміни були визнані неконституційними, суд керується нормами Закону в тій редакції, в якій вони регулювали правовідносини між позивачем та відповідачем з урахуванням їх конституційності.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси та отримує пенсію за віком. Після призначення пенсії продовжує працювати.

01.11.2011р. ОСОБА_2 звернулася до УПФ України у Малиновському районі м.Одеси з заявою про перерахунок пенсії як працюючому пенсіонеру.

Перерахунок пенсії позивача було проведено на підставі її заяви від 02 вересня 2011р. При коефіцієнті страхового стажу 0,52425 (38.10.26) розмір пенсії, обчислений із заробітку 3529,63 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за період з 1980р. по 30.04.1985р. та з 01.07.2000р. по 31.08.2011р. 2,24237), з 01.09.2011р. склав 1987,93грн., що підтверджується листом УПФУ № 67/С-1 від 28 лютого 2012р.

Розпорядження про перерахунок пенсії з більшого стажу, позивач не оскаржив. Правові наслідки для позивача створює розпорядження, а не дії, так як розпорядження у межах спірних відносин є способом реалізації відповідачем, як субєктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Суть спору полягає у можливості застосування при перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010р.

Перерахунок пенсії у звязку із збільшенням середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється ст. 42 Закону України № 1058 частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніше як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була призначена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 ст. 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом б підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перерахувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 ст. 42 Закону України № 1058 доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій ст. 40 цього Закону.

Тобто правила частини першої ст. 40 при перерахунку пенсії застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з липня 2000 року.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду позивач просив про застосування при перерахунку показника середньої заробітної сплати працівників зайнятих у галузях економіки за 2010 рік.

Середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузі економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до частини 2 статті 40 Закону України №1058, що є величиною постійною не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначення заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Правове розуміння середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузях економіки України та показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачуються страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року пенсії є різними правовими категоріями, в основі цієї різниці лежить, перед усім, різні економічні критерії їх визначеності, в наслідок чого ототожнювати, змішувати ці поняття не передбачається можливим.

Відповідно до п.6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991р. № 1788-12 (далі- Закон України №1788-12) та Закон України Про загальнообовязкове пенсійне страхування № 1058 2003р.

Перерахунок пенсії з більш високого заробітку передбачений статтею 69 Закону України №1788, відповідно до якого пенсіонери, які пропрацювали після призначення пенсії, у тому числі за віком, не менш як два роки з більш високим заробітком, ніж той, з якого було обчислено пенсію, встановлюється за заявою пенсіонера новий розмір пенсії виходячи з більш високого заробітку, який визначається за два роки роботи підряд для призначення пенсії відповідно до статей 64-67 цього Закону. У разі дальшого зростання заробітку пенсіонера проводиться за його заявою новий перерахунок пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії проводиться не раніш ніж через два роки після попереднього перерахунку.

Обчислення включає в себе призначення та перерахунок пенсії, разом з цим це не є тотожні поняття, вони мають різний правовій зміст та правове навантаження, при цьому формула обчислення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії (призначення та перерахунку) визначається частиною 2 статті 40 Закону України № 1058, з тією тільки різницею, що середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення визначається один раз при призначенні пенсії, і в подальшому використовується як постійна величина для пенсіонера, на відміну від інших показників, а саме суми коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Порушень приписів Закону України № 1058 відповідач не припустив.

З урахуванням зазначеного, підстав для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, немає.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 2, 6, 8, 9,11, 17-19, 99, 100, 158-163, 186 КАС, суд

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про зобовязання перерахувати пенсію працюючому пенсіонеру - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя: О.М. Сегеда

05.11.2013