Справа № 2-а-4294/10
Суддя: Ярошенко Т. О.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4294/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2010 р. суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Охтирському районі про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання проведення нарахування пенсійного забезпечення відповідно до чинного законодавства,-

Встановив:

14.12.2010 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом до відповідача про визнання його бездіяльності протиправною та зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Охтирському районі здійснити перерахунок його державної додаткової пенсії в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком та державної основної пенсії в розмірі не менше 10 мінімальних пенсій за віком, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, І групи інвалідності, відповідно до ст. 50 та ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та провести відповідні виплати починаючи з часу постановки на пенсійний облік - 09.11.1995 року з нарахованою компенсацією втрати частини доходів в наслідок несвоєчасного нарахування та виплати пенсії в повному обсязі.

16.12.2010 року судом винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі, копія якої направлена відповідачу. Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження отримав та в установлений законодавством строк надав суду письмові заперечення на позов.

Відповідач в письмовому запереченні зазначив, що ОСОБА_1 дійсно перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Охтирському районі з 25.09.1995 року. З 09.11.1995 року отримує пенсію, як інвалід ІІ групи, призначену відповідно до ст.ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З 14.01.2010 року за особисто заявою отримує пенсію призначену відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як інвалід І групи. До основного розміру пенсії позивачу згідно з Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі віднесеній до І категорії, призначена та виплачується щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю для інвалідів І групи у розмірі 30 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» встановлені мінімальні розміри пенсій для осіб, яким встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою та яким призначено пенсії за Законом України «Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 р., що мають І групу інвалідності допомога не може бути меншою ніж 870 гривень. У письмовому запереченні також зазначено, що управління Пенсійного фонду у Охтирському районі діяло у межах повноважень, у порядок та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

Суддя, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне.

Спірні правовідносини виникли в звязку з реалізацією права ОСОБА_1 на отримання основної та додаткової пенсії, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється інвалідом І групи, особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи ( категорія 1 ), учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворих внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, що підтверджується посвідченням серії А № 413218 виданим Сумською облдержадміністрацією 26.03.2007 року та вкладкою серії С № 658420 зазначеного посвідчення (а.с. 10).

Встановлено, що в управлінні Пенсійного фонду України в Охтирському районі ОСОБА_1 перебуває на обліку з 25.09.1995 року і отримував пенсію призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інвалід ІІ групи. З 14.01.2010 року ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності І групи відповідно до Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд дійшов висновку про невідповідність відмови вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.08.1991 року.

Відповідно до положень ст. 49 зазначеного Закону, пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Стаття 50 зазначеного Закону, яка діяла до прийняття Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» № 107-VI від 28.12.2007 року, передбачає розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до 1 категорії інвалідам ІІ групи 75% мінімальної пенсії за віком, інвалідам І групи -100% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 вищезазначеного Закону, яка діяла до прийняття Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» № 107-VI від 28.12.2007 року, передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком, для інвалідів І групи - 10 мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, було визнано не конституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими змінювалися розміри основної та додаткової пенсій, визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з приписів ч.2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу основну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, передбачені ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22.05.2008 р., оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ця норма втратила чинність та не підлягає застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 р. мав діяти у відповідності з приписами діючих норм ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд не може погодитися з доводами відповідача щодо нарахування пенсії позивачу відповідно до Постанови КМУ від 03.01.2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок кошів державного бюджету», оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу.

Згідно пунктів 3 та 4 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Також суд не може погодитися з доводами відповідача щодо неможливості застосування відносно ОСОБА_1 положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в звязку з тим, що нарахування пенсії йому проводиться за іншим законом, оскільки відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не може бути підставою для реалізації конституційної гарантії та права на отримання пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю.

В звязку з чим суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання основної та додаткової пенсії відповідно до вимог ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивачем заявлена вимога про зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії з як інваліду І групи з 09.11.1995 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Вирішуючи спір в межах позовних вимог суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, так як до 14.01.2010 року позивач мав ІІ групу інвалідності і йому була призначена і виплачувалася пенсія у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інвалід ІІ групи, а тому основна пенсія підлягає перерахунку з 01.01.2004 року з дня набрання Законом чинності по 13.01.2010 року в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а з 14.01.2010 року в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком. Додаткова пенсія підлягає перерахунку у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2004 року по 31.01.2010 року в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, а з 14.01.2010 року в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 64 Конституції України, ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи, ст.ст. 28, 46 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду в Охтирському районі.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду в Охтирському районі здійснити ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до вимог ст. 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з розміру пенсії за віком визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 01.01.2004 року по 13.01.2010 року з урахуванням фактично отриманих позивачем виплат.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду в Охтирському районі здійснити ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком відповідно до вимог ст. 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з розміру пенсії за віком визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 14.01.2010 року з урахуванням фактично отриманих позивачем виплат.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду в Охтирському районі здійснити ОСОБА_1 перерахунок додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру пенсії за віком визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 01.01.2004 року по 13.01.2010 року з урахуванням фактично отриманих позивачем виплат.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду в Охтирському районі здійснити ОСОБА_1 перерахунок додаткової пенсії у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру пенсії за віком визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 14.01.2010 року з урахуванням фактично отриманих позивачем виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Управління Пенсійного фонду в Охтирському районі зобовязаний виконати дану постанову негайно.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського адміністративного апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня отримання копії даної постанови.

Суддя Т.О. Ярошенко