Справа № 804/6022/14
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2015 рокусправа № 804/6022/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2014 року у справі № 804/6022/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гольфстрим" до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гольфстрим" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.04.2014 року №.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2014 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гольфстрим" задоволено.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, не повне з'ясування фактичних обставин, неналежну оцінку доказів, відповідач просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2014 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання апеляційної інстанції представники сторін не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.04.2014 року відповідачем складено акт № 1238/53/04-03-22-03/31980145 "Про результати проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ "Гольфстрим" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ПП "Торгбудова" за грудень 2013 року".

На підставі акту перевірки відповідачем 28.04.2014 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 176 749 грн., в т.ч. за основним платежем в розмірі 141 399 грн. та за штрафними санкціями - 35 350 грн..

Вважаючи зазначене рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з вимогами про його скасування.

Суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного.

Так, судом встановлено, що 06.08.2013 року між ПП "Торгбудова" (постачальник) та позивачем (покупець) було укладено договір № 4/08-13, за умовами якого постачальник зобов'язувався поставити покупцеві труби, комплектуючі та обладнання, а також супутні товари (товар), а покупець прийняти та оплатити товар.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано: специфікація № 1 від 06.08.2013 року до договору від 06.08.2013 року на поставку товару на загальну суму 3 589 359,24 грн., в т.ч. ПДВ - 598 225,04 грн.; видаткова накладна №543 від 30.12.2013 року на постачання товару на загальну суму 3 020 503,42 грн. в т.ч. ПДВ - 503 417,24 грн.; платіжні доручення №328-13 від 27.12.2013 року, №329-13 від 27.12.2013 року, №330-13 від 27.12.2013 року, №331-13 від 27.12.2013 року, № 332-13 від 27.12.2013 року, №333-13 від 27.12.2013 року, №45 від 27.12.2013 року, податкова накладна №46 від 30.12.2013 року; платіжні доручення № 341-13 від 30.12.2013 року, № 342-13 від 30.12.2013 року, №343-13 від 30.12.2013 року, №344-13 від 30.12.2013 року, №345-13 від 30.12.2013 року, №346-13 від 30.12.2013 року, №347-13 від 30.12.2013 року.

08.08.2013 року між позивачем (покупець) та ПП "Торгбудова" (продавець) укладено договір купівлі-продажу № 5/08-13, за умовами якого продавець зобов'язувався продати товар,а покупець прийняти та оплатити товар на визначених даним договором умовах.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано: специфікація №1 від 03.09.2013 року до договору від 08.08.2013 року № 5/08-13 на поставку товару на загальну суму 2 009313,60 грн. в т.ч. ПДВ - 334 885,60 грн., видаткова накладна № 552 від 27.12.2013 року на постачання товару на загальну суму 1 403 217,12 грн. в т.ч. ПДВ - 233 869,52 грн..

05.08.2013 року між позивачем (покупець) та ПП "Торгбудова" (продавець) укладено договір купівлі-продажу № 2/08-13, за умовами якого продавець зобов'язувався продати товар, а покупець прийняти та оплатити товар на визначених даним договором умовах.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано: специфікація № 1 від 05.08.2013 року до договору від 05.08.2013 року № 2/08-13 на поставку товару на загальну суму 4 104 087,86 грн. в т.ч. ПДВ - 684 014,64 грн., видаткова накладна № 547 від 30.12.2013 року на постачання товару на загальну суму 714 973,14 грн. в т.ч. ПДВ - 119162,19 грн., податкова накладна від 19.09.2013 року № 52.

06.08.2013 року між позивачем (покупець) та ПП "Торгбудова" (продавець) укладено договір купівлі-продажу № 3/08-13, за умовами якого продавець зобов'язувався продати товар, а покупець прийняти та оплатити товар на визначених даним договором умовах.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано: специфікація від 06.08.2013 року до договору від 06.08.2013 року № 3/08-13 на поставку товару на загальну суму 1 685 768,40 грн. в т.ч. ПДВ - 280 961,40 грн., видаткова накладна № 547 від 30.12.2013 року на постачання товару на загальну суму 714 973,14 грн. в т.ч. ПДВ - 119 162,19 грн., податкова накладна від 05.12.2013 року № 4, розрахунок № 3 від 05.12.2013 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної.

На підтвердження реальності придбання товару позивачем у ПП "Торгбудова" надано документи, що підтверджують походження придбаного позивачем товару, а саме: договір №432 від 31.07.2013 року, укладений між ТОВ "Торгівельний дім "Євротрубопласт" (постачальник) та ПП "Торгбудова" (покупець), предметом якого є поставка товару - поліпропіленових труб виробництва Німеччини, специфікація до вказаного договору, податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні.

Відповідно до договору підряду № 19/2-сп від 19.08.2013 року ТОВ "Гольфстрім" в якості субпідрядника за замовленням генпідрядника - ПрАТ "УкрНДІОГаз" з використанням поліпропіленових труб проводить роботи з модернізації виробничих потужностей ПАТ "Кременчуцькій сталеливарний завод". Вказані поліпропіленові труби виробництва Німеччини ТОВ "Гольфстрім" за договором № 4/08-13 від 06.08.2013 року придбані у ПП "Торгбудова".

У вересні 2013 року на розрахунковий рахунок ПП "Торгбудова" надійшла передоплата від позивача на поставку товарів, що підтверджується банківськими виписками, реєстром виданих податкових накладних та податкових накладних: № 40 від 11.09.2013 року на 364 502,40 грн., №42 від 12.09.2013 року на 359 064,00 грн., №44 від 13.09.2013 року на 709 200,00 грн., №49 від 16.09.2013 року на 500 542,56 грн., №50 від 19.09.2013 року на 120 564,30 грн., №54 від 20.09.2013 року на 118 238,40 грн..

В грудні 2013р. на рахунок ПП "Торгбудова" надійшла передоплата від позивача на поставку товарів, згідно умов договору №4/08-13 від 06.08.2013р. на загальну суму 848 392,15 грн..

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення, зокрема, операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг ( пункт 198.1.).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2.).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3.).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6).

Надані позивачем документи первинного бухгалтерського обліку не суперечать правовій (діловій) меті вищевказаних договорів позивача, укладених з ПП "Торгбудова". Зауважень з приводу оформлення первинних документів відповідачем в акті не зафіксовано.

Як встановив суд першої інстанції, виконання договорів підтверджується наданними первинними документами, копії яких приєднані до матеріалів справи.

З наданих первинних документів вбачається, що зобов'язання за договорами були виконані, тобто поставлено товар в кількості, за ціною, в строки і на умовах згідно з вказаними правочинами. Протягом дії угод сторонами було підписано ряд видаткових та податкових накладних, в яких визначались вид, ціна та кількість (об'єм) поставленого товару. Розрахунки були здійснені шляхом перерахування грошових коштів.

Фактичність виконання вказаних договорів та рух активів підтверджується: договорами, специфікаціями, податковими накладними, платіжними дорученнями та ін..

Позивач виконав вимоги чинного законодавства України і правомірно, на підставі даних бухгалтерського обліку (первинних бухгалтерських документів), відобразив у даних податкового обліку операції із вказаним контрагентом.

Слід зазначити, що будь-яка неправомірна діяльність контрагентів не може впливати на результати діяльності позивача і не може бути підставою для притягнення до відповідальності платника податку, оскільки згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Посадові особи відповідача зробили висновок про незаконність віднесення позивачем витрат з виконання договорів до податкового кредиту на підставі акту перевірки підприємства-контрагента, що не являється належним доказом, та проігнорували факт наявності у позивача первинної документації, що підтверджує його податковий кредит.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або, якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідач, приймаючи оскаржені податкові повідомлення - рішення, не міг керуватися лише припущеннями щодо нікчемності укладених договорів, його позиція щодо таких висновків не підтверджена належними доказами чи рішенням суду про визнання договорів недійсними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не доведеності відповідачем правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення, а тому заявлені позивачем вимоги про його скасування підлягали задоволенню.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2014 року у справі № 804/6022/14 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак