Справа № 822/38/15
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/38/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКозачок І.С.
при секретаріНетичай Ю.В.
за участі: представника позивача представника відповідачаКучерявої І.П. Лічман Л.В., Сергійко Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Полонський комбінат хлібопродуктів" до Полонського відділення Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області (Полонське відділення).

Просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10 липня 2012 року: №, яким зменшене від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток в сумі 779 915 грн., №, яким збільшене грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 396 760 грн. та №, яким збільшене грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 23 600 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем під час перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 року по 31.03.2012 року, зроблені протиправні висновки про порушення позивачем норм податкового законодавства.

Посилається на те, що протиправність дій податкового органу була частково встановлена ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.12.2014 року. Цією ухвалою скасовані судові рішення, прийняті під час первинного розгляду цієї справи, а справу скеровано на новий судовий розгляд.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримує.

Представники відповідача позов не визнають. До суду надані письмові заперечення, де зазначається про правомірність прийнятих рішень та відсутність підстав для їх скасування. Просять у задоволенні позову відмовити з підстав, наведених у запереченнях та додаткових письмових поясненнях.

Заслухавши представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідачем проведена планова виїзна перевірка публічного акціонерного товариства "Полонський комбінат хлібопродуктів" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 року по 31.03.2012 року.

За результатами перевірки складений акт №296/22-00952427 від 21 червня 2012 року.

У висновках акту перевірки зазначається, що позивачем порушені вимоги:

- пп.7.8.2. п.7.8 ст.7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" з урахуванням вимог ст.30 Закону України "Про акціонерні товариства", ст. 15, п. "д" ст. 41 Закону України "Про господарські товариства", в результаті чого було несплачено авансовий внесок з податку на прибуток з суми дивідендів за 2009 рік у термін до 01.07.2012 року в розмірі 104 400 грн.;

- п.п.14.1.36, п.п.14.1.159, п. 14.1 ст. 14, п.п.138.10.5 п. 138.10 ст. 138, п.141.1 ст. 141, п. 138.1, п.138.2, п.138.4, п.138.6, п. 138.8 ст. 138 Податкового Кодексу України, в результаті чого позивачем занижено суму податку на прибуток на 266 260 грн., в тому числі: за 3 квартал 2011 року в сумі 21 160 грн., за 4 квартал 2011 року в сумі 245 100 грн.;

- пп.14.1.36, ст. 14.1.159. п.14.1 ст.14, пп.138.10.5, п.138.10 ст.138 , п.141.1 ст.141 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем зменшене від'ємне значення об'єкту оподаткування з податку на прибуток на 779 915 грн. за 1 квартал 2012 року;

- пп.14.1.179, пп.14.1.181 п.14.1. ст. 14, ст.185, п.187.1 ст.187, ст.188, ст.198, ст.199, ст.201, п.15 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено суму податку на додану вартість в розмірі 18 880 грн. за серпень 2011 року.

На підставі акту перевірки прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 10.07.2012 року:

- форми "П" №, яким зменшене від'ємне значення об'єкту оподаткування з податку на прибуток в сумі 779 915 грн.;

- форми "Р" №, яким збільшене грошове зобов'язання з податку на прибуток підприємств у сумі 396 760 грн. (з яких 370 660 грн. - за основним платежем, 26 100 грн. - за штрафними санкціями);

- форми "Р" №, яким збільшене грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 23 600 грн. (з яких 18 880 грн. - за основним платежем, 47 20грн. - за штрафними санкціями).

Позивач, не погодившись із викладеними у акті перевірки висновками, звернувся зі скаргою до ДПС у Хмельницькій області. Як наслідок, скарга позивача залишена без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення - без змін.

Перевіряючи обґрунтованість висновків податкового органу, суд виходить з наступного.

Як видно з акту перевірки, податковим органом зроблений висновок про несплату позивачем авансових внесків з податку на прибуток з суми дивідендів за 2009 рік.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції чинній з на момент виникнення спірних правовідносин) вищим органом акціонерного товариства є загальні збори товариства, до виключної компетенції яких належить, крім іншого, затвердження порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів) з урахуванням вимог, передбачених цим та іншими законами. До виключної компетенції загальних зборів акціонерів належить, зокрема, розподіл прибутку і збитків товариства з урахуванням вимог, передбачених законом (стаття 33 Закону).

Положеннями Статуту ВАТ "Полонський КХП" передбачається, що розподіл прибутку та вирішення питання про виплату дивідендів належить до виключної компетенції загальних зборів акціонерів.

Рішенням акціонерів ВАТ "Полонський КХП" від 30 липня 2010 року (питання 4 порядку денного) затверджений баланс та звіт про фінансові результати товариства за 2009 рік. Також вирішено не виплачувати дивіденди, а отриманий прибуток направити на розвиток товариства. Рішення про виплату дивідендів акціонерами не приймались.

Отже, позивачем не було здійснене нарахування та виплата дивідендів на користь акціонерів за результатами діяльності товариства у 2009 році.

Відповідно до п.п. 7.8.1 п. 7.8 ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", чинного на момент існування правовідносин, у разі прийняття рішення щодо виплати дивідендів емітент корпоративних прав, на які нараховуються дивіденди, провадить зазначені виплати власнику таких корпоративних прав пропорційно частці його в статутному капіталі підприємства-емітента таких корпоративних прав незалежно від того, чи була діяльність такого підприємства-емітента прибутковою протягом звітного періоду при наявності інших власних джерел для виплати дивідендів, а також від того, чи є наявним прибуток, розрахований за правилами податкового обліку, чи ні.

Згідно із підпунктом 7.8.2 пункту 7.8 статті 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам, нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок з податку на прибуток; зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно із виплатою дивідендів.

Таким чином, обов'язок нарахування та сплати авансового внеску з податку на прибуток (оподаткування дивідендів) виникає тільки у разі прийняття рішення про виплату дивідендів акціонерам.

Вказані обставини встановлені ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.12.2014 року, що прийнята за наслідками перегляду судових рішень у цій справі.

З огляду на відсутність рішення про виплату дивідендів акціонерам як підстави для оподаткування дивідендів, доводи податкового органу в цій частині є безпідставними.

Що стосується висновків про завищення позивачем валових витрат, понесених на оплату відсотків за позикою, з урахуванням того, що такі витрати не пов'язані з господарською діяльністю позивача, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, 29 листопада 2011 року між позивачем (позичальник) та ТОВ "Компанія з управління активами "АРТ-КАПІТАЛ Менеджмент" (позикодавець) укладений договір позики грошових коштів №4-11/12.

Метою вказаного договору є використання позики для поповнення обігових коштів позивача та купівлі - продажу позичальником цінних паперів.

Після цього позивачем укладені три договори стосовно купівлі - продажу акцій наступних суб'єктів господарювання: ЗАТ "Васильківхлібопродукт", ПАТ "Кожухівське" та ВАТ "АК "Київреконструкція".

Відповідно до договору купівлі-продажу від 23 грудня 2011 року №111223/01БО-08/0041, ПАТ "ІФК "Арт-капітал" на підставі замовлення ПВІФ "Нові технології" ТОВ КУА "Арт-Капітал Менеджмент" продано, а ПАТ "Полонський КХП" придбано прості іменні акції, емітентом яких є ЗАТ "Васильківхлібопродукт". Розрахунки за цим договором проведені повністю, що підтверджується банківською випискою.

Посилання відповідача на те, що емітент акцій - ЗАТ "Васильківхлібопродукт" та ПАТ "Полонський КХП" є пов'язаними особами, що вплинуло на формування покупної ціни акцій, суд оцінює критично.

Як видно з вищевказаного договору купівлі - продажу, ЗАТ "Васильківхлібопродукт" не є стороною договору. ЗАТ "Васильківхлібопродукт" є емітентом акцій, що були предметом продажу, а продавцем цих акцій виступає інша юридична особа, яка жодним чином не пов'язана ані з покупцем, ані з емітентом.

У акті перевірки містяться висновки про вплив громадянина ОСОБА_6 (член Наглядової ради позивача та директор підприємства - емітента) на здійснення зазначеної операції купівлі - продажу акцій.

На думку суду, окремий член Наглядової ради товариства не наділений повноваженнями, які б дозволяли йому безпосередньо та суттєво впливати на господарську діяльність юридичної особи, визначаючи вид та обсяг правочинів, у яких вона бере участь.

Судом досліджені витяги є ЄДРЮОФОП стосовно усіх юридичних осіб, які брали участь в операціях щодо придбання позивачем цінних паперів, у тому числі стосовно усіх фірм - емітентів, продавця цінних паперів.

Як видно зі змісту цих документів, ознаки пов'язаності цих юридичних осіб або їх засновників між собою або з позивачем, відсутні.

Відповідно до договору купівлі-продажу №111223/01БО-08/003 від 23.12.2011 року, ПАТ "ІФК "Арт-капітал" на підставі замовлення ПВІФ "Нові технології" ТОВ КУА "Арт-Капітал Менеджмент" продано, а ПАТ "Полонський КХП" придбано прості іменні акції ПАТ "Кожухівське". Розрахунок за цим договором проведено повністю, що підтверджується банківською випискою від 23.12.2011р. Стосовно цієї події податковим органом порушення у акті перевірки не описані.

Разом з тим, податковим органом зроблені висновки про порушення позивачем вимог закону і стосовно цієї операції. Зазначене оцінюється судом критично, зважаючи на невстановлення будь - яких порушень, які стосуються цієї операції, у акті перевірки.

Відповідно до договору купівлі-продажу №111223/330БО-10/0011 від 23.12.2011, за яким ПАТ "ІФК "Арт-Капітал" на підставі замовлення ТОВ "Аграманта" продано, а ПАТ "Полонський КХП" придбано прості іменні акції ВАТ "АК "Київреконструкція". Розрахунки проведено повністю, що підтверджується банківською випискою від 23.12.2011.

В акті перевірки зазначається, що за даними системи співставлення податкових зобов'язань в розрізі контрагентів виявлено, що стосовно ТОВ "Київреконструкція" внесений запис про його відсутність за місцезнаходженням.

Суд звертає увагу на те, що придбання цінних паперів позивачем здійснювалось не безпосередньо у емітента ВАТ "АК "Київреконструкція". Окрім цього, доводи податкового органу, викладені у акті перевірки, не підтверджені документально.

Загальними зборами акціонерів від 13.04.2012 року погоджене вчинення і виконання вищезазначених правочинів. Крім того, на момент проведення перевірки зазначені договори купівлі-продажу виконані повністю, що узгоджується з нормами ЦК України.

На підставі договорів купівлі-продажу цінних паперів позивач набув право власності на придбані акції, які стали майном товариства. У подальшому зазначені акції були продані, що свідчить про наявність та підтвердження господарської мети при їх придбанні. Отже, витрати з придбання акцій є витратами господарської діяльності товариства.

Вказані обставини встановлені також і постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.06.2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.10.2014 року.

Згідно із приписами п.141.1 ст. 141 ПК України до складу витрат включаються будь-які витрати, пов'язані з нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв'язку з провадженням господарської діяльності платника податку.

Висновки податкового органу про завищення витрат базуються також на тому, що до основних видів діяльності позивача не відноситься купівля-продаж цінних паперів.

Як видно зі змісту статуту позивача, копія якого є у матеріалах справи, серед видів діяльності, які має право здійснювати ПАТ "Полонський КХП" є такий вид діяльності як придбання та продаж цінних паперів.

Таким чином, придбавши акції, ПАТ "Полонський КХП" набуло права власності на них, тому витрати, понесені на їх придбання, а також проценти за позикою безпосередньо пов'язані із здійснення платником податку господарської діяльності.

Суд критично оцінює посилання податкового органу на те, що акції позивачем були придбані за ціною, яка значно перевищує їх номінальну вартість.

Оскільки цінні папери купувались позивачем на фондовій біржі через торгівця цінними паперами, позивач жодним чином не міг впливати на визначення ціни цінних паперів. Крім того, до повноважень податкового органу не належить оцінка доцільності укладення тих чи інших правочинів суб'єктами господарювання, а також досягнення чи недосягнення при цьому економічного ефекту.

Що стосується висновків податкового органу про заниження податкових зобов'язань по податку на додану вартість за серпень 2011 року в сумі 18 880 грн., суд звертає увагу на таке.

Як видно з матеріалів справи, 17 серпня 2011 року між позивачем та ТОВ "АТ Каргіл" укладений договір поставки, згідно із яким позивач реалізував ріпак 1 класу в кількості 120 тон, за ціною 554 400 грн. без ПДВ, що підтверджується видатковою накладною від 17.08.2011 року та податковою накладною №23 від 17.08.2011 року.

Поряд з цим, 17 серпня 2011 року між позивачем та ПСП "Восток-Запад" укладений договір купівлі - продажу №42.

Згідно з умовами вказаного договору позивачем придбано у ПСП "Восток-Запад" ріпак у кількості 120 тон на суму 552 000 грн. без ПДВ, що підтверджується видатковою накладною від 18 серпня 2011 року №62 та податковою накладною від 18 серпня 2011року №47/2.

Як видно з вищевикладеного, операція з реалізації ріпака відбулась на день раніше, ніж придбання цього виду товару у ПСП "Восток-Запад".

Суд критично сприймає твердження податкового органу стосовно того, що саме той ріпак, який було придбано у ПСП "Восток-Запад" згодом було реалізовано ТОВ "АТ Каргіл".

Судом встановлено, що реалізація ріпака здійснювалась за рахунок його залишків, наявних у позивача, підтвердженням чого є декларація ПАТ "Полонський КХП" про обсяги зберігання зерна. З її змісту видно, що на кінець звітного періоду на збереженні позивача був наявний ріпак в кількості 12 328 тон.

Згідно із пунктом 15 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України (у редакції, чинній на час здійснення господарських операцій) тимчасово до 1 січня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами-виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників.

Отже, при вирішенні питання про звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання зернових культур, в тому числі ріпаку, потрібно встановити чи є підприємство - постачальник сільськогосподарським виробником та чи був реалізований саме той товар, що був попередньо придбаний у сільськогосподарського виробника.

Відповідно до п.п. 209.6 ст. 209 розділу 5 ПК України сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих виробничих потужностях, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/ послуг становить не менше як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Як видно з матеріалів справи, позивач не є сільськогосподарським підприємством. У той же час ПСП "Восток-Запад" є сільськогосподарським підприємством.

Разом з тим, податковим органом не доведено, що саме той ріпак, який був придбаний 18.08.2011 року у ПСП "Восток-Запад" був проданий 17.08.2011 року ТОВ "АТ Каргіл".

Суд звертає увагу на те, що операція з продажу товару відбулась на день раніше, ніж операція щодо купівлі товару.

Як видно з банківської виписки, наявної у матеріалах справи, оплата від ТОВ "АТ Каргіл" за придбану у позивача продукцію надійшла на рахунок позивача раніше, ніж відбулась сплата ним коштів за придбаний товар у ПСП "Восток-Запад".

Отже, твердження податкового органу про те, що вказана господарська операція не підпадає під дію п. 15 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України є помилковим та таким, що спростоване наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до статті 71 КАС України суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність власних дій та рішень.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що рішення податкового органу, які є предметом оскарження, є протиправними, зважаючи на що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області (Полонське відділення) форми "П" №, форми "Р" №, форми "Р" № від 10.07.2012 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 24 квітня 2015 року 15.00

Суддя/підпис/І.С. Козачок
"Згідно з оригіналом" Суддя І.С. Козачок