Справа № 487/2244/15-а
Суддя: Біцюк А. В.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/2244/15-а
Провадження № 2-а/487/78/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2015 року. Заводський районний суд м. Миколаєва області в складі:

головуючого судді Біцюк А.В.,

секретар Бавикіна Т.В.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання дій протиправними, зобов'язання призначити та виплатити недоплачену пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаєва, в якому просив визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаєва протиправними та зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаєва призначити пенсію, як дитині-сироті, за період з 10.10.2003 р. по 12.10.2011 р. у розмірі двократної соціальної пенсії, яка дорівнює двократному розміру мінімальної пенсії за віком, за відповідний період та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаєва виплатити різницю між виплаченою йому пенсією за відповідний період, та розміром пенсії дитині-сироті, у двократному розмірі соціальної пенсії за відповідний період, яка дорівнює двократному розміру мінімальної пенсії за віком, починаючи з 10.10.2003р. по 12.10.2011р.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 вимоги позову підтримала, просила задовольнити в повному обсязі та зазначила, що ОСОБА_3 є дитиною - сиротою, порушення прав якої встановлено судом при розгляді іншої справи між тими ж сторонами.

Представник УПФ України в Заводському районі ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що Позивач, обчислюючи розмір пенсії після 01.01.2004 неправомірно посилається на Закон України «Про пенсійне забезпечення», оскільки згідно абз. 2 п. 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються лише в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Зазначила, що починаючи з 01.01.2004 обчислення розміру пенсії у разі втрати годувальника проводилось відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону № 1058-IV у розмірі: на одного непрацездатного члена сім і - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сімї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками. Додала що Постанова вищого адміністративного суду України від 19.11.2014 по справі № К/800/40770/14 року якою зобовязано УПФУ розглянути заяву ОСОБА_3 про призначення пенсії по втраті годувальника та прийняти відповідне рішення, виконана - Суми пенсії за період з 01.02.2008 по 31.10.2011 в розмірі 16977,20 грн. виплачені ОСОБА_3 в лютому 2015 року, що підтверджується довідкою від 15.04.2015 № 7150/02.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно ст..72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Заводського суду м.Миколаєва від 13.12.2012 року (далі Постанова Заводського районного суду м.Миколаєва) позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаєва задоволено. Вирішено: 1) Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва призначити пенсію ОСОБА_5, як дитині-сироті, за період з 10.10.2003р. по 12.10.2011р. у розмірі двократної соціальної пенсії, за відповідний період. 2)Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва провести перерахунок між розміром фактично сплаченої пенсії ОСОБА_5, по втраті годувальника, у розмірі 50% від прожиткового мінімуму за відповідний період, та розміром пенсії дитині-сироті, у двократному розмірі соціальної пенсії за відповідний період, починаючи з 10.10.2003р. по 12.10.2011р.; 3) Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва виплатити ОСОБА_5 різницю між пенсією виплаченою по втраті годувальника у розмірі 50% від прожиткового мінімуму за відповідний період, та розміром пенсії дитині-сироті, у двократному розмірі соціальної пенсії за відповідний період, починаючи з 10.10.2003р. по 12.10.2011р.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2014 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаєва залишено без задоволення, а постанову Заводського районного суду Миколаївської області від 13 грудня 2012 року залишено без змін.

19 листопада 2014 року постановою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу управління ПФУ в Заводському районі м. Миколаєва задоволено частково. Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.12.2012 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 25.04.2014 року змінили в частині способу захисту порушеного права ОСОБА_3. Визнано протиправною бездіяльність УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_3 про призначення пенсії. Зобовязано УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва розглянути заяву ОСОБА_3 про призначення пенсії по втраті годувальника та прийняти відповідне рішення.

Вказаними судовими рішеннями встановлено наступне.

ОСОБА_3 є дитиною-сиротою, йому повинно було виплачувати пенсію до досягнення ним 23-річного віку, незалежно від того, чи навчається він.

ОСОБА_3 звернувся у квітня 2012 року до УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва з заявою про проведення перерахунку та донарахування і виплати раніше недоплаченої пенсії, як дитині-сироті, але йому в цьому було відмовлено, що підтверджуєтеся листом відповідача на ім'я ОСОБА_3 №206-К-7 від 11.05.2012 року.

Право позивача на пенсійне забезпечення було порушено неправомірними діями УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва та підлягає судовому захисту шляхом зобовязання УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва призначити пенсію, як дитині-сироті, за період з 10.10.2003 року по 12.10.2011р. у розмірі двократної соціальної пенсії, за відповідний період, провести перерахунок між розміром фактично сплаченої пенсії, по втраті годувальника, у розмірі 50% від прожиткового мінімуму за відповідний період, та розміром пенсії дитини-сироти, у двократному розмірі соціальної пенсії за відповідний період, починаючи з 10.10.2003р. по 12.10.2011р., виплатити різницю між пенсією виплаченою по втраті годувальника у розмірі 50% від прожиткового мінімуму за відповідний період, та розміром пенсії дитині-сироті, у двократному розмірі соціальної пенсії за відповідний період, починаючи з 10.10.2003р. по 12.10.2011р.

Крім того, вказаним рішення суду зазначено, що при вирішенні даного спору слід враховувати, що правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання пенсії, як особи, що має статус дитини-сироти, основані на принципі юридичної визначеності. Як свідчить позиція Європейського суду у справі Yvonne van Duym v. Home Office (Case 41/74 van Duym v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі, якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом немає автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу повязана з іншим принципом відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобовязань для запобігання відповідальності . При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в цьому випадку це підвищення пенсії особам, що мають статус дітей-сиріт, держава чи орган, вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політки чи поведінки діло підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Статтею 46 Конституції України проголошено, що громадяни мають право на - захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто право на отримання пенсії є конституційним правом громадянина України.

У відповідності до ст., 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у звязку з втратою годувальника призначається в розмірі на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

При цьому дітям-сиротам пенсія у звязку з втратою годувальника призначається в розмірах, визначених частиною першою цієї статті, виходячи з розміру пенсії за віком кожного з батьків.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії в разі втрати годувальника призначаються на кожного непрацездатного члена сім'ї в розмірі 30 процентів заробітку годувальника (стаття 64), але не менше соціальної пенсії, встановленої для відповідної категорії непрацездатних.

На дітей, які втратили обох батьків (круглих сиріт), а також на дітей померлої одинокої матері пенсія на кожну дитину не може бути меншою від двократного розміру соціальної пенсії.

За змістом положень частин 2 і 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються а держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, які призводили до скасування звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 2 ст. 64 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд зобов'язаний здійснювати функції щодо призначення (перерахунку), забезпечення вчасного та в повному обсязі фінансування і виплати пенсій та надання соціальних послуг.

Твердження в судовому засіданні представника УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва не спростовують обставин встановлених Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва, а тому не приймаються до уваги.

Так як відповідність соціальної пенсії мінімальній пенсії за віком встановлена законом, то, виходячи з пріоритету законів над підзаконними актами, судом не приймаються до уваги заперечення представника відповідача, що соціальна пенсія була меншою за мінімальну пенсію за віком на підставі постанов Кабінету Міністрів України.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що обставини встановлені Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва при розгляді заяви ОСОБА_3 про призначення пенсії по втраті годувальника не були враховані відповідачем, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8-11,159,161-163 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаєва, які полягають у не призначенні та невиплаті ОСОБА_3 пенсії як дитині-сироті починаючи з 10.10.2003 року по 12.10.2011 року у двократному розмірі соціальної пенсії за відповідний період, яка дорівнює двократному розміру мінімальної пенсії за віком, за відповідний період.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаєва призначити пенсію ОСОБА_5, як дитині-сироті, за період з 10.10.2003 р. по 12.10.2011 р. у розмірі двократної соціальної пенсії, яка дорівнює двократному розміру мінімальної пенсії за віком, за відповідний період.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаєва виплатити ОСОБА_3 різницю між виплаченою йому пенсією за відповідний період, та розміром пенсії дитині-сироті, у двократному розмірі соціальної пенсії за відповідний період, яка дорівнює двократному розміру мінімальної пенсії за віком, починаючи з 10.10.2003р. по 12.10.2011р.

Стягнути з Державного Казначейства України на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати у розмірі 873 грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Біцюк А.В.