Справа № 521/4853/15-а
Суддя: Мазун І. А.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/4853/15-а
Провадження № 2а/521/154/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря Торжинської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до посадової особи Інспектора ДПС 1-го взводу роти ДАІ правопорушника міліції ОСОБА_2, УДАІ ГУМВС України в Одеській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м.Одеси звернувся позивач з адміністративним позовом ОСОБА_1 з адміністративним позовом до посадової особи Інспектора ДПС 1-го взводу роти ДАІ правопорушника міліції ОСОБА_2, УДАІ ГУМВС України в Одеській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена відповідачем за відсутністю доказів на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

УДАІ ГУМВС України в Одеській області надав до суду заперечення на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі, у звязку з правомірністю складеного співробітниками ДАІ протоколом.

Позивач в судовому засіданні підтримав свої вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, пояснивши, що твердження представника відповідача про порушення ним п. 15.9 «г» Правил дорожнього руху є безпідставними, зазначивши, що був зупинений інспектором ДАІ для перевірки документів, але згодом його було звинувачено у порушенні правил дорожнього руху, так як він зупинився на перехресті (зупинка була здійснена на вимогу інспектора ДАІ).

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача УДАІ ГУМВС України в Одеській області - ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог позивача, посилаючись на те, що при нагляді за дорожнім рухом на перехресті вулиць Грецька та Красний провулок було виявлено порушення правил зупинки та стоянки автомобіля Мерседес під керуванням позивача, що призвело до затору. Згідно до вимог КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення в якому позивач написав, що «Порушив не навмисно, здійснив висадку пасажирів». Після чого було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, докази на підтвердження обставин справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні були допитана свідок ОСОБА_4, яка є дружиною позивача, яка стверджувала, що позивача було зупинено інспектором ДПС 1-го взводу роти ДАІ правопорушника міліції ОСОБА_2 на перехресті вулиць Грецька та Красний провулок в м.Одесі і саме на його вимогу позивач зупинився. Крім того пояснила, що інспектор ДПС видав позивачу тільки копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, а сам протокол по порушення правил дорожнього руху йому не дали, після чого позивач підійшов до інспектора ДПС, який видав йому ксерокопію протоколу.

Свідок ОСОБА_5 пояснював, що у машині позивача на час порушення правил ДТП нікого не було, а інспектор ДПС попросив позивача підійти до патрульної машини, на що останній відповів, що він когось чекає, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому він написав, що порушив правила дорожнього руху не навмисно, так як висаджував пасажира, та постанова, копії яких разом з посвідченням водія та технічним паспортом на автомобіль було вручено позивачу.

Разом з тим, з наданої позивачем копії протоколу про порушення правил дорожнього руху від 26.03.2015р. вбачається, що позивач зазначив, що він з порушенням не згоден, так як правил не порушував.

Таким чином, копія протоколу, надана позивачем, відрізняється від наданого в судовому засіданні оригіналу вказаного протоколу, копія якого була завірена судом та знаходиться в матеріалах справи.

Пояснити - чому записи, які зробив позивач в даному протоколі суттєво відрізняються один від одного, позивач не зміг.

Згідно Положення «Про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ», затвердженого ПКМУ 14.04.1997р. № 341 інспекція є головним органом, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні.

Підрозділи ДАІ мають право зупиняти транспортні засоби та притягувати винних осіб до передбаченої законодавством відповідальності (п.5 Положення).

Крім того, відповідно до Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України 13.11.2006р. № 111 функції контролю за дорожнім рухом, тобто виявлення порушень законодавства, правил, норм і стандартів у сфері забезпечення дорожнього руху покладені на підрозділи дорожньо-патрульної служби ДАІ.

Пункт 4.2 зазначеної Інструкції надає право співробітникам ДПС застосовувати в установленому порядку передбачені чинним законодавством заходи адміністративного впливу до порушника.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10.2001 року № 1306 особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.

Отже, для провадження у справах про адміністративне правопорушення характерним є специфічний вид доказу безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складення протоколу про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.252 КупАП, п. 2.13 Інструкції № 77 від 26.02.2009р. орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об»єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 566573 від 26.03.2015р., 26.03.2015р. о 15 годині 25 хвилини водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Мерседес» державний номер ВН 0022АО, по вул. Грецька Красний провулок в м.Одесі, здійснив зупинку та стоянку на перехресті. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 15.9 «г» ПДР, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.122 КУпАП.

Дане правопорушення було виявлено інспектором ДПС 1-го взводу роти ДПС ДАІ м.Одеси прапорщиком міліції ОСОБА_2, про що було складено протокол та винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 108405, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 255 грн.

Так відповідно до п. 15.9 «г» Правил дорожнього руху України забороняється зупинка на перехрестях та ближче 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини.

Не заслуговують на увагу твердження позивача про те, що саме за вимогою працівника ДАІ він зупинив автомобіль, оскільки доказів у підтвердження зазначеного факту у суду не має.

При таких обставинах, суд вважає, що співробітником ДАІ доведено факт вчинення ОСОБА_1 порушення п. 15.9 «г» Правил дорожнього руху, оскільки скоєне позивачем адміністративне правопорушення зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення АП1 № 566573 від 26.03.2015р. та постанові в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 108405 від 26.03.2015р., завдяки чому має підтвердження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, в межах своїх повноважень обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, про що правомірно було складено протокол та винесено постанову про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 62, 124 Конституції України, Законом України «Про дорожній рух», п. 15.9 «г» Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою КМУ 10.10.2001р. №1306, Положенням «Про Державну автомобільну інспекцію Міністерства Внутрішніх справ», Інструкцією з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС 27.03.2009р. №111, ст.ст. 7, 9, 17, 19, 69, 159-163, 167, 171-1, 254 КАС України, ст.ст. 122 ч.1, 247, 251, 252, 254, 255, 256, 283-284, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до посадової особи Інспектора ДПС 1-го взводу роти ДАІ правопорушника міліції ОСОБА_2, УДАІ ГУМВС України в Одеській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає у відповідності до ст.171-2 КАС України.

Головуючий І.А.Мазун