Справа № 160/889/14-а 2-а/160/2/15
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 р. Справа № 876/2041/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Локачинському районі Волинської області на постанову Локачинського районного суду Волинської області від 22.01.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Локачинському районі Волинської області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.12.2014 року звернулася до суду із позовною заявою до УПФУ в Локачинському районі щодо відмови їй зарахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, періоду роботи на посаді медсестри у профілакторії колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка Локачинського району з 04.08.1989 року по 13.01.1999 року та зобов'язання зарахувати вказаний період роботи до її спеціального стажу, а також за наявності відповідного стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, призначити та виплачувати їй таку пенсію.

Постановою Локачинського районного суду Волинської області від 22.01.2015 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Управління Пенсійного фонду України в Локачинському районі Волинської області подало апеляційну скаргу. В якій посилається на порушення судом норм матеріального права, а тому просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, із записів трудової книжки позивача, починаючи з 04.08.1989 року вона працювала на посаді медичної сестри у профілакторії КСП ім. Шевченка Локачинського району, з 13.01.1999 року переведена на посаду завідуючої ФАП с. Тумин, де працює по даний час (а.с.7-9), що не заперечується відповідачем.

Листом від 18.12.2014 року за № 186/Д-02 УПФУ в Локачинському районі відмовлено позивачу у зарахуванні до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, періоду її роботи на посаді медсестри профілакторію КСП ім. Шевченка, оскільки профілакторій КСП не включений до переліку закладів охорони здоров'я, визначених постановою КМУ № 909, робота у яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Згідно із п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають незалежно від віку працівники освіти, охорони здоров'я та соціального захисту населення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно із вказаним переліком, затвердженим постановою КМУ № 909, до закладів охорони здоров'я і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, віднесено посади лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад), зокрема, у лікувально-трудових профілакторіях.

Приміткою 2 до цієї постанови передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форм власності або відомчої належності закладів та установ.

З пояснень позивача, довідок про її заробітну плату (а.с.10-12) та інформації Локачинської центральної районної лікарні від 19 січня 2015 року № 34/2-6, судом встановлено, що відомча належність профілакторію, у якому працювала позивач, змінювалась, однак даний профілакторій протягом всього періоду її роботи з 04.08.1989 р. по 13.01.1999 р., знаходився в приміщенні ФАП с. Тумин, де була встановлена фізіотерапевтична апаратура КСП ім. Шевченка, звіти по використанню якої в період з серпня 1989 по травень 1991 року надавались позивачем у фізіотерапевтичне відділення Локачинської ЦРЛ. В період тимчасової відсутності завідуючої ФАП позивач виконувала її обов'язки.

Виходячи із призначення профілакторію КСП, встановлення у ньому апаратури для проведення лікувально-профілактичних процедур та роботи у ньому медичного працівника, суд вважає, що він відноситься до лікувально-трудових профілакторіїв, а отже, до закладів охорони здоров'я. Не приведення назви даного закладу у відповідність до Переліку закладів охорони здоров'я не може бути підставою для обмеження соціальних прав позивача, до яких відноситься право на пенсійне забезпечення.

Апеляційний суд не приймає доводи апелянта щодо надання роз'яснення позивачу на його звернення, оскільки листом управління від 18.12.2014 року позивачу відмовлено у зарахування зазначеного вище стажу роботи до стажу, який дає право на отримання пільгової пенсії та фактично позбавлено права на отримання пільгової пенсії.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, тому дії УПФУ в Локачинському районі щодо відмови ОСОБА_1 зарахувати до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, періоду її роботи з 04.08.1989 року по 13.01.1999 року на посаді медичної сестри у профілакторії КСП ім. Шевченка Локачинського району слід визнати протиправними, зобов'язати відповідача зарахувати вказаний стаж роботи до її спеціального стажу та з метою повного захисту прав позивача за наявності у неї відповідного стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, призначити та виплачувати їй вказану пенсію.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Локачинському районі Волинської області - залишити без задоволення.

Постанову Локачинського районного суду Волинської області від 22.01.2015 року у справі №160/889/14-а провадження №2-а/160/2/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар