Справа № 2-а-11292/11
Суддя: Бурко Р. В.
Дата ухвалення: 2011-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2011 року Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Бурко Р.В.

при секретарі Кац-Філімончук І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС Первомайської роти ДПС Миколаївської області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВЕ № 274260 від 02.04.2011 року винесеної Інспектором ДПС Первомайської роти ДПС Миколаївської області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав про підтримання позовних вимог та просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, в позові в обґрунтування зазначив, що 02.04.2011 року, на нього, ОСОБА_1, була винесена Постанова серії ВЕ № 274260 від 02.04.2011 року по справі про адміністративне правопорушення від 02.04.2011 року, яка була винесена інспектором ДПС Первомайської роти ДПС Миколаївської області про притягнення позивача до адміністративної відповідальності передбачено ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення штрафу у розмірі 255 гривень.

Постановою ВЕ № 274260 від 02.04.2011 року по справі про адміністративне правопорушення Інспектором ДПС Первомайської роти ДПС Миколаївської області ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 255 гривень за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В постанові зазначено, що 02.04.2011 року ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Фольскваген, державний номер НОМЕР_1, рухався на 124 км автодороги Кіровоград Платоново, рухався зі швидкістю 122 км/г на ділянці дороги з максимально дозволеною швидкістю 90 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Беркут», чим порушив п.12.6 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та за що накладено штраф у розмірі 255 гривень.

Вважає накладення адміністративного стягнення безпідставним, тому як завжди дотримується вимог п. 12.6 ПДР, а саме: рухався зі швидкістю не більше встановленою ПДР, та дану постанову необґрунтованою та такою що винесена з порушеннями законодавства України.

Зазначила, що згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності тільки у випадках виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (стаття 258 Кодекс про адміністративні правопорушення України).

У відповідності до ст.ст.10-15 Закону України „Про метрологію та метрологічну діяльність", на вимірювання у сфері, у якій їх результат можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки.

При розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Таким чином вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність де зазначив, що дійсно склав протокол та виніс оскаржувану постанову.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Таким чином суд визнає, що відповідач субєкт владних повноважень не зявився до суду без поважних причин, а тому справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку, щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову.

02.04.2011 року інспектором було складено протокол, на підставі якого була винесена постанова серії ВЕ № 274260 від 02.04.2011 року по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу.

При дослідженні постанови про адміністративне правопорушення серії ВЕ № 274260 від 02.04.2011 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом встановлено порушення вимог КУпАП.

Інспектор як посадова особа при винесенні постанови про накладення стягнення (тобто заповнення бланку відповідно до Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111 Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС) не може визнати винною особу, що притягається до відповідальності чим порушує ст. 33 КУпАП, не може передати матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд, громадської організації або трудового колективу, чим порушує ст. 21 КУпАП, не може звільнити від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, чим порушує ст. 22 КУпАП, не може застосувати жодного виду адміністративного стягнення крім попередження та штрафу в порушення ст.ст. 22, 24, 38, 247, 284 КУпАП.

Так як сам бланк постанови в справі про адміністративне правопорушення (існує тільки один вид бланків) затверджений Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (Додаток 2 до інструкції) не відповідає вимогам КУпАП, а саме: ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП.

Тому відповідно до вищевикладеного Інспектором при складанні постанови дійсно порушено ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП, тобто вчинено низку порушень, а саме в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не зясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. В постанові відсутні відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Судом встановлено недотримання вимог ст. 283 КУпАП в постанові відсутній опис обставин, установлених при розгляді справи.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб'єкт владних повноважень відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи навіть позивача.

Крім того ні з протоколу, ні з пояснень сторін не можливо встановити чи здійснював відповідач рух з вказаною у постанові швидкістю, та чи були свідки правопорушення чи інші будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд.

Отже ні матеріалами справи, ні поясненнями позивача в позові не доведено саме визнання дій інспектора неправомірними, та не зазначено в чому саме виражаються неправомірність та протиправність дій інспектора.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову, а постанову серії ВЕ № 274260 від 02.04.2011 року по справі про адміністративне правопорушення Інспектором ДПС Первомайської роти ДПС Миколаївської області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення, закрити.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 11, 71, 72, 94, 158, 161-163, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВЕ № 274260 від 02.04.2011 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_3