Справа № 357/2356/15-а
Суддя: Шовкопляс О. П.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/2356/15-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Шовкопляс О. П. ,

при секретарі Дорошкевич В. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника директора Департаменту державної архітектурно - будісвельної інспекції у Київській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування припису та постанови в справі про адміністративне правопорушення, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач у встановлений законом строк звернулась до суду з цим позовом та зазначила, що 29.01.2015 року головним державним інспектором Лавренюком Олександром Миколайовичем було складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил.

В акті зазначено, що на підставі направлення № 65.15/02 від 26.01.2015 року проводилась позапланова перевірка будівництва прибудови до житлового будинку площею 17,2 кв. м. та будівництво мансардного поверху ОСОБА_1 АДРЕСА_1. За результатами перевірки встановлено, що ОСОБА_1 27.05.2014 року за адресою АДРЕСА_2 в 2004 році побудувала (згідно технічного паспорту БТІ від 25.11.2013 року) прибудову до житлового будинку літ. а6 та виконує будівельні роботи по будівництву мансардного поверху без документу, який дає право на виконання робіт. За результатами перевірки складено акт перевірки від 27.05.2014 року, протокол від 30.05.2014р. № 1-Л-3005/2167, вручено припис про усунення порушень від 30.05.2014 року № С-3005/1 та винесено постанову по справі про адміністративні правопорушення від 12.06.2014 № А-1206/5. Станом на 29.01.2015р. документ який надає право на виконання будівельних робіт на будівництво прибудови до житлового будинку та будівництво мансардного поверху у гр.. ОСОБА_1 відсутній, вимоги припису Інспекції ДАБК у Київській області від 30.05.2014р. № с-3005/1 не виконано, чим порушено вимоги ч. 4 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»

На підставі Акту позапланової перевірки, Припису від 29.01.2015 року №С-2901/9; Протоколу по справі про адміністративне правопорушення від 29.01.2015 року №1-Л-А-2901/9, заступником Директора Департаменту Начальника інспекційного управління №1 державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській ОСОБА_2 10.02.2015 року було винесено постанову № 1002/4, відповідно до якої виявлено порушення ч. 4 ст. 41 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності та накладено штраф 5100,0 грн. відповідно до ч.1 ст. 188/42 КУпАП в редакції із Законом Законом № 4220-VI від 22.12.2011; із змінами, внесеними згідно із Законом № 5459-VI від 16.10.2012 невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вважає що Постанова в справі про адміністративне порушення та Припис від 29.01.2015 року №С-2901/9 є протиправними і незаконними та підлягають скасуванню.

Тому просила постанову скасувати, а справу закрити.

У судовому засіданні позивач та іі представники підтримали позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, відповідач надав письмові заперечення проти позову та вказав, що у позивача відсутні документи, що дають право на виконання будівельних робіт, передбачені ст.ст.27,34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки відсутній будівельний паспорт на будівництво мансардного поверху та не направлено повідомлення про початок виконання будівельних робіт до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області.

Вислухавши позивача та її представників, покази свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування покладається на відповідача.

З договору купівлі-продажу від 01.11.1989 р. судом встановлено, що позивач є власником 1/2 частини житлового будинку №196 по вул. Шевченка у м. Біла Церква, Київської області, виділеної в квартиру № 1.

На підставі Акту позапланової перевірки, Припису від 29.01.2015 року №С-2901/9; Протоколу по справі про адміністративне правопорушення від 29.01.2015 року №1-Л-А-2901/9, заступником Директора Департаменту Начальника інспекційного управління №1 державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській ОСОБА_2 10.02.2015 року було винесено постанову № 1002/4, відповідно до якої виявлено порушення ч. 4 ст. 41 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності та накладено штраф 5100,0 грн. відповідно до ч.1 ст. 188/42 КУпАП в редакції із Законом Законом № 4220-VI від 22.12.2011; із змінами, внесеними згідно із Законом № 5459-VI від 16.10.2012 невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Згідно з постановою, позивач за адресою АДРЕСА_3 на власній земельній ділянці у 2004 році побудувала прибудову до житлового будинку площею в основі 17.20 кв.м. та виконує будівельні роботи по будівництву мансардного поверху без документу, який дає право на виконання роботи.

Ні з Акту позапланової перевірки, Припису від 29.01.2015 року №С-2901/9; Протоколу по справі про адміністративне правопорушення від 29.01.2015 року №1-Л-А-2901/9, ні з оскаржуваної постанови не вбачається, якими доказами підтверджується те, що позивач вчинила триваюче правопорушення; не надано таких доказів і суду.

Натомість з розпорядження від 27.01.2004 року №43 р. вбачається, що міський голова зобовязав Управління містобудування та архітектури видати позивачу відповідні документи на будівництво прибудови до будинку приміщення розміром 2.30x2,60м для комори, а рішенням Виконкому №218 від 22.06.2004 року - дозволено прибудувати до будинку приміщення розміром 2.60 х 2.60м для кухні, а приміщення 1-1 площею 11.20 м.кв. рахувати коридором.

Про те, що прибудова до жилого будинку була здійснена у 2004 році, вбачається з самої оскаржуваної постанови.

З пояснень позивача та свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 судом встановлено, що дах над цими добудовами було відремонтовано співвласниками у 2005 році.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України Про планування і забудову територій ( втратив чинність з 17.02.2011 року)

передбачалось « рішення органів виконавчої влади та місцевого самоврядування з питань забудови та іншого використання територій, прийняті в межах повноважень, визначених законом, є обовязковими для субєктів містобудування.

Стаття 24 передбачає «Замовник, що має намір забудови належної йому на праві власності або користуванні земельної ділянки, або уповноважена ним особа звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування із заявою ( клопотанням) щодо намірів забудови земельної ділянки, в якій зазначається призначення будівлі, споруди та орієнтовні характеристики забудови. Орган місцевого самоврядування визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки місцевим правилам забудови населеного пункту, містобудівний документації», а Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» було прийнято лише в 2011 році.

Позивач

звернувшись до місцевого органу самоврядування отримала дозволи на будівництво прибудов до своєї частини житлового будинку:

- Розпорядженням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 27.01.2004 року № 43р ОСОБА_1 дозволено будівництво прибудови розміром 2,30х2,60 для комори.

- Рішенням виконкому Білоцерківської міської ради від 22.06.2004р. № 218 мені було дозволено прибудувати до будинку приміщення розміром 2,60х2,60 для кухні, а приміщення 1-1 площею 11,2 кв. м. рахувати коридором.

- Рішенням виконкому Білоцерківської міської ради від 14.05.2005р. № 149 мені було дозволено прибудувати до будинку приміщення розміром 5,20х5,10м. для житлової кімнати та приміщення 3,20х2,20м

Розташування забудови погоджено управлінням архітектури та містобудування м. Біла Церква на анкеті замовника. Дозволи є чинні, жодним документом не скасовані.

Будівництво всіх прибудов виконано мною в 2005 році.

Разом з будівництвом прибудов в 2005 році влаштовано дах над ними, та проведено ремонт даху над всім будинком ( усіх співвласників), що підтверджується заявою власників будинків № 127 по вул.. Шевченко Васюк Тетяною Олександрівною та ОСОБА_7, який виконував ремонт даху житлового будинку № 196 по вул.. Шевченко, заявою власника житлового будинку № 129 по вул.. Шевченко Юрченко Олександром Володимировичем.

Дозволу на ремонт даху отримувати не передбачалось, враховуючи вимоги положення місцевого органу самоврядування та р. 4 п. 4.1. Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт затвердженого наказом Держбуду України 05.12.2000р. № 273.

Згідно ДБН В.2.2-15-2005 ( чинний з 2006 року), Інструкції по технічній інвентаризації обєктів нерухомості затвердженої Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. № 127, горище - простір між поверхнею покриття (даху), зовнішніми стінами і перекриттям верхнього поверху;

- мансардний поверх (мансарда, поверх у горищному просторі) - поверх, фасад якого повністю або частково створений поверхнею (поверхнями) нахиленого чи ламаного даху, при цьому лінія перетину площини даху і площини фасаду повинна бути на висоті не більше 1,5 м від рівня підлоги мансардного поверху;

Тобто визначення які надаються в державних будівельних стандартах, наголошують на тому що мансардний поверх це житлове приміщення в приватному житловому будинку, розташоване на горищі, утворене схилами високого даху та обумовлено прагненням отримати додаткову корисну площу в будівлі, а також міркуваннями архітектурно-художнього порядку.

З листа №2454 від 28.08.2014 р., наданого КП КОР « Південне БТІ», та з технічних паспортів від 25.11.2013 р. та 22.08.2014 р. на житловий будинок № 196 по вул. Шевченко в м. Біла Церква Київської області вбачається, що відповідно до матеріалів архівної справи при проведенні технічної інвентаризації над житловим будинком та прибудовами проінвентаризовано дах мансардного типу. Однак, відповідно до ДБНВ.2.2.-15- 2005 р. та «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001р., фактично цей простір є горищем та використовується як горище, і тому не може бути зазначений як мансардний поверх (мансарда) та включене до загальної площі будинку; відомості про горище в технічному паспорті не зазначаються. За період з дати попередньої інвентаризації зазначеного житлового будинку від 25.11.2013 р. та технічної інвентаризації 22.08.2014 р. зміни в його конструктивних елементах та прибудовах до нього відсутні; простір даху мансардного типу продовжує використовуватись як горище.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, що обґрунтовують вимоги та заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у тому числі, пояснення сторін та письмові докази.

Відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП, за загальним правилом адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Тому суд бере до уваги наведені вище докази як належні та допустимі, та вважає, що відповідач не дотримав свого обов"язку та не надав суду належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, яке тривало протягом двох місяців до дня винесення постанови.

Встановлення часу вчинення адміністративного правопорушення необхідно було також і для зясування законодавства, яке підлягало застосуванню.

Так, підпунктом 1 частини 1 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної відповідальності" (із змінами, внесеними згідно із Законами N 4220-VI ( 4220-17 ) від 22.12.2011, N 5459-VI ( 5459-17 ) від 16.10.2012), визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після направлення ним повідомлення саме про початок виконання будівельних робіт, а не їх продовження, центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Однак пунктом 11 Прикінцевих положень цього Закону від 17.02.2011 р. встановлено, що він набуває чинності в день його опублікування.

За загальним правилом, встановленим статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 8 КУпАП також визначено, що особа підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився передбачений ст.38 того ж Кодексу двохмісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Тому суд вважає, що при прийнятті постанови 12.06.14 відповідач діяв необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а тому не у відповідності до п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у звязку з чим зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

На підставі зазначеного, керуючись наведеними нормативно-правовими актами та ст.ст. 9,11,86,159, 160,161,163,186,254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до заступника директора Департаменту державної архітектурно - будісвельної інспекції у Київській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування припису та постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити .

Визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушеня вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.05.2014 року № С-3005/1.

Визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушеня вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.01.2015 року № С-2901/9.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 10.02.2015 року № 1002/4 про притягення до адміністраиивної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 188/42 КУпАП, провадженння у справі закрити

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_9