Справа № 494/278/15-а
Суддя: Римар І. А.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №494/278/15-а

08 червня 2015 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря Козубенко О.О.,

позивача - ОСОБА_1,

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 (по посвідченню) ,

представник відділу Держземагенства у Березівському районі ОСОБА_4С.(по довіреності)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Маринівської сільської ради Березівського району Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головного управління Держземагенства в Одеській області та відділу Держземагенства у Березівському районі Одеської області про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2015 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Маринівської сільської ради Березівського району Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головного управління Держземагенства в Одеській області про зобовязання відповідача виділити земельну ділянку на території с. Маринове або с. Балайчук безстроково у власність позивачів для ведення особистого господарства.

Ухвалою суду від 06 березня 2015 року відкрито провадження по справі, зазначивши, що адміністративний позов подано з додержанням вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року зі змінами та доповненнями (далі - КАС України).

Ухвалою суду від 17 квітня 2015 року суддя Детков О.Я. задовольнив самовідвід та відвів від розгляду даної справи.

Відповідно до частини першої статті 32 КАС України передбачено: «У разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною третьої статті 15-1 цього Кодексу».

28.04.2015 року після проведення повторного автоматичного перерозподілу справ, справа №494/278/15-а призначена головуючому судді Римар І.А.

Ухвалою суду від 29.04.2015 року вищевказану справу прийнято до провадження судді Римаря І.А. та зобовязано позивачів надати клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав їх пропуску та з посиланнями на відповідні докази. Також запропоновано подати належним чином оформлений уточнений адміністративний позов.

Однак, станом на 08.06.2015 року вимоги ухвали суду від 29.04.2015 року позивачами не виконані.

У судовому засіданні 08.06.2015 року судом поставлено на обговорення питання про поважність причини пропуску строку звернення до суду та знову надано можливість позивачам надати відповідні докази щодо їх поважності пропуску. На питання головуючого вказали, що дізнались про порушення своїх прав у 2013 році, заяву або клопотання про поновлення строку звернення до суду не надавали.

Проте, позивачі у судовому засіданні вказали, що строк пропустили, оскільки збирали документи та звертались до органів влади, їм надавали фальшиві викопіювання, доказів поважності пропуску строку звернення до суду не надали.

Голова Маринівської сільської ради Березівського району Одеської області у судовому засіданні вважала, що доводи позивачів про обґрунтованість причин пропуску строку звернення до суду є безпідставними та взагалі не можна брати судом до уваги, а тому вважала за необхідне залишити позовну заяву без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Представник відділу Держземагенства у Березівському районі Одеської області підтримала думку представника відповідача та вказала, що про порушення своїх прав позивачі дізнались у 2013 та у квітні 2014 згідно відповідей, а тому їх доводи щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду є необґрунтованими.

Представник Головного управління Держземагенства в Одеській області у судові засідання 18.05.2015 року та 08.06.2015 року не зявились, хоча були належним чином повідомленні про час, день та місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції, а тому відповідно до ст. 128 КАС України справа слухалась за відсутності їх представника.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зазначені позивачами під час судового засіданні пояснення поважності причин пропуску строку звернення до суду, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши думки учасників судового провадження, суд доходить висновку про залишення позовної заяви без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 6 статті 72 КАС України: «Якщо особа, яка бере участь у справі без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів».

Суд вважає зазначити, що позивачами проігноровано вимоги ухвали від 29.04.2015 року, а саме: не надано клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав їх пропуску та з посиланнями на відповідні докази.

Статтею 99 КАС України встановлено: «Адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який,якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів…»

Як вбачається з адміністративного позову, ОСОБА_1 звернувся до Маринівської сільської ради Березівського району Одеської області 02.04.2013 року з заявою про виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Відповідь позивачу була надана 11.04.2014 року. Крім того, ОСОБА_1 звернувся 11.06.2013 року з заявою до Головного управління Держземагенства в Одеській області з приводу відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого господарства. 09.07.2013 року заяву розглянуто та відмовлено у наданні дозволу.

Також, у позові зазначено, що позивач ОСОБА_2 13.06.2013 року звернувся до ГУ Держземагенства в Одеській області з приводу надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особисто господарства. Відповіддю від 11.07.2013 року йому було відмовлено. 02.04.2014 року ОСОБА_2 звернувся з заявою Маринівської сільської ради Березівського району з заявою про надання безоплатної земельної ділянки на території с. Маринове або села Балайчук. 11.04.2014 року йому було відмовлено.

Згідно штемпелю канцелярії на адміністративному позові позивачі звернулись до суду 04.03.2015 року, проте відповіді про відмову в виділенні земельних ділянок на території Маринівської сільської ради датовані 11.04.2014 року, тобто позов поданий після спливу законодавчо визначеного строку для звернення до адміністративного суду.

Статтею 100 КАС України встановлено: «Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, про що зостановлюється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і вході підготовчого провадження чи судового розгляду справи».

У судовому засіданні позивачам повторно надана можливість щодо обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду, однак ними зазначено, що вони дізнались про порушення своїх прав у 2013 році та постійно звертались до відповідача та ГУ Держземагенства в Одеській області про надання їм земельної ділянки, однак їм надано фальшиві викопіювання земель Маринівської сільської ради Березівського району Одеської області. Жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду не надали.

Суд вважає зазначити, що строк звернення до суду обчислюється, за загальним правилом, з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Крім того, згідно з ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 р., набула чинності для України 11.09.1997 р.) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" (заява №20347/03 §35) зазначено "… пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності…".

Практика Європейського суду з прав людини, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обовязків.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивачами проігноровані вимоги ухвали суду від 29.04.2015 року, відповідних обґрунтованих пояснень щодо поважності пропуску строку звернення до суду не надано, а тому суд не вбачає зазначені під час судового засідання позивачами доводи достатніми та обґрунтованими для поновлення строку звернення до суду, адже сутність зазначеного інституту полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права була не в змозі зробити це внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є обєктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Таких обставин судом не встановлено, у звязку із чим суд вважає за необхідне, враховуючи вимоги ч.1 ст.100 КАС України залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 155 КАС України: «Суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними».

Розяснити позивачам, що після усунення недоліків з яких заява була залишена без розгляду, вони мають право звернутись до адміністративного суд в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 100, 155, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Маринівської сільської ради Березівського району Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головного управління Держземагенства в Одеській області та відділу Держземагенства у Березівському районі Одеської області про зобовязання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала суду про залишення позовної заяви без розгляду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Березівський районний суд Одеської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 10.06.2015 року.

Суддя І.А. Римар