Справа № 826/8173/15
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 червня 2015 року № 826/8173/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді - Добрівської Н.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доГенеральної прокуратури України
провизнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка виразилися у ненаданні точної, обґрунтованої та достовірної відповіді на запит від 13.01.2015 року;

- зобов'язати Генеральну прокуратуру України протягом п'яти днів надати об'єктивну, достовірну та точну відповідь на запит від 13.01.2015 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що отримана ним відповідь на його запит про надання інформації щодо розгляду керівництвом прокуратури заяви ОСОБА_1 про звільнення та з інших питань засвідчує самоусунення ГПУ від надання вичерпної і достовірної відповіді, фактично проігнорувала запит, направивши відповідь у вигляді викривлених і перекручених даних, що порушує права позивача на інформацію, яке підлягає відновленню шляхом визнання бездіяльності Генеральної прокуратури України протиправною і зобов'язання надати позивачу точну і ґрунтовну відповідь.

У відповідності до статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України дана справа призначена до розгляду в порядку скороченого провадження і відповідачу запропоновано подати через відділ документообігу суду заперечення на позов або заяву про визнання позову.

Відповідач, скориставшись своїм процесуальним правом, направив письмові заперечення проти позову, в яких стверджує про безпідставність тверджень позивача, оскільки на усі викладені у зверненні ОСОБА_1 питання Генеральною прокуратурою України надано повну, об'єктивну і обґрунтовану відповідь у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом. При цьому, посилання ОСОБА_1 на порушення відповідачем норм трудового законодавства та організаційно-розпорядчих документів Генеральної прокуратури України при наданні відповіді на його заяву не заслуговують на увагу, оскільки законність наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головного слідчого управління за підписом виконувача обов'язків Генерального прокурора України Білоуса В.В., у тому числі додержання процедури його прийняття, була предметом дослідження суду та підтверджена постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2014 у справі №826/19790/13-а, залишеною без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, якою ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до Генеральної прокуратури України про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, наведені в обґрунтування позову, а також заперечення відповідача по суті позовних вимог, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

13.01.2015 ОСОБА_1 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою (отримано відповідачем 17.01.2015), в якій, з посиланням на положення Закону України «Про звернення громадян», просив повідомити «яким чином, ким та коли (особа, місце, час) було надано мою письмову заяву щодо звільнення з посади слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу Генеральної прокуратури України виконувачу обов'язків Генерального прокурора Білоуса В.В.», а також долучити до відповіді належним чином завірені підтверджуючі документи, відповідно до яких відображено та зафіксовано облік даної заяви у приймальній керівництва Генеральної прокуратури України.

За результатами розгляду вказаного звернення листом від 06.02.2015 №11/1-28115-13 відповідачем надано роз'яснення, що відповідно до п.7.12 Регламенту Генеральної прокуратури України, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 12.04.2012 №35 (далі - Регламент), первинний розгляд документів здійснюється керівництвом Генеральної прокуратури України або керівниками самостійних структурних підрозділів. Перелік документів, які подаються на розгляд Генеральному прокурору України або виконувачу його обов'язків, заступникам Генерального прокурора України, визначений пунктами 7.14 та 7.16 вказаного Регламенту. Заява як службовий документ, що адресований керівнику прокуратури, не входить до цього переліку та згідно з п.7.18 Регламенту розглядається начальником самостійного структурного підрозділу Генеральної прокуратури України.

Цим же листом ОСОБА_1 повідомлено, що його заяву від 14.11.2013 про звільнення з посади для подальшого виконання у відділ роботи з кадрами центрального апарату надала колишній начальник Головного управління кадрового забезпечення та внутрішньої безпеки Генеральної прокуратури України ОСОБА_2

На прохання заявника надати належним чином завірені документи, у яких зафіксовано облік вказаної заяви, його проінформовано, що відповідно до п. 4.1.1 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 15.01.2013 №3, рапорти прокурорсько-слідчих працівників, заяви державних службовців з питань, які регулюються трудовим законодавством (про призначення, переведення, звільнення тощо), не підлягають обов'язковій реєстрації.

Даючи правову оцінку встановленим у справі обставинам з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, суд зважає на наступне.

В силу частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Основного Закону встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення є Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996р. №393/96-ВР у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон України від 02.10.1996р. №393/96-ВР).

Відповідно до статті 1 названого Закону громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з частиною 3 та 4 статті 3 Закону України від 02.10.1996р. № 393/96-ВР заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності, а скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Порядок розгляду звернень громадян визначений у розділі ІІ названого Закону.

Так у статті 14 закріплено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Положеннями статті 15 Закону України від 02.10.1996р. № 393/96-ВР встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Зважаючи на висловлені позивачем у зверненні від 13.01.2015 питання та оцінивши зміст наданої Генеральною прокуратурою України у листі від 06.02.2015 за №11/1-28115-13 відповіді, а також дата її надання дають суду підстави для висновку про належний і вчасний розгляд відповідачем звернення ОСОБА_1

Твердження останнього щодо неналежного розгляду Генеральною прокуратурою України його звернення, яке ґрунтується на тому, що відповідачем у листі від 06.02.2015 за №11/1-28115-13 наведено недостовірну інформацію зокрема щодо особи якою розглянуто заяву позивача про звільнення і повноваження такої особи на розгляд таких заяв, засвідчують незгоду заявника зі змістом відповіді на його звернення, однак вказане не свідчить про порушення відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян».

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині його вимог про визнання протиправною бездіяльності Генеральної прокуратури України, яка виразилися у ненаданні точної, обґрунтованої та достовірної відповіді на запит від 13.01.2015 року.

Оскільки під час розгляду справи фактів, які б підтверджували порушення відповідачем вимог законодавства при розгляді звернення позивача та наданні відповіді судом не встановлено, підстави для зобов'язання Генеральну прокуратуру України протягом п'яти днів надати об'єктивну, достовірну та точну відповідь на запит від 13.01.2015 відсутні.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст.69-71, 94, 1832, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Н.А. Добрівська