Справа № 816/1585/15
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/1585/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Троцького О.А., Коваленко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Козельщинської районної державної адміністрації про визнання розпорядження про звільнення незаконним, скасування у трудовій книжці запису про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, моральної та матеріальної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Козельщинської районної державної адміністрації про визнання розпорядження про звільнення №20-к від 08.04.2015 незаконним, скасування у трудовій книжці запису про звільнення, поновлення на посаді першого заступника голови Козельшинської РДА з 08.04.2015, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 6535,63 грн, стягнення моральної та матеріальної шкоди у розмірах 10000,00 грн та 2430,83 грн, зобов'язання надати щорічну основну відпустку з подальшим звільненням, зобов'язання видати матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати .

08.06.2015 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій остання просить в уточнення пунктів 3, 6 позовних вимог стягнути середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 8103,42 грн; зобов'язати надати щорічну основну відпустку з подальшим звільненням на 23 календарні дні (а.с.97-99).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про порушення відповідачем приписів Закону України "Про відпустки", Закону України "Про державну службу", оскільки при звільненні безпідставно не надано невикористану основну щорічну відпустку та не виплачено допомогу на оздоровлення.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність розпорядження про звільнення №20-к від 08.04.2015, яке винесено на підставі заяви ОСОБА_5 від 30.03.2015 про припинення повноважень та погоджено 31.03.2015 головою Полтавської ОДА. Зазначали, що у заяві про припинення повноважень ОСОБА_1 не зазначала про бажання отримати невикористану основну щорічну відпустку. Крім того, вказували, що звільнення відбулось з дотриманням вимог Закону України "Про відпустки" в частині виплати позивачу компенсації за 23 календарних дні невикористаної щорічної основної відпустки.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Розпорядженням голови Козельщинської районної державної адміністрації № 53-к від 02.07.2014 призначено ОСОБА_1 на посаду першого заступника голови райдержадміністрації з 02.07.2014 (а.с.57).

30.03.2015 ОСОБА_1 подано заяву про припинення повноважень першого заступника голови Козельщинської районної державної адміністрації (а.с.66).

Заявами від 07.04.2015 ОСОБА_1 просила надати частину щорічної основної відпустки тривалістю 4 календарні дні з 08.04.2015 та матеріальну допомогу на оздоровлення (а.с. 60, 61).

08.04.2015 ОСОБА_1 подано заяву, в якій вона повторно просила надати частину щорічної основної відпустки тривалістю 4 календарні дні з 09.04.2015 (а.с.62).

08.04.2015 розпорядженням голови Козельщинської районної державної адміністрації № 20-к звільнено ОСОБА_1 з посади першого заступника голови Козельщинської районної державної адміністрації та виплачено компенсацію за 23 календарних дні невикористаної щорічної основної відпустки (а.с.58).

Не погоджуючись з даним розпорядженням, ОСОБА_1, з підстав ненадання їй невикористаної основної щорічної відпустки тривалістю 23 календарні дні, звернулась до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 02.07.2014 перебувала на посаді першого заступника голови Козельщинської районної державної адміністрації.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 № 586-ХІV перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.

З матеріалів справи слідує та не заперечується сторонами, що у зв'язку з призначенням голови Козельщинської районної державної адміністрації, який відповідно до розпорядження № 17-к від 30.03.2015 приступив до виконання своїх обов'язків (а.с.104), ОСОБА_1 30.03.2015 подано заяву про припинення повноважень першого заступника голови Козельщинської районної державної адміністрації (а.с.66).

Пунктом 1 Порядку погодження в облдержадміністрації призначення на посаду та звільнення з посади перших заступників, заступників голів та керівників апарату райдержадміністрацій, затвердженого розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації № 200 від 15.05.2012, визначено, що перший заступник, заступник голови та керівник апарату райдержадміністрації, повноваження яких стосуються сфери виконавчої влади, призначаються на посаду та звільняються з посади головою райдержадміністрації за погодженням з облдержадміністрацією.

Відповідно до пункту 8, 9 Порядку повідомлення про погодження облдержадміністрацією призначення на посаду та звільнення з посади перших заступників, заступників голів та керівників апарату райдержадміністрацій за підписом голови облдержадміністрації надсилаються до райдержадміністрації. У райдержадміністрації після отримання погодження про призначення або звільнення головою райдержадміністрації видається розпорядження про призначення, копія якого у триденний термін надсилається до облдержадміністрації.

Судом з'ясовано, що повідомлення про погодження головою Полтавської обласної державної адміністрації звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника голови Козельщинської районної державної адміністрації надійшло на адресу відповідача 31.03.2015 (а.с. 68).

Таким чином, станом на 31.03.2015 заява ОСОБА_1 про припинення повноважень від 30.03.2015 розглянута з дотриманням вимог чинного законодавства та отримано необхідне погодження.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 у період з 31.03.2015 по 03.04.2015, що підтверджується листком непрацездатності (а.с.70), розпорядження про звільнення ОСОБА_1, яке погоджено головою Полтавської обласної державної адміністрації 31.03.2015, видано 08.04.2015 за № 20-к (а.с.58).

Згідно з частиною третьою статті 2 Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996 №504/96-ВР (далі - Закон № 504) право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом, та забороною заміни відпустки грошовою компенсацією, крім випадків, передбачених статтею 24 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 504 у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Судом встановлено, що на виконання приписів вказаної норми відповідачем при звільненні ОСОБА_1 спірним розпорядженням також виплачено компенсацію за 23 календарних дні невикористаної щорічної основної відпустки.

Отримання компенсації за невикористану відпустку підтверджується довідкою про нарахування та виплату заробітної плати у квітні 2015 року від 04.06.2015 (а.с.85) та не заперечувалось позивачем у судовому засіданні.

Отже, прийняття розпорядження №20-к від 08.04.2015 не суперечить приписам Закону України "Про місцеві державні адміністрації", Порядку погодження в облдержадміністрації призначення на посаду та звільнення з посади перших заступників, заступників голів та керівників апарату райдержадміністрацій, а тому підстав для визнання його незаконним, скасування у трудовій книжці запису про звільнення та поновлення ОСОБА_1 на посаді суд не вбачає.

Суд критично оцінює доводи позивача про порушення відповідачем Закону України "Про відпустки" в частині ненадання при звільненні невикористаної щорічної основної відпустки тривалістю 23 календарні дні з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про відпустки" за бажанням працівника у разі його звільнення (крім звільнення за порушення трудової дисципліни) йому має бути надано невикористану відпустку з наступним звільненням. Датою звільнення в цьому разі є останній день відпустки.

Тобто, вказана норма надає право працівнику у разі його звільнення (крім звільнення за порушення трудової дисципліни) використати відпустку повної тривалості, на яку він має право на день звільнення, з наступним звільненням.

Разом з тим, при дослідженні заяви ОСОБА_1 про припинення повноважень першого заступника голови Козельщинської районної державної адміністрації від 30.03.2015, яка стала підставою для звільнення, погодженого головою Полтавської обласної державної адміністрації, судом встановлено відсутність вимог (прохання) про надання невикористаної відпустки з наступним звільненням.

Крім того, судом встановлено та не спростовувалося сторонами, що жодних заяв про надання при звільненні невикористаної відпустки тривалістю 23 календарні дні від ОСОБА_1 не надходило. Заяви ОСОБА_1 від 07.04.2015 щодо надання частини щорічної основної відпустки тривалістю 4 календарні дні з 08.04.2015 розглянуто та вирішено відповідачем шляхом виплати їй компенсації за невикористану відпустку тривалістю 23 календарні дні.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що у зв'язку з відсутністю заяви ОСОБА_1 про надання невикористаної відпустки тривалістю 23 календарні дні, задля дотримання вимог Закону України "Про відпустки" та забезпечення наданих цим законом права на відпустку, позивачу виплачено компенсацію за невикористану відпустку.

Статтею 11 Конвенції Міжнародної організації праці № 132 про оплачувані відпустки (переглянутої у 1970 році), ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці N 132 (переглянутої) 1970 року про оплачувані відпустки" від 29.05.2001 передбачено, що особі, що працює за наймом, надається після припинення роботи оплачувана відпустка, пропорціональна тривалості періоду її роботи, за який вона ще не отримала відпустку, або замість цього їй виплачується компенсація чи надається еквівалентне право на майбутню відпустку.

Згідно із статтею 2 Закону № 504 право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом, та забороною заміни відпустки грошовою компенсацією, крім випадків, передбачених статтею 24 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 504 у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Аналізуючи приписи вказаних норм, за умови нарахування та виплати позивачу грошової компенсації на всі невикористані ним дні щорічної відпустки (23 дні) при відсутності заяви щодо надання невикористаної щорічної основної відпустки тривалістю 23 календарні дні, суд дійшов висновку про відсутність на даний час права позивача на щорічну оплачувану відпустку кількістю 23 календарні дні за відпрацьований період з 02.07.2014 по 08.04.2015, зважаючи на те, що в порядку, визначеному законодавством, це право позивача було забезпечено відповідачем шляхом сплати позивачеві грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки на день її звільнення 08.04.2015.

Оскільки вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення матеріальної та моральної шкоди, зобов'язання надати щорічну основну відпустку з подальшим звільненням та зобов'язання надати матеріальну допомогу на оздоровлення є похідними від позовних вимог про скасування розпорядження про звільнення та поновлення на посаді, суд вважає, що у їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову -відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 15 червня 2015 року.

Суддя О.В. Гіглава