Справа № 822/342/15
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/342/15

Головуючий у 1-й інстанції: Данилюк У.Т.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

09 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про визнання протиправними та скасування постанов.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, вироком апеляційного суду Хмельницької області від 02 вересня 2014 року постановлено стягнути з ОСОБА_2 завдану моральну шкоду на користь: ОСОБА_3 в сумі 358139,20 грн., ОСОБА_4 в сумі 200000 грн. та ОСОБА_5 в сумі 300845,20 грн.

За заявами стягувачів, на виконання виконавчих листів №1-кп/686/74/14 від 10 вересня 2014 року, державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №44917711, ВП №44917852 та ВП №44917569 від 01 жовтня 2014 року.

В п.2 резолютивної частини вказаних постанов боржнику запропоновано самостійно виконати рішення до семи діб.

В пункті 3 постанов зазначено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк, рішення виконати примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Зазначені постанови за супровідними листами від 01 жовтня 2014 року за №№31355-31357 були направлені на адресу боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак отримані ним не були, що підтверджується повернутими відповідачу рекомендованими листами без вручення адресату з відміткою підприємства поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Факт неможливості отримання позивачем вказаної поштової кореспонденції підтверджується довідкою Державної прикордонної служби №0.254-15953/0/15/14 від 30 грудня 2014 року, згідно якої ОСОБА_2, 13 вересня 2014 року перетнув державний кордон України у пункті пропуску "Бориспіль" та вилетів літаком у м. Франкфурт, Німеччина.

19 січня 2015 року державним виконавцем другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції було винесено постанови про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в розмірі 30084,52 грн. по виконавчому провадженню ВП №44917711, виконавчого збору в розмірі 35813,92 грн. по виконавчому провадженню ВП №44917852 та виконавчого збору в розмірі 20000 грн. по виконавчому провадженню ВП №44917569.

Позивач не погоджується із вказаними постановами, а тому оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, відповідач не врахував того, що позивач з об'єктивних причин був позбавлений можливості самостійно виконати рішення суду, про що ним було повідомлено орган державної виконавчої служби відповідною заявою.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів справи, передумовою для прийняття постанов про стягнення з боржника виконавчого збору від 19 січня 2015 року було невиконання боржником судового рішення у встановлений державним виконавцем строк для його добровільного виконання (7 діб).

Згідно з ч.2 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.2,5 ст.25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, зокрема, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно ч.1 ст. 28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім, зокрема - постанов про відкриття виконавчого провадження. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно ч.1 ст.12 Закону сторони виконавчого провадження мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Згідно даної норми відкладення виконавчих дій, у зв'язку з невчасним отриманням боржником відповідної постанови, є правом державного виконавця, а не його обов'язком, та може застосовуватись, коли наявні об'єктивні причини, що унеможливлюють вчасне виконання боржником виконавчого документу.

Водночас, згідно п.4.1.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15 грудня 1999 року (далі - Інструкція) у разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, установленому статтею 32 Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Встановлено, що представником позивача 19 січня 2015 року до другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції було подано заяву про поновлення строку на добровільне виконання рішення суду. Дана заява була обґрунтована тим, що лише того ж дня позивачу стало відомо про наявність виконавчих проваджень.

Однак, державний виконавець всупереч вимогам ст. 35 Закону та п. 4.1.1 Інструкції не розглянув таку заяву і не вирішив питання про відкладення виконавчих дій та поновлення строку для добровільного виконання рішення.

Слід зауважити, що позивач не був обізнаний про існування постанов про відкриття виконавчого провадження, оскільки не отримував їх та не мав можливості у добровільному порядку та у строки, встановлені такими постановами, виконати рішення суду.

Про наявність виконавчих проваджень позивачу стало відомо лише 19 січня 2015 року та того ж дня ОСОБА_6 - батьком позивача, на прохання останнього, було сплачено всі суми, які підлягали стягненню, а саме на користь ОСОБА_3 358139,20 грн. (згідно квитанції № HMVC0019A3), ОСОБА_4 200000 грн. (згідно квитанції № HMVC0019A4), та ОСОБА_5 300845,20 грн. (згідно квитанції № HMVC0019A0), тобто було добровільно виконано рішення суду, про що державному виконавцю було надано документальне підтвердження.

Також факт сплати необхідних сум на користь стягувачів підтверджується листами відповідача №1050-1052 від 19 січня 2015 року.

Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" №14 від 26 грудня 2003 року суд може визнати стягнення виконавчого збору необґрунтованим, якщо встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення не узгоджувався зі строками, встановленими в ч.2 ст. 24 Закону і був нереальним.

Враховуючи факт неотримання позивачем постанов про відкриття виконавчого провадження та, як наслідок, неможливість самостійно виконати рішення у строки, визначені ч.2 ст. 25 Закону, колегія суддів вважає, що відповідач виніс оскаржувані постанови з порушенням вимог Закону.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Крім того, відповідач, посилаючись на скрутне матеріальне становище, в апеляційній скарзі просив суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до винесення остаточного рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги.

З урахуванням того, що у задоволенні апеляційної скарги відповідача необхідно відмовити та керуючись ст.94 КАС України й п.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", колегія суддів вирішила стягнути несплачену суму судового збору з відповідача.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 року - без змін.

Стягнути з другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції судовий збір в сумі 913,5 грн. на рахунок №1002 "Судовий збір (Державна судова адміністрація, 050)" отримувач: УДКСУ м. Вінниці 22030001, , банк: ГУ ДКCУ у Вінницькій області, МФО: 802015.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С.

Сушко О.О.