Справа № 623/2358/15-а
Суддя: Вергун І. В.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/2358/15-а
Номер провадження 2-а/623/62/2015
ПОСТАНОВА

іменем України

12 червня 2015 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого -судді: Вергун І. В.

при секретарі: Ардашевій Я. В.

за участю судового розпорядника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

В травні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду з зазначеним адміністративним позовом.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 11 березня 2015 року виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської області було прийнято рішення № 0110 « Про встановлення граничного розміру тарифу на оплату транспортних послуг ТОВ «Ізюмське АТП» ( далі Рішення).

Даним рішенням виконавчим комітетом Ізюмської міської ради встановлений граничний рівень тарифу на оплату транспортних послуг на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування, що здійснюються в режимі маршрутного таксі, товариству з обмеженою відповідальністю « Ізюмське АТП» в розмірі 3 грн. 50 коп.

Позивачі вважають, що зазначене рішення є протиправним, винесеним з порушенням норм діючого законодавства, а тому підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не були дотримані вимоги Закону України « Про заходи державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» № 1160 від 11 вересня 2003 року, а саме: відсутній аналіз регуляторного впливу, проект регуляторного акту не був оприлюднений.

Представник відповідача, надав суду письмові заперечення в яких просив відмовити позивам в позові в звязку з його безпідставністю.

Суд вислухав сторони, перевірив матеріали справи вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Юридична наука визначає, що нормативно - правові акти -це правові акти управління, які встановлюють, змінюють, припиняють (скасовують) правові норми.

Нормативно правові акти містять адміністративно правові норми, які встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин у сфері виконавчої влади, розраховані на тривале застосування. Вони встановлюють загальні правила поведінки, норми права, регламентують однотипні суспільні відносини у певних галузях і, як правило розраховані на довгострокове та багаторазове їх застосування.

Другу групу актів за критерієм юридичної природи складають індивідуальні акти. Останні стосуються конкретних осіб та їх відносин. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх вираженний правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формування конкретних юридичних волевиявлень, субєктами адміністративного права які визнають акти; розвязання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата конкретної особи або осіб; виникненню конкретних адміністративно правових відносин, обумовлених цими актами.

Частиною 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що право оскаржити нормативно правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є субєктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Пунктом 21 постанови №2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ» Пленуму Вищого адміністративного суду України, передбачено, що за правилами частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, право оскаржити нормативно правовий акт мають особи, що до яких його застосовано, а також особи субєкти правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Тобто особа (позивачі) повинні довести факт застосування до них оскаржуваного нормативно правового акту або те, що вони є субєктами відповідних правовідносин, на які поширюється дія цього кодексу.

Суд не може давати оцінку таким обставинам при відкритті провадження в адміністративній справі, а тому не має права відмовити у відкритті провадження у справі, чи повернути позовну заяву, з посиланням на частину другу цієї статті, якщо особа своє звернення обґрунтовує необхідністю захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Приписи зазначеної частини можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, якщо суд встановить, що оскаржуваний акт до особи не застосовується і вона не перебуває у відносинах, до яких цей акт може бути застосовано.

У такому разі суд не проводить перевірки нормативно правового акту на предмет його протиправності (законності та відповідальності правовим актом вищої юридичної сили). Оскільки позивачами не надано доказів того, що застосування до них оскаржуваного нормативно правового акту, а також доказів того, що вони ( позивачі) є субєктами відповідних правовідносин на які поширюється дія цього акту тому наявні вимоги позивачів задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 10 12, 18, 158-161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в адміністративному позові до виконавчого комітету Ізюмської міської ради харківської області про визнання протиправними та скасування рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області № 0110 від 11 березня 2015 року, в звязку з його безпідставністю.

Постанова може бути оскаржено а апеляційному порядку до адміністративного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів за дня отримання копії постанови.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду І. В. Вергун