Справа № 806/1080/15
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м.Житомир справа № 806/1080/15

час прийняття: 09 год. 50 хв. категорія 3.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

секретар судового засідання Шевчук Т.А.,

за участю: представника позивача Яремчука О.В.,

представників відповідача Панченко М.В. та Мірошниченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю фабрика "Восход" до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області в особі Андрушівського районного сектору правління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області про визнання протиправним та скасування припису від 02.03.2015 р.,

встановив:

Товариство з додатковою відповідальністю фабрика "Восход" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати припис Андрушівського районного сектору Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області №23 від 02 березня 2015 року. В обгрунтування позову зазначає, що спірний припис був винесений відповідачем з метою усунення недоліків, які виявлені під час здійснення перевірки додержання та виконання захисної споруди цивільної оборони №21450. Зазначає, що про спірний об'єкт цивільного захисту товариству відомо не було, а про його існування ні на момент придбання основних засобів, ні в процесі своєї діяльності з 1993 року відомо не було. Також вказує, що захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню), а отже товариство у разі наявності на його балансі захисної споруди цивільної оборони мав право її отримати тільки в оренду. Отже об'єкт цивільного захисту на території Товариства з додатковою відповідальністю фабрика "Восход" не існував. За таких обставин, викладені в спірному приписі вимоги щодо захисної споруди цивільної оборони №21450 не відповідають дійсності і є протиправними.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили та просили в його задоволенні відмовити.

Також в судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_4 - директор Товариства з додатковою відповідальністю фабрика "Восход"; ОСОБА_5 - головний технолог Товариства з додатковою відповідальністю фабрика "Восход"; ОСОБА_6 - провідний інспектор Андрушівського районного сектору правління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що працює на посаді директора Товариства з додатковою відповідальністю фабрика "Восход" з 2004 року про знаходження на підприємстві споруди цивільного захисту відомо не було, а відомості про її існування у товариства відсутні. Про споруду цивільного захисту йому стало відомо при проведенні відповідачем перевірки в 2015 році. Зазначає, що обладнання приміщення під споруду цивільного захисту потребує великих коштів, оскільки в ньому відсутні всі необхідні ознаки такої споруди. Також зазначив, що в акті комплексної перевірки (спеціального огляду) захисної споруди цивільної оборони №21450 від 14.02.2013 року міститься не його підпис.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що працювала на позивача з моменту створення підприємства, правонаступником якого є Товариство з додатковою відповідальністю фабрика "Восход". Зазначає, що в спірних приміщення завжди використовувались підприємством як складські.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що перевірка за результатом якої винесено спірний припис була проведена в березні 2015 року. Про існування в будівлі позивача споруди цивільного захисту свідчить відповідна карта Андрушівської районної державної адміністрації. Зазначає, що на момент перевірки в спірному приміщенні знаходились не працюючі короби вентелації.

Вислухавши пояснення представників сторін та свідків, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Встановлено, що 02 березня 2015 року провідним інспектором Андрушівського районного сектору правління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області було проведено перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сфері цивільного захисту.

Перевіркою встановлено, що Товариством з додатковою відповідальністю фабрика "Восход" порушено законодавство щодо утримання захисних споруд цивільної оборони, а саме не забезпечено готовність захисної споруди цивільної оборони.

За результатами перевірки складено акт від 02 березня 2015 року №23 на підставі якого 02 березня 2015 року винесено припис №23 про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту.

Вказаним приписом запропоновано Товариству з додатковою відповідальністю фабрика "Восход забезпечити готовність захисної споруди цивільної оборони (цивільного захисту) до укриття працюючого персоналу, провести технічну інвентаризацію в БТІ, забезпечення ведення відповідної документації, забезпечити показниками напрямів руху та освітлення покажчиків руху і входів у захисну споруду, захисну споруду забезпечити телефонним зв'язком, призначити відповідальну особу, скласти та затвердити щорічний і перспективний плани ремонту захисної споруди, забезпечити захисну споруду первинними засобами пожежегасіння, укомплектувати укриття внутрішнім обладнанням тощо.

Не погоджуючись із зазначеним приписом Товариства з додатковою відповідальністю фабрика "Восход" звернулося до суду.

В ході розгляду справи судом встановлено, що спір між сторонами виник відносно віднесення підвального приміщення 2-х поверхової будівлі Товариства з додатковою відповідальністю фабрика "Восход", яке знаходиться за адресою: м.Андрушівка, вул.Воб'яна, 49, до захисної споруди цивільної оборони, а саме протирадіаційного укриття.

Досліджуючи спірні правовідносини суд виходить з наступного.

Відповідно до Інструкції щодо утримання захисних споруд цивільної оборони у мирний час, затвердженої наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України N 653 від 09.10.2006, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.11.2006 за № 1180/13054, захисні споруди призначені для укриття населення від засобів масового ураження в особливий період та надзвичайних ситуацій у мирний час є основним видом колективного захисту населення.

Проектування нового будівництва або реконструкція захисних споруд здійснюється за державними будівельними нормами В 2.2.5-97 "Захисні споруди цивільної оборони", затверджені наказом Держкоммістобудування України від 08.07.97 N 106 (далі - ДБН В 2.2.5-97). Об'єкти або приміщення, що пристосовуються під захисні споруди, в усіх випадках мають відповідати вимогам цих норм.

Закінчені будівництвом або реконструйовані захисні споруди приймаються в експлуатацію та утримуються у мирний час згідно з вимогами ДБН А. 3.1-9-2000 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом захисних споруд цивільної оборони та їх утримання", які затверджені наказом Держбуду України від 13.10.2000 N 229 (далі - ДБН А. 3.1-9-2000).

Статус захисної споруди, її основні технічні характеристики визначаються паспортом сховища (протирадіаційного укриття) (додаток 1), підписаним керівником експлуатуючої організації і представником управління (відділу) з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту міста (району).

Керівники підприємств, установ та організацій, незалежно від форм власності та господарювання, на балансі яких знаходяться захисні споруди, забезпечують їх належний технічний стан і готовність до укриття населення.

На момент здачі спірного приміщення в експлуатацію були чинні вимоги БНіП №3.01.09-84 "Приемка в эксплуатацию законченных строительством защитных сооружений гражданской обороны и их содержание в мирное время", відповідно до яких також статус захисної споруди, її основні технічні характеристики визначаються паспортом сховища (протирадіаційного укриття) (додаток 1).

Паспорт сховища (протирадіаційного укриття) сторонами не надано, як і не надано його, на запит суду, Андрушівською районною державною адміністрацією.

В свою чергу дослідженням технічного паспорта на будівлі за адресою: м.Андрушівка, вул.Воб'яна, 49 встановлено, що підвальне приміщення є частиною зазначеної будівлі, при цьому наявність об'єкта цивільного захисту в технічній документації не відображено (а.с.32-52).

Крім того, за даними регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області в реєстрі об'єктів державної власності захисна споруда, розташована в підвальному приміщенні позивача не обліковується (а.с.100).

Відповідно до облікових карток протирадіаційного укриття, на які посилається відповідач як на доказ наявності захисної споруди, обліковане приміщення, що пристосовується для розміщення протирадіаційного укриття площею 405 кв.м. вбудоване в будівлю, прийняту в експлуатацію 1984 року.

Однак, акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію об'єкта цивільного захисту, який повинен видавався генеральним підрядником до суду не надано.

З огляду на викладене, суд зазначає, що в ході судового розгляду справи сторонами не надано, а судом не встановлено документально підтверджених даних щодо визначення статусу спірної частини підвального приміщення будівлі позивача як захисного укриття.

Разом з тим, за даними Андрушівської районної державної адміністрації підвальне приміщення будівлі ТДВ "Восход" обліковується як об'єкт цивільної оборони, а саме як протирадіаційне укриття загальною площею 405 кв.м., що підтверджується обліковими картками протирадіаційного укриття №21450 від березня 1984 року та від березня 2007 року.

Однак, суд зазначає, що відповідно до ст.2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" №2171-XII, 06.03.1992, в редакції чинній на момент купівлі Орендним підприємством Андрушівською фабрикою "Восход" будівлі за адресою: вул.Воб'яна, 49, м.Андрушівка, правонаступником якої є позивач (далі - Закон №2171-XII), будівлі (споруди, приміщення) за бажанням покупця приватизуються разом з розташованими в них об'єктами приватизації, якщо на це немає прямої заборони відповідно Фонду державного майна України, Верховної Ради Республіки Крим чи місцевої Ради народних депутатів. При наявності такої заборони зазначені будівлі, споруди, приміщення, а також земельні ділянки, на яких розташовані приватизовані об'єкти, передаються у довгострокову оренду.

Не можуть бути об'єктами малої приватизації будівлі або їх окремі частини, які становлять національну, культурну і історичну цінність і перебувають під охороною держави.

При наявності такої заборони зазначені будівлі, споруди, приміщення, а також земельні ділянки, на яких розташовані приватизовані об'єкти, передаються у довгострокову оренду.

В свою чергу Декретом Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1992 року №26-92 було затверджено перелік майнових комплексів державних підприємств, організацій, їх структурних підрозділів основного виробництва, приватизація яких не допускається, до якого включені протирадіаційні споруди.

Таким чином, Декрет Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1992 року №26-92 забороняв приватизацію захисних протирадіаційних споруд.

Однак, будівля за адресою: вул.Воб'яна, 49, м.Андрушівка, була приватизована шляхом її викупу Орендним підприємством Андрушівською фабрикою "Восход", що також свідчить про те, що протирадіаційне укриття загальною площею 405 кв.м. не може знаходитись в підвальному приміщенні будівлі ТДВ "Восход".

Як на доказ протилежного відповідач лише посилається на картки протирадіаційного укриття №21450 від березня 1984 року та від березня 2007 року, які суд оцінює критично, оскільки жодних інших доказів останнім до суду не надано.

Крім того, в технічній документації будівлі позивача не значиться жодного приміщення площею 405 кв. м.

Посилання відповідача на те, що керівником позивача в лютому 2013 року було підписано акт комплексної перевірки (спеціального огляду) захисної споруди цивільної оборони (протирадіаційного укриття) №21450, суд до уваги не бере, оскільки він підписаний ОСОБА_8, який зі слів директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Восход" ОСОБА_4 не був уповноважений його підписувати, оскільки не займав посаду керівника підприємства.

Оскільки судом не встановлено, що в підвальному приміщенні ТДВ "Восход" знаходиться захисна споруда цивільної оборони (протирадіаційне укриття), позивач не порушував законодавства у сфері цивільного захисту, а відповідно порушення які необхідно усунути відсутні, отже спірний припис відповідачем винесено неправомірно і його слід скасувати.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч.1 ст.2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України особливістю провадження в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є те, що обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, узагальнюючи викладене, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України, об'єктивно, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 17,19, 71,128, 158-163, 167 КАС України, суд,

постановив:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати протиправним та скасувати припис Андрушівського районного сектору Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області №23 від 02.03.2015 р. винесений Товариству з додатковою відповідальністю фабрика "Восход".

Відшкодувати з держаного бюджету на користь Товариства з додатковою відповідальністю фабрика "Восход" 146,16 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 15 червня 2015 р.