Справа № 552/2930/15-а
Суддя: Кузіна Ж. В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2930/15-а
Провадження № 2-а/552/121/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2015 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді Кузіної Ж.В.

При секретарі Павленко Л.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Полтавській області про зміну постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну постанови у справі про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що постановою від 18 травня 2015 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 255 грн. Позивача притягнута до адміністративної відповідальності за ненадання переваги у русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході. Враховуючи місце знаходження пішохода та автомобіля, яким керував позивач, ніякої небезпеки для пішохода або перешкоди не було створено,боковий інтервал був безпечний. Необхідності для зниження швидкості або зупинки транспортного засобу не існувало. Вину у вчиненому правопорушенні визнав та щиро розкаюється у вчиненому. Відповідачем порушений процесуальний порядок визначений ст. 279 КУпАП при розгляді адміністративної справи та не прийнято до уваги норми ст. 280 КУпАП України , а саме щире каяття позивача, раніше подібних правопорушень ним не вчинялось, на його утримання знаходиться двоє малолітніх дітей та дружина, яка не працює, позивач немає офіційного працевлаштування. Вважає, що за ст. 22 КУпАП відповідач повинен був обмежитись усним зауваженням.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, дійшов до висновку , що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У судовому засіданні встановлено , що згідно постанови серії ПС2 № 331968 від 18 травня 2015 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 18 травня 2015 року о 21 год. 50 хв. позивач керував автомобілем Рено днз ВІ 9431 ВХ на вул. К.Шосе м. Полтави не надав дорогу пішоходу , який переходив проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переході та визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КпАП України, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 248 та 280 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Враховуючи обставини на які посилається у своїй позовній заяві позивач, останній не погоджується з обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення та одночасно розкаюється у вчиненому.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що позивачем були надані пояснення, а саме зазначено, що він не пропустив пішохода на переході. Проте жодних заперечень щодо неможливості розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачем на час складення протоколу не висловлено.

Суд бере до уваги, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 283 КпАП України, оскільки містить найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Посилання позивача на не врахування відповідачем при накладенні адміністративного стягненні обставин відповідно до ст. 280 КУпАП є неспроможними, оскільки стосовно позивача застосований мінімальний розмір штрафу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв в межах наданих йому повноважень, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.В.Кузіна