Справа № 2-а-10054/11
Суддя: Іванов Д. Л.
Дата ухвалення: 2011-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2011 року м. Кіровоград

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

Головуючого судді - Іванова Д.Л.,

при секретарі - Логвинюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС Первомайської роти ВДАІ, Миколаївської області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2011 року позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову інспектора ДПС Первомайської роти ВДАІ, Миколаївської області ОСОБА_2 від 08 березня 2011 року про накладення адміністративного стягнення, вказуючи на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, безпідставність та незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності.

До початку розгляду справи по суті позивач звернувся до суду з заявою в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позовні витяги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд вважає можливим розглянути дану справу по суті за відсутністю сторін на підставі наявних у ній доказів.

За змістом положень ст.71 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, при чому він має спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Субєкт владних повноважень - відповідач у справі зобовязаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи позивача.

Відповідачем матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП не представлені.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтями 245-246 КпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Однак, зазначені вимоги закону при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності інспектором ДПС Первомайської роти ВДАІ ОСОБА_2 були порушені.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 08 березня 2011 року близько 13.17 год. ОСОБА_1 рухаючись автомобілем « Мазда « в межах населеного пункту, в порушення п. 12.4 ПДР України перевищив дозволену швидкість, що стало приводом для притягнення його інспектором ДАІ ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В оскаржуваній постанові конкретно не вказано місце вчинення правопорушення, при тому що з фабули обвинувачення вбачається, що ОСОБА_1 нібито перевищив дозволену швидкість руху в межах населеного пункту, постанова виконана нерозбірливим почерком що є грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП та встановленого порядку оформлення постанов у справах про адміністративні правопорушення.

Крім того, прилад « Радіс », який використовується органами ДАІ для фіксації правопорушення не є автоматичним засобом фото- чи відео- фіксації, оскільки він знаходився у співробітника ДАІ, він керується ним безпосередньо або через комп'ютер ( визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, об'єкт зйомки, її режими, кут огляду приладу, тощо ) така фіксація не відповідає вимогам закону і не сприяє виконанню основних завдань ДАІ по профілактиці та припиненню правопорушень.

У постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні дані про те, хто саме з працівників ДАЇ проводив фіксацію правопорушення, при тому, що у відповідності до п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої Наказом МВС від 13.11.2006 № 1111 до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників.

Доводи ОСОБА_1 зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що він рухався в межах дозволеної швидкості руху нічим не спростовані, достовірні докази його вини, які можливо було перевірити відсутні.

Таким чином, постанова інспектора ДПС Первомайської роти ВДАІ Миколаївської області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за перевищення дозволеної швидкості руху не ґрунтується на повному, всебічному та обєктивному зясуванні обставин справи, винесена з порушенням чинного законодавства і підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 158 - 163, 171 - 2 Кодексу адміністративного судочинства України,суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС Первомайської роти ВДАІ, Миколаївської області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову інспектора ДПС Первомайської роти ВДАІ, Миколаївської області ОСОБА_2 серія ВЕ1 № 093497 від 08 березня 2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 300, 00грн. - скасувати.

Рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_3