Справа № 821/997/15-а
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

28 квітня 2015 р. м. ХерсонСправа № 821/997/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Прокурора міста Херсона до Херсонської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Прокурор міста Херсона (далі - Прокурор) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Херсонської міської ради (далі - відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення від 28.11.2014 року №1629 "Про затвердження Порядку встановлення земельного сервітуту з метою будівництва інженерних споруд на земельних ділянках, що належать територіальній громаді міста Херсона, але право власності на які за територіальною громадою в установленому законодавством порядку не зареєстровано".

Ухвалами суду від 03.04.2015 р. відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду на 28.04.2015 р. о 10:00 год.

28.04.2015 р. Прокурор надав суду заяву про нездійснення фіксування судового засідання у зв'язку з неявкою відповідача та проведення судового засідання в письмовому провадженні.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 03.04.2015 р. зобов'язано Херсонську міську раду, відповідно до пунктів 3, 4, 5 ст. 171 КАС України, не пізніше ніж за сім днів до судового розгляду опублікувати оголошення про оскарження рішення від 28.11.2014 року №1629 у виданні, в якому це рішення було або мало бути офіційно оприлюднено, зазначивши в оголошенні вимоги позивача щодо оскаржуваного акта, реквізити нормативно-правового акта, дату, час і місце судового розгляду адміністративної справи, та надати суду докази опублікування оголошення про оскарження рішення у строк до 24 квітня 2015 року.

Проте, вказана ухвала суду Херсонською міською радою не виконана.

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що зобов'язання опублікувати оголошення про це у виданні, у якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений обумовлено тим, щоб кожна заінтересована особа могла, при бажанні, вступити у справу. Такою заінтересованою особою може бути будь-хто, на кого поширює дію оскаржений нормативно-правовий акт, оскільки судове рішення може вплинути на його права, свободи чи інтереси.

Отже, невиконання відповідачем положень ч. 3 статті 171 КАС України унеможливлює суд встановити фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і тому розцінюється, як не повага до суду, та перешкоджання суду прийняти законне рішення з дотриманням строків розгляду справи.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

З огляду на викладене, суд вказує, що у разі не надання суб'єктом владних повноважень витребуваних судом документів, до неї буде вжито заходи процесуального примусу, або, у разі необхідності в порядку статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України постановлено окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення яких визнаються протиправними.

Крім того, суд звертає увагу Прокурора, що відповідно до абзацу другого частини другої статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, Прокурор міста Херсона звернувся до суду в інтересах держави і тому набуває статусу позивача.

Відповідно до приписів статей 69, 70, 71 КАС України, зокрема, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до статті 106 КАС України обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб'єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги до Херсонської міської ради, Прокурором надано до суду лист-відповідь виконавчого комітету Херсонської міської ради від 13.03.2015 р., який містить інформацію про те, що суб'єктом подання проекту рішення міської ради від 28.11.2014 року №1629 "Про затвердження Порядку встановлення земельного сервітуту з метою будівництва інженерних споруд на земельних ділянках, що належать територіальній громаді міста Херсона, але право власності на які за територіальною громадою в установленому законодавством порядку не зареєстровано", є депутат міської ради, який не надав аналіз регуляторного впливу до оскарженого рішення, при цьому, проект оскаржуваного рішення оприлюднене на офіційному сайті Херсонської міської ради.

З огляду на викладене, суд звертає увагу, що відповідно до приписів ст. 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; регуляторний орган, крім інших, це місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти. В даному випадку оскаржуване рішення прийнято Херсонською міською радою, яка є регуляторним органом.

Згідно приписів ст.ст. 31, 33, 34, 35 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", зокрема -

- при здійсненні державної регуляторної політики міські ради можуть створювати у своєму складі постійні комісії з питань реалізації державної регуляторної політики або можуть покладати ці повноваження на одну з існуючих постійних комісій відповідної ради (далі - відповідальна постійна комісія);

- кожен проект регуляторного акта, що внесений на розгляд до сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради, подається до відповідальної постійної комісії для вивчення та надання висновків про відповідність проекту регуляторного акта вимогам статей 4 та 8 цього Закону;

- у разі внесення на розгляд сесії ради проекту регуляторного акта без аналізу регуляторного впливу відповідальна постійна комісія приймає рішення про направлення проекту регуляторного акта на доопрацювання органу чи особі, яка внесла цей проект;

- за рішенням сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради або відповідальної постійної комісії відповідної ради: оприлюднюються проекти регуляторних актів, які не оприлюднювалися до внесення їх на розгляд сесії відповідної ради; можуть повторно оприлюднюватися проекти регуляторних актів, які оприлюднювалися до внесення їх на розгляд сесії відповідної ради. У разі оприлюднення проектів регуляторних актів за рішенням відповідної ради або відповідальної постійної комісії цієї ради функцію розробника проекту виконує орган, особа чи група осіб, які внесли цей проект на розгляд сесії відповідної ради, якщо інше не встановлено у рішенні ради чи відповідальної постійної комісії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у даних спірних правовідносинах регуляторним органом, на якого покладено виконання повноважень щодо організаційного забезпечення здійснення державної регуляторної політики є Херсонська міська рада та її органи в особі відповідальної постійної комісії.

Отже, на думку суду, лист - відповідь виконавчого комітету Херсонської міської ради від 13.03.2015 р. не є достатнім доказом щодо обґрунтованості позовних вимог.

Щодо посилання Прокурора в адміністративному позові на відсутність з 26.10.2014 р. повноважень на проведення органам прокуратури перевірок у порядку нагляду за додержанням прав і свобод людини і громадянина, додержанням законів з цих питань органам виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими службовими особами, проте передбачено лише одну форму здійснення прокурором такого нагляду - це безпосереднє звернення його до суду метою представництва інтересів громадянина або держави, то суд зазначає про наступне.

Вказана Прокурором обставина, по-перше, не звільняє останнього від виконання обов'язку довести належними доказами обґрунтованість заявлених позовних вимог, передбачених ст. 71 КАС України, по - друге, повноваження прокурора, зокрема, в частині витребування від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних підприємств, установ та організацій рішення, розпорядження, інструкції, накази та інші акти і документи, одержувати інформацію про стан законності і заходи щодо її забезпечення, мати доступ до відповідних інформаційних баз даних державних органів, передбачені ст. 20 Закону України "Про прокуратуру" і на даний момент вказана норма закону є чинною.

Крім того, суд звертає увагу, що приписи ч. 2 ст. 106 КАС України щодо вимоги до позовної заяви, у т.ч. щодо надання позивачем на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів, пов'язані з приписами ч. 1 ст. 122 КАС України, якою передбачено обов'язок суду розглянути і вирішити адміністративну справу протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Отже, якщо позивач без поважних причин ухиляється від надання доказів на вимогу суду, а наявних у справі матеріалів недостатньо для спростування підтверджених належними доказами обставин, покладених в основу позовних вимог, у позові може бути відмовлено.

Щодо клопотання Прокурора про зупинення провадження у справі у зв'язку з необхідністю надання додаткового обґрунтування позовних вимог та доказів, то суд вказує на наступне.

Відповідно до частини другої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі наявності причин за обґрунтованим клопотанням сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - до терміну, встановленого судом.

Враховуючи, що судом встановлено не виконання з боку Херсонської міської ради ухвали суду від 03.04.2015 р., у т.ч. в частині невиконання положень ч. 3 статті 171 КАС України, а також з метою дотримання строків розгляду адміністративної справи, передбачених КАС України, суд приходить до висновку про задоволення клопотання Прокурора та зупинення провадження у справі до терміну, встановленого судом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 11, 60, 69-71, 106, 156, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Зобовязати Херсонську міську раду виконати ухвалу суду від 03.04.2015 р. та надати суду докази опублікування оголошення про оскарження рішення у строк до 19 травня 2015 року.

Зупинити провадження у справі за позовом Прокурора міста Херсона до Херсонської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення до терміну, встановленого судом, а саме до 21 травня 2015 року.

Наступне судове засідання призначити на 21 травня 2015 року о 10:00 год.

В судове засідання викликати осіб, які беруть участь у справі.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дубровна В.А.