Справа № П/811/518/14
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2015 рокусправа № П/811/518/14

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Губар Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 березня 2014 року у справі № П/811/518/14 за позовом Корпорації «Система ССБ» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року Корпорація «Система ССБ» (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області (далі по тексту - відповідач), в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.09.2013 року за № про порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, яким збільшений розмір грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 852698,00 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 426349,00 грн., № про порушення п. 138.2, п. 138.4, п. 138.8 ст. 138 та пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, яким збільшена сума грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1326640,00 грн., № про порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, яким зменшена сума від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 113808,00 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.03.2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Кіровоградська ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що суд при прийнятті рішення не врахував, що суб'єкт господарювання Корпорація «Система ССБ», у своїй діяльності не створює реальних дій по купівлі-продажу товарів, метою укладання договорів з ТОВ «Браво СРЛ» та ТОВ «МК СКСМ» є проведення фіктивних господарських операцій. Апелянт вказував на операції, здійснені позивачем зі своїми контрагентами, як на такі, що не пов'язані з господарською діяльністю товариства, не підтверджені всіма первинними документами, встановлено недоцільність отримання товару та відсутність його реалізації у подальшому. Апелянт вказував на наявні акти податкових перевірок контрагентів позивача та встановлену фіктивну їх діяльність, що створює певні наслідки щодо трактування відносин з Корпорацією «Система ССБ». Апелянт зазначив, що придбані товарно-матеріальні цінності у з ТОВ «Браво СРЛ» та ТОВ «МК СКСМ» не були реалізовані або використані у власній господарській діяльності, що свідчить про те, що вони і не були поставлені покупцю.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податковий кредит позивачем сформований на підставі виданих контрагентами податкових накладних, контрагенти позивача з ТОВ «Браво СРЛ» та ТОВ «МК СКСМ» є платниками податків та спроможні здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договорів з продажу низки товарів. Суд першої інстанції дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та його контрагентами є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом господарсько-договірних операцій. Суд вказав на відсутність доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій з постачання товарів, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили недобросовісність позивача як платника податків та позбавляли його права на податковий кредит. Суд першої інстанції зазначив, що отримання від контрагенту товару, його оплата та використання у власній господарській діяльності підтверджується належним чином оформленими первинними документами. Всі первинні документи, які підтверджують ланцюг придбання, транспортування, використання у власній діяльності у Корпорації «Система ССБ» наявні.

Матеріалами справи встановлено, що Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області з 22.08.2013 року по 29.08.2013 року було проведено позапланову документальну невиїзну перевірку Корпорації «Система ССБ» з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ та доходів та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування з податку на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ «Браво СРЛ» за жовтень 2012 року, ТОВ «МК СКСМ» за жовтень 2011 року. За результатами перевірки 30.08.2013 року складено акт № 49/11-2-22-06/232351774. Згідно висновків перевірки викладених у акті - Корпорацією «Система ССБ» порушено п. 138.2, п. 138.4, п. 138.8 ст. 138 та пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток за певний період в сумі 1326640 грн., порушено п. 198.2, п. 198.3. п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ за певний період у сумі 852698 грн. Підставою для визначення таких висновків, на думку податкового органу, є нереальність здійснення господарських відносин Корпорації «Система ССБ» з ТОВ «Браво СРЛ» та ТОВ «МК СКСМ», відсутність об'єктів оподаткування та не можливість реального здійснення операцій.

На підставі акту перевірки Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області 18.09.2013 року винесено податкове повідомлення-рішення № , яким Корпорації «Система ССБ» збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 1279047 грн., з яких за основним платежем - 852698 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями 426349 грн., податкове повідомлення-рішення № , яким Корпорації «Система ССБ» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 1326640 грн., яка є основним платежем, та податкове повідомлення-рішення № , яким Корпорації «Система ССБ» зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у сумі 113808 грн., з яких сума 111617 грн. за жовтень 2011 року та 2191 грн. за листопад 2012 року.

Встановлено, що позивач скористався своїм правом адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, однак рішенням Міністерства доходів і зборів від 30.01.2014 року за № 1665/6/9999-100915 скарга позивача залишена без задоволення а податкові повідомлення-рішення без змін.

Матеріалами справи встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ «Браво СРЛ» (продавець) було укладено усний договір поставки, за домовленістю ТОВ «Браво СРЛ» поставило металопродукцію за узгодженою ціною та за окремими умовами транспортування. Господарські взаємовідносини з ТОВ «Браво СРЛ» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності. За результатами виконання домовленостей ТОВ «Браво СРЛ» видало Корпорації «Система ССБ» податкові накладні за період жовтня 2012 року, які мають необхідні реквізити, складені відповідно до Податкового кодексу України. Корпорація «Система ССБ» здійснила сплату за отриманий товар відповідно до видаткових накладних. Оплата за отриманий товар підтверджується платіжними дорученнями.

Матеріалами справи підтверджується, що між Корпорацією «Система ССБ» (покупець) та ТОВ «МК СКСМ» (продавець) укладено договори від 26.09.2011 року № 26/09-11 та від 30.09.2011 року № 30/09-11 поставки товару, згідно яких продавець поставив металеві конструкції покупцю за узгодженою ціною та за окремими умовами транспортування. Господарські взаємовідносини з ТОВ «МК СКСМ» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності. За результатами виконання договорів ТОВ «МК СКСМ» видало Корпорації «Система ССБ» податкові накладні № 1 від 03.10.2011 року та № 4 від 12.10.2011 року, які мають необхідні реквізити, складені відповідно до Податкового кодексу України. Корпорація «Система ССБ» здійснила сплату за отриманий товар відповідно до видаткових накладних за договорами поставки. Оплата за отриманий товар підтверджується копіями платіжних доручень. Копіями товарно-транспортних накладних підтверджується здійснення перевезення автотранспортним засобом металоконструкцій від ТОВ «МК СКСМ», яке є вантажовідправником до ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна», до місця використання металоконструкцій.

Встановлено, що разом з передачею товару - металоконструкцій, ТОВ «МК СКСМ» передало Корпорації «Система ССБ» сертифікати відповідності на металоконструкції, металеві димові труби.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України у Корпорації «Система ССБ» основним видом діяльності є будівництво житлових і не житлових будівель, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, устаткування та монтаж машин і устаткування. Наявна ліцензія № 576204 видана 19.04.2011 року на здійснення господарської діяльності, пов'язаною із створенням об'єктів архітектури, видана Державною архітектурно-будівельною інспекцією.

Корпорація «Система ССБ» придбаний товар (металоконструкції), використовувало для виконання договорів підряду від 01.04.2011 року № 2370, № 2372, № 2373, укладені між Корпорацією «Система ССБ» (виконавець) та ЗАТ «Креатив» на предмет закупівлі, монтажу та введення в експлуатацію обладнання комплексу, забезпечення будівництва.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.

Відповідно до п. 138.1, п. 138. 2 ст. 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Витрати операційної діяльності включають, зокрема, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку. Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 135.4.1 п. 135.4 ст. 135 ПК України дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає, зокрема, дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу.

Відповідно до п. 138.6 ст. 138 ПК України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Згідно п. 198.2., 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності відображення в податковому обліку господарських операцій Корпорації «Система ССБ» з ТОВ «Браво СРЛ» та ТОВ «МК СКСМ» у зв'язку з фактичним підтвердженням реальності господарських операцій з даними контрагентами. Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що договори, які були укладені та які діяли між позивачем з ТОВ «Браво СРЛ», ТОВ «МК СКСМ» на предмет купівлі-продажу товарів - визнані судом недійсними. Податкова інспекція не наділена правом визначати які договори є нікчемними, і відповідно до цього не має права створювати певні наслідки з своїх припущень.

Колегія суддів вважає, що Кіровоградська ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області необґрунтувала невизнання господарських операцій з придбання товару між позивачем та ТОВ «Браво СРЛ», ТОВ «МК СКСМ», висновки про нереальність господарських операцій ґрунтуються лише на наявності актів перевірки: ТОВ «Браво СРЛ», складений ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС 24.05.2013 року за № 1792/22.1/34527595, ТОВ «МК СКСМ» складений ДПІ у Київському районі м. Харкова Харківської області ДПС. Однак вищевказаними актами перевірки не досліджувались взаємовідносини Корпорації «Система ССБ» з ТОВ «Браво СРЛ» та ТОВ «МК СКСМ», висновки щодо безтоварності господарських відносин відсутні.

Головною ознакою по комерційній корисності від придбаного товару є його використання у своїй власній діяльності. Витрати, здійсненні позивачем як засіб оплати за отриманий від контрагентів товар підтверджуються копіями платіжних доручень. Ознакою дійсності господарських операцій є зміна майнового стану платника податків, у процесі отримання а потім використання товару, майновий стан та наявність активів у позивача змінювалась.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що Корпорацією «Система ССБ» правомірно віднесено суми сплачені при отримані металоконструкцій від контрагентів до сум валових витрат та правомірно сформовано податковий кредит.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з вимог ч. 2 ст. 71 КАС України та вважає, що податковим органом не доведено правомірність винесених ним податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 березня 2014 року у справі № П/811/518/14 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук