Справа № 2-а-1457/11
Суддя: Микитей Л. Л.
Дата ухвалення: 2011-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кривоозерський районний суд Миколаївської області
Дата документу 12.04.2011
Справа № 2-а-1457 2011 р.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 квітня 2011 року смт. Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області в складі судді Микитей Л.Л., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кривоозерському районі про визнання бездіяльності протиправною щодо відмови здійснити перерахунок підвищення до пенсії як дитині війни та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 30 березня 2011 року звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Кривоозерському районі Миколаївської області (далі УПФ) про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання здійснити перерахунок і провести відповідні виплати підвищення до пенсії як дитині війни за шість місяців, тобто в межах строку звернення до адміністративного суду.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що належить до соціальної категорії «дитина війни»та відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року (далі Закон № 2195-ІV), має право на підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на те, що виплати підвищення до пенсії проведені відповідачем у меншому, ніж передбачено Законом № 2195-ІV розмірі, при зверненні до відповідача, в проведені перерахунку вказаної соціальної виплати відмовлено, позивачка просить задовольнити позовні вимоги.

В запереченні відповідач позов не визнав, зіславшись на відсутність порядку визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус «дитина війни», а також фінансового незабезпечення із Державного бюджету Пенсійного фонду по згаданим виплатам.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 народилася 31 серпня 1938 року. Згідно пенсійного посвідчення отримує пенсію за віком та відноситься до соціальної категорії «дитина війни»в розумінні статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року.

Відповідно до статті 6 цього Закону дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Позивачці виплачується підвищення до пенсії як дитині війни по 49 грн.80 коп. щомісячно, тобто в розмірі встановленому Постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2010 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи громадян гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі не відповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Крім того ч. 2 статті 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»передбачає, що соціальні гарантії дітям війни, встановленні цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно - правовими актами.

Таким чином, Управління Пенсійного фонду України в Кривоозерському районі, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти відповідно до вимог статті 6 Закону України № 2195-ІV і виплачувати позивачеві підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Оскільки Управління Пенсійного фонду України в Кривоозерському районі перерахунок та виплату підвищення до пенсії згідно зі статтею 6 Закону № 2195-ІV позивачці не провело, про свою відмову повідомило в відповіді № 408-К від 17 лютого 2011 року, рішення про останнє не приймалося, чим допустило протиправну бездіяльність, тому права позивача як дитини війни підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог.

Посилання відповідача у запереченні про те, що законодавчо не визначено який розмір мінімальної пенсії за віком слід застосовувати для розрахунку підвищення до пенсії особам, які мають статус дітей війни, а також на відсутність бюджетних коштів для забезпечення доплат до пенсії дітям війни не є переконливими і суд не бере їх до уваги, оскільки відсутність коштів не є підставою невиконання зобовязань покладених на УПФ законодавством, а величина мінімального розміру пенсії за віком встановлена частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, так як чинним законодавством не встановлено іншого.

На підставі ст. ст. 3, 22, 46, 48, 152 Конституції України, Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№ 2195-ІV від 18 листопада 2004 року керуючись ст. ст. 8, 9, 11, 12, 71, 86, 99, 158, 1832 , ч.2 ст. 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Кривоозерському районі Миколаївської області протиправною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Кривоозерському районі здійснити перерахунок підвищення до пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2010 року по 31 березня 2011 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Кривоозерський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. .

СУДДЯ : (підпис)

Копія вірна:

Суддя Кривоозерського

районного суду ОСОБА_2