Справа № 1570/7901/08
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/7901/08
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання Гунько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом прокуратури м. Одеси до Одеської міської ради, треті особи: Управління капітального будівництва Одеської міської ради, товариство з обмеженою відповідальністю «Златоград», Громадська організація «Асоціація інвесторів «Золоте руно», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_15, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебувала адміністративна справа за позовом прокуратури м. Одеси до Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_1 та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: громадської організації Асоціація інвесторів «Золоте руно», товариства з обмеженою відповідальністю «Златоград», Управління капітального будівництва Одеської міської ради, ОСОБА_7 про визнання протиправним та скасування рішення Одеської міської ради від 22.01.2008 року № 2271 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання управлінню капітального будівництва Одеської міської ради в оренду земельних ділянок, загальною площею 2,3420 га., за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого проектування та будівництва громадсько-житлового комплексу з підземним паркінгом».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2011 року у справі № 2а-7901/08/1570 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2011 року вищезазначену постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2011 року у справі № 2а-7901/08/1570 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.11.2013 року касаційні скарги ОСОБА_8 та прокуратури Одеської області задоволено частково; постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2011 року скасовано, справу направлено до Одеського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Цховребової М.Г. від 13.01.2014 року було прийнято до свого провадження адміністративну справу за позовом прокуратури м. Одеси до Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_1, Громадська організація «Асоціація інвесторів «Золоте руно», ОСОБА_7, товариство з обмеженою відповідальністю «Златоград», Управління капітального будівництва Одеської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою суду від 11.09.2014 року до участі у розгляді справи залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 (до шлюбу - ОСОБА_2), ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_15.

Ухвалою суду від 24.10.2014 року позовну заяву прокуратури м. Одеси до Одеської міської ради, треті особи: Управління капітального будівництва Одеської міської ради, товариство з обмеженою відповідальністю «Златоград», Громадська організація «Асоціація інвесторів «Золоте руно», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_15, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про визнання протиправним та скасування рішення - залишено буз розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 року вищезазначену ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24.10.2014 року у справі № 1570/7901/08 скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Потоцької Н.В. від 29.01.2015 року було прийнято до свого провадження адміністративну справу за позовом прокуратури м. Одеси до Одеської міської ради, треті особи: Управління капітального будівництва Одеської міської ради, товариство з обмеженою відповідальністю «Златоград», Громадська організація «Асоціація інвесторів «Золоте руно», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_15, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2015 року провадження у вищезазначеній справі закрито.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2015 року вищезазначену ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29.01.2015 року у справі № 1570/7901/08 скасовано; справу направлено до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

13 травня 2015 року вказана справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду за вхідним номером № 11707/15 та відповідно до автоматичного розподілу справ справу передано судді Стефанову С.О.

Ухвалою суду від 14 травня 2015 року суддею Стефановим С.О. прийнято до свого провадження вищезазначену адміністративну справу.

Позовні вимоги в цілому мотивовані тим, що оскаржуване рішення Одеської міської ради від 22.01.2008 року № 2271 є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки в порушення вимог Земельного кодексу України, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання управлінню капітального будівництва Одеської міської ради в оренду земельних ділянок, загальною площею 2,3420 га., за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого проектування та будівництва громадсько-житлового комплексу з підземним паркінгом, прийнято при наявності невирішеного у встановленому законом порядку питання щодо викупу земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб, для суспільних потреб.

Представник прокуратури у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні з адміністративним позовом не погодився, вважає його таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на правомірність оскаржуваного рішення з підстав викладених у письмових запереченнях.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у судовому засіданні підтримали позицію прокуратури м. Одеси та просили позов задовольнити.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_15, ОСОБА_9 у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління капітального будівництва Одеської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Златоград», Громадської організації «Асоціація інвесторів «Золоте руно», ОСОБА_7 у судове засідання також не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, а також третіх осіб, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Позивач згідно ст. 121 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакцій чинній на момент звернення до суду) є місцевим підрозділом центрального органу державної влади та згідно ст. 20 Закону України «Про прокуратуру» здійснює функції щодо нагляду за додержанням Конституції та законів України, а у разі відхилення його протесту на акт, згідно ч. 4 ст. 21 цього ж Закону має право звертатись до суду із позовом про визнання його протиправним та про його скасування, Відповідач - Одеська міська рада відповідно до ст. 140 Конституції України, ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є представницьким органом місцевого самоврядування, якому ст.ст. 26, 60 цього ж Закону та ст. 124 Земельного кодексу України надані певні повноваження щодо прийняття рішень про затвердження землевпорядної документації та передачу в орендне користування землі, що перебувають у комунальній власності, а тому, на підставі положень ч.1, п.1 ч.2 ст.17, п.5 ч.4 ст. 50, ст. 104 КАС України, зазначені позовні вимоги підвідомчі адміністративним судам та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

22.01.2008 року Одеською міською радою прийнято рішення №2271 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання управлінню капітального будівництва Одеської міської ради в оренду земельних ділянок, загальною площею 2,3420 га, за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого проектування та будівництва громадсько-житлового комплексу з підземним паркінгом» (а.с.5 том 1), яким затверджений проект землеустрою (п.1), надані в орендне користування земельні ділянки УКБ Одеської міської ради загальною площею 2,3420 га (п.2), затверджений договір оренди земельних ділянок (п.3), затверджений розмір орендної плати за землю (п.4) та зобов'язано підпорядковані структури вчинити певні дії (п.п.5-8).

25.02.2008 року прокуратурою м. Одеси був внесений протест №18/07-07 (а.с. 9-10 том 1) на вказане рішення з вимогою про його скасування з огляду на те, що в порушення вимог ст.ст. 140, 146 ЗК України до прийняття рішення щодо передачі в оренду УКБ Одеської міської ради земельних ділянок загальною площею 2,3420 га., за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого проектування та будівництва громадсько-житлового комплексу з підземним паркінгом не було вирішено питання щодо викупу земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для суспільних потреб та на час прийняття опротестованого рішення не були виконані зауваження державної землевпорядної експертизи, які містились у п.10 висновку від 06.12.2007 року №А1406. Окрім того, прокурор зазначав, що висновок Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 07.09.2007 року №246/3888 (а.с.107 том 1) наданий на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 17.09.1992 року №366, яке було скасовано рішенням цього ж органу від 27.04.2005 року №169.

16.04.2008 року Одеською міською радою прийнято рішення №2744 «Про розгляд протесту прокурора м. Одеси на рішення Одеської міської ради від 22.01.2008 року №2271 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання управлінню капітального будівництва Одеської міської ради в оренду земельних ділянок, загальною площею 2,3420 га., за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого проектування та будівництва громадсько-житлового комплексу з підземним паркінгом», яким відмовлено прокурору у задоволенні його протесту з огляду на те, що відповідно до ч.4 ст.35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» підставою для прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою є позитивний висновок державної землевпорядної експертизи. Згідно висновку від 06.12.2007 року №А1406 (а.с.95 том 1) проект землеустрою погоджений за умови виконання зауважень, викладених у п.10 висновку. Вказані зауваження відповідно до п.3.5.8 «Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації», затвердженої наказом Держкомзему України від 03.12.2004 року №391 були враховані розробниками землевпорядної документації, що підтверджується записом та печаткою розробника ТОВ «Юрікс» на тексті висновку. Відносно зауваження щодо необхідності вирішення майнових питань з власниками жилих та нежилих приміщень, розташованих на запроектованих земельних ділянках, Одеською міською радою зазначено, що вирішення цього питанням можливе лише після затвердження землевпорядної документації та до стадії здійснення забудови і благоустрою земельних ділянок. До того ж, в орендне користування передавались земельні ділянки, які не перебували у власності або користування інших осіб (земельні ділянки, які знаходились у власності або користуванні були вилучені із загального масиву земель на стадії розробки документації), а тому, порушень вимог ст.116 ЗК України при прийнятті рішення не було. Відповідно до положень ст.ст. 123, 124 ЗК України обов'язковим є отримання погодження проекту землеустрою органом архітектури. Такий висновок був отриманий окремим документом (висновок Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 07.09.2007 року №246/3888 (а.с.107 том 1) у складі проекту відведення. Скасування виконавчим комітетом Одеської міської ради свого рішення від 17.09.1992 року №366 жодним чином не впливає на законність виданого висновку органом архітектури.

Відповідно до положень ч.4 ст.21 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відхилення протесту прокурора надає йому право на звернення до суду із позовом про визнання опротестованого акту протиправним та його скасування.

Суд оцінює заявлені позовні вимоги з огляду на положення ч.3 ст.2 КАС України та приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення представницького органу місцевого самоврядування не відповідає вимогам закону, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів місцевого самоврядування повинні відповідати Конституції та законам України.

Приймаючи оскаржене рішення від 22.01.2008 року №2271 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання управлінню капітального будівництва Одеської міської ради в оренду земельних ділянок, загальною площею 2,3420 га., за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого проектування та будівництва громадсько-житлового комплексу з підземним паркінгом» Одеська міська рада виходила з того, що згідно висновку державної землевпорядної експертизи від 06.12.2007 року №А1406 (а.с. 95 том 1) в межі виділених до відводу земельних ділянок не входять земельні ділянки, які перебувають у власності або у користуванні інших осіб.

Проте, як зазначає прокурор, із землевпорядної документації, на підставі якої прийнято вищезазначене рішення, відведення земельної ділянки передбачається за рахунок земельних ділянок, які частково знаходяться у власності та користуванні фізичних осіб.

Так, судом встановлено, що на відведених земельних ділянках, загальною площею 2,3420 га., за адресою: АДРЕСА_1 розташовані одно- та двоповерхові будинки старої житлової забудови АДРЕСА_2. Більша частина цих будинків або квартир у них перебували та перебувають у приватній власності фізичних осіб, зокрема, у: ОСОБА_1 ОСОБА_12 ОСОБА_13, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_15, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, що підтверджується листами КП ОМБТІ та РОН» Одеської міської ради від 09.06.2009 року № 4772-04/1084 (а.с. 198-258 том 1, 1-10 том 2), від 16.10.2014 року № 5835-06/832 (а.с. 155-198 том 6), державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 44-45 том 4) та не спростовувалось представником відповідача.

При цьому у судовому засіданні у присутності осіб, які брали участь у розгляді справи при дослідженні судом планів земельних ділянок, наданих в короткострокову оренду управлінню капітального будівництва Одеської міської ради для подальшого проектування та будівництва громадсько-житлового комплексу з підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 190-191 том 4, 219-222 том 2, 63-65, 124 том 3), представник відповідача не спростував факти того, що земельні ділянки, які перебувають у власності та в користуванні вищезазначених третіх осіб знаходяться у межах плями забудови.

Як встановлено судом, відповідно до п. 10 висновку державної експертизи землевпорядної документації Головного управління земельних ресурсів у Одеській області Держземагентства України від 06.12.2007 року №А1406 (а.с. 95 том 1), управління капітального будівництва Одеської міської ради було зобов'язано до початку реалізації проектних рішень вирішити майнові питання з власниками житлових та нежитлових приміщень, що знаходяться на запроектованих земельних ділянках та забезпечити погодження меж земельних ділянок.

Відповідно до ст. 140 Земельного кодексу України (чинної на час виникнення спірних правовідносин) підставами припинення прав власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 146 Земельного кодексу України органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених цим Кодексом, мають право викупу земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб, для таких суспільних потреб: під будівлі і споруди органів державної влади та органів місцевого

самоврядування; під будівлі, споруди та інші виробничі об'єкти державної та комунальної

власності; під об'єкти природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; оборони та національної безпеки; під будівництво та обслуговування лінійних об'єктів та об'єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, газопроводів, водопроводів, ліній електропередачі, аеропортів, нафто- та газових терміналів, електростанцій тощо); під розміщення дипломатичних та прирівняних до них представництв іноземних держав та міжнародних організацій; під міські парки, майданчики відпочинку та інші об'єкти загального

користування, необхідні для обслуговування населення.

Власник земельної ділянки не пізніше, ніж за один рік до майбутнього викупу має бути письмово попереджений органом, який приймає рішення про її викуп.

Викуп земельної ділянки здійснюється за згодою її власника. Вартість земельної ділянки встановлюється відповідно до грошової та експертної оцінки земель, яка проводиться за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Якщо власник земельної ділянки не згоден з викупною вартістю, питання вирішується в судовому порядку.

Судом встановлено, що згідно з п. 2.5 рішення Одеського міськвиконкому № 787 від 26.07.2007 року (а.с. 37 том 3) управління капітального будівництва Одеської міської ради було зобов'язано, зокрема, до початку будівництва здійснити відселення громадян, що проживають у житлових будинках по АДРЕСА_2, відповідно до чинного законодавства, з наданням іншого благоустроєного житла, згідно з додатком.

Відповідно до додаткової угоди № 1 до Інвестиційного-підрядного договору від 05.03.2004 року функції відселення громадян з плями забудови покладені на ТОВ «Златоград» (а.с. 46-55 том 3). Згідно гарантійного листа ТОВ «Златоград» № 06/11 П від 06.11.2007 року гарантовано відселення громадян на підставі рішення Одеського міськвиконкому № 787 від 26.07.2007 року.

Як зазначає ТОВ «Златоград» у своїх письмових запереченнях на позов, станом на 10 листопада 2010 року ТОВ «Златоград» відселило 45,8 % мешканців, які підлягають відселенню, а саме 65 родин шляхом укладення договорів купівлі-продажу з власниками будинків, при цьому укладанню всіх вищезазначених договорів передував мирний переддоговірний процес.

При цьому, ТОВ «Златоград» зазначає, що деякі власники нерухомості, яка знаходиться в межах ділянки, заявляють зависокі вимоги щодо їхньої компенсації у зв'язку з викупом об'єктів, що належать їм, а тому спори з фізичними особами - власниками нерухомості, що належать їм на праві приватної власності та знаходяться в межах ділянки, та які вимагають зависокий розмір компенсації за викуп об'єктів нерухомості, мають бути вирішені в судовому порядку в ході самостійних проваджень.

Тобто з вищевикладеного вбачається, що як на момент прийняття Одеською міською радою спірного рішення (22.01.2008 року) так і на теперішній час, управлінням капітального будівництва Одеської міської ради до початку реалізації проектних рішень не були вирішені майнові питання з усіма власниками житлових та нежитлових приміщень, що знаходяться на запроектованих земельних ділянках, тобто зауваження висновку державної експертизи землевпорядної документації Головного управління земельних ресурсів у Одеській області Держземагентства України від 06.12.2007 року №А1406 (а.с. 95 том 1) у повному обсязі виконані не були, а тому підстав вважати затверджений проект землеустрою таким, що отримав позитивний висновок землевпорядної експертизи не має.

Також суд вважає необхідним зазначити, що на виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 13.08.2014 року ОСОБА_14 - начальником відділу державної землевпорядної експертизи управління державної землевпорядної експертизи Головного управління Держземагентства в Одеській області надано пояснення щодо тлумачення (визначення) речень, викладених у п.п. 2 п. 10 висновку державної експертизи землевпорядної документації від 06.12.2007 року № А 1406, зокрема, щодо «проектних рішень», «початку реалізації проектних рішень» та узгодження такого тлумачення (визначення) з вимогами законодавства, діючого станом на час проведення вищевказаної експертизи та надання висновку за результатами її проведення (а.с. 48-49 том 6).

Так з наданих пояснень вбачається наступне.

При розгляді проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки управлінню капітального будівництва Одеської міської ради для подальшого проектування та будівництва громадського-житлового комплексу з підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 (далі за текстом - проект землеустрою) було встановлено, що за даним проектом землеустрою передбачено відведення управлінню капітального будівництва Одеської міської ради земельних ділянок, загальною площею 2,3420 га. із земель житлової та громадської забудови за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Одеської міської від 04.07.2007 року № 1390-М затверджено містобудівне обґрунтування внесення змін до проекту детального планування мкр. «Д» житлового району 1-6 «Ближні Млини».

Також, при досліджені проекту землеустрою було встановлено, що на земельних ділянках, які передбачались до відведення, розташовані житлові та нежитлові приміщення, що перебували у власності громадян.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» (в редакції від 17.06.2004 року) якщо об'єкт державної експертизи підготовлений згідно з вимогами законодавства, встановленими стандартами, нормами і правилами, то він позитивно оцінюється та погоджується. У разі необхідності погодження може обумовлюватися певними умовами щодо додаткового опрацювання окремих питань та внесення коректив, виконання яких не потребує суттєвих доробок.

Так, при розгляді визначеного проекту землеустрою, експертами була надана позитивна оцінка, оскільки проект землеустрою в цілому відповідав вимогам чинного земельного законодавства та нормативно-технічних документів.

Однак, з метою не допущення порушень особистих майнових прав власників житлових та нежитлових приміщень, що знаходяться на запроектованих земельних ділянках, у наданому висновку експертами були визначені зауваження та пропозицій до землевпорядної документації та зазначено, що позитивна оцінка визначається при умові їх врахування.

Щодо визначення в зауваженнях «початку реалізації проектних рішень» ОСОБА_14 зазначено, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» (в редакції від 17.06.2004 року) при проведенні державної експертизи досліджуються, перевіряються, аналізуються та оцінюються: питання дотримання вимог законодавства та встановлених стандартів, норм і правил при прийнятті проектних рішень.

Тому в зауваженнях зазначено «До початку реалізації проектних рішень ...», а не «рішень», оскільки відповідно до ст. 35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» висновки державної експертизи після їх затвердження спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері державної експертизи є обов'язковими для прийняття до розгляду замовником і врахування при прийнятті відповідного рішення щодо об'єктів державної експертизи.

Враховуючи вищезазначене, управління капітального будівництва Одеської міської ради повинно було вирішити майнові питання з власниками житлових та нежитлових приміщень, що знаходяться на запроектованих земельних ділянках до прийняття рішення відповідним органом «Про затвердження проекту землеустрою».

Таким чином, з огляду на встановлені вище обставини, суд доходить висновку, що рішення №2271 від 22.01.2008 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано управлінню капітального будівництва Одеської міської ради в оренду земельні ділянки, загальною площею 2,3420 га., за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого проектування та будівництва громадсько-житлового комплексу з підземним паркінгом, прийнято Одеською міською радою при наявності невирішеного у встановленому законом порядку питання щодо викупу земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб, для суспільних потреб, чим не дотримано вимоги ст.ст. 116 ч. 5, 140, 146, 186 Земельного кодексу України, що призвело до порушення законних прав та інтересів громадян у власності яких розташовані житлові та нежитлові приміщення, розташовані на земельних ділянках, які передбачались до відведення.

Крім того, судом встановлено, що висновок управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 07.09.2007 року №246/3888 щодо можливості надання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого проектування та будівництва громадсько-житлового комплексу з підземним паркінгом (а.с. 107 том 1), в тому числі ґрунтувався на рішенні виконавчого комітету Одеської міської ради від 17.09.1992 року №366.

Проте, як встановлено судом та не спростовувалось сторонами та ТОВ «Златоград», вказане рішення міськвиконкому скасовано згідно рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №169 від 27.04.2005 року за наслідками розгляду протесту прокуратури міста Одеси (№194 від 10.03.2005 року). При цьому, однією з підстав скасування вказаного рішення став той факт, що воно було прийнято без згоди землекористувачів та власників мікрорайону «Ближні Млини».

З викладеного вбачається, що висновок управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 07.09.2007 року №246/3888 щодо можливості надання управлінню капітального будівництва Одеської міської ради в оренду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого проектування та будівництва громадсько-житлового комплексу з підземним паркінгом, окрім вищезазначеного, також ґрунтується на рішенні, яке визнано таким, що суперечать вимогам чинного законодавства та скасовано.

В силу ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених судом фактів, суд дійшов висновку, що відповідач - суб'єкт владних повноважень - Одеська міська рада при прийнятті рішення №2271 від 22.01.2008 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано управлінню капітального будівництва Одеської міської ради в оренду земельні ділянки, загальною площею 2,3420 га., за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого проектування та будівництва громадсько-житлового комплексу з підземним паркінгом, при наявності невирішених у встановленому законом порядку майнових питань з усіма власниками житлових та нежитлових приміщень, що знаходяться на запроектованих земельних ділянках, діяла не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, на підставі ст. 10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, з'ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи заступника прокурора та заперечення відповідача, надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов прокуратури м. Одеси до Одеської міської ради, треті особи: Управління капітального будівництва Одеської міської ради, товариство з обмеженою відповідальністю «Златоград», Громадська організація «Асоціація інвесторів «Золоте руно», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_15, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської міської ради № 2271 від 22.01.2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання управлінню капітального будівництва Одеської міської ради в оренду земельних ділянок, загальною площею 2,3420 га., за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого проектування та будівництва громадсько-житлового комплексу з підземним паркінгом».

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частина постанови складена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 04 червня 2015 року.

Постанова у повному обсязі виготовлена 05 червня 2015 року.

Суддя С.О. Cтефанов

.