Справа № 812/284/14
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2015 р. м. Київ К/800/18228/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Луганської обласної державної адміністрації, Управління містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації про визнання протиправними рішення та дій, зобов'язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним рішення та дії Луганської обласної державної адміністрації щодо відмови у виплаті позивачу грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів та зобов'язати Управління містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації виплатити позивачу грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 29 січня 2014 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Луганської обласної державної адміністрації про відмову у виплаті ОСОБА_4 грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, як державному службовцю, у зв'язку із виходом на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», зміст якого викладено у листі Луганської обласної державної адміністрації від 13 листопада 2013 року № 03-М04273-20306;

- зобов'язано Управління містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації здійснити нарахування та виплату позивачу грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, як державному службовцю, у зв'язку із виходом на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» за рахунок коштів Державного бюджету України;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що стаж державної служби позивача становить більше 10 років, у нього наявний відповідний страховий стаж, передбачений Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому при достроковому виході на пенсію державного службовця з посади державного службовця, у нього є право на отримання грошової допомоги в розмірі 10-ти місячних посадових окладів, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2014 року апеляційні скарги відповідачів задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що хоча у позивача був відповідний стаж державної служби та страховий стаж, однак, обов'язковою умовою для виплати спірної грошової допомоги є припинення державної служби відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу», а саме досягнення граничного віку проходження державної служби, встановленого ст. 23 вказаного Закону.

У поданій касаційній скарзі позивач заявив вимоги про скасування рішення суду апеляційної інстанції, як такого, що ухвалене із порушенням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції залишити в силі, як скасованого помилково.

У доводах касаційної скарги, скаржник зазначає, що Луганська обласна державна адміністрація протиправно відмовила ОСОБА_4 у виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

Розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації від 16.09.2013 року № 1350-к відповідно до ст. 38 КЗпП України, ст.ст. 26, 37 Закону України «Про державну службу», довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААВ № 403474 та заяви, позивач, заступник начальника Управління - начальник відділу містобудівного кадастру управління містобудування та архітектури облдержадміністрації, звільнений з 16 вересня 2013 року за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності (а.с. 6-7).

Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Кам'янобрідському районі м. Луганська від 21.10.2013 року № 4288/02-09 позивач знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Кам'янобрідському районі м. Луганська та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з 02.10.2013 року довічно, є інвалідом 2 групи.

30.10.2013 року позивач звернувся із заявою до начальника Управління містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів у зв'язку з виходом на пенсію та призначенням пенсії державного службовця, до якої надав довідку УПФ України від 21.10.2013 року № 4288/02-09 (а.с.10).

Листом від 30.10.2013 року № 64/5-1397 управління містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації переслало за належністю звернення позивача до Луганської обласної державної адміністрації.

Рішенням Луганської обласної державної адміністрації, зміст якого викладено у листі від 13.11.2013 року № 03-М04273-20306, позивачу відмовлено у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів (а.с. 11).

З рішення Луганської обласної державної адміністрації вбачається, що позивач на час звільнення мав достатній стаж державної служби для виплати грошової допомоги, однак, обов'язковою умовою для виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів, з урахуванням приписів ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII), є припинення державної служби відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу», а саме досягнення державним службовцем граничного віку проходження державної служби, установленого ст. 23 цього Закону (65 років) (а.с. 11).

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (тут і далі - Закон № 3723-XII, в редакції чинній на момент звільнення позивача) державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХII передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

В свою чергу, ч. 6 ст. 37 Закону № 3723-XII передбачено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Згідно з ч. 13 ст. 37 Закону № 3723-XII державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Передбачена ч. 13 ст. 37 Закону №3723-XII грошова допомога є одноразовою і входить до матеріального та соціально-побутового забезпечення державних службовців і є складовою частиною трудового договору (контракту) (розділ VII зазначеного Закону). Іншими нормами (крім ч. 13 ст. 37) цього ж розділу окремо врегульовані питання пенсійного забезпечення державних службовців.

26.11.2013 року Конституційний Суд України у справі № 1-14/2013 прийняв Рішення та надав висновки щодо офіційного тлумачення положення ч. 13 ст. 37 Закону № 3723-XII у системному зв'язку з положеннями п. 2 ч. 1, 2 ст. 40 КЗпП України, ст. 21 Закону № 3721-XI, у якому зазначив, що грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів виплачується державному службовцю за умов виходу на пенсію з посади державного службовця та наявності страхового стажу, в тому числі стажу державної служби не менше 10 років. Жодних додаткових умов для виплати грошової допомоги державному службовцю у разі виходу його на пенсію в ч. 13 ст. 37 Закону № 3723-XII не встановлено.

Тобто, грошова допомога, передбачена вказаним законодавчим положенням, має разовий характер. Право на її одержання пов'язане з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця та припиненням цієї роботи у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця.

Отже, у разі дострокового виходу на пенсію державного службовця з посади в органах державної влади відповідно до чинного законодавства, державний службовець за наявності стажу державної служби не менше 10 років і страхового стажу, передбаченого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, яке не пов'язане з досягненням пенсійного віку, визначеного ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 03.06.2014 року № 21-22а14 у справі за аналогічним позовом.

Оскільки при достроковому виході на пенсію державного службовця, з посади в органах державної влади, у позивача був наявний стаж державної служби на менше 10 років і відповідний страховий стаж, передбачений Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачу протиправно відмовлено у виплаті грошової допомоги при звільненні у розмірі 10 місячних посадових окладів.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухваленні рішення, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни судового рішення, та воно ухвалено відповідно до закону і скасоване помилково.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 226, 230, 231 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2014 року у справі № 812/284/14 скасувати, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 29 січня 2014 року в даній справі залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає, може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: І.Я. Олендер

С.Є. Амєлін

М.Г. Кобилянський