Справа № 2а/0270/5861/11
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Київ К/9991/24716/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Карася О.В. (головуючого), Кошіля В.В., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Іллінецької міжрайонної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 25.01.2012 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.03.2012 у справі № 2а/0270/5861/11

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Скибинці"

до Іллінецької міжрайонної державної податкової інспекції (Погребищенське відділення)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2011 року Товариство звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.12.2011 № , яким йому зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (далі - ПДВ) за вересень 2011 року у розмірі 201 630,00 грн. та у зв'язку з відшкодуванням даної суми на момент перевірки зобов'язано сплатити фінансові санкції у розмірі 50 407,00 грн.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись із судовими рішеннями Державна податкова інспекція до Вищого адміністративного суду України подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Переглянувши матеріали справи і касаційну скаргу, заслухавши доповідь судді, Вищий адміністративний суд України зазначає наступне.

За наслідками документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника податку у банку за березень - вересень 2011 року у розмірі 201 630,00 грн. контролюючий орган дійшов висновку про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ з огляду на декларування позивачем суми від'ємного значення з ПДВ на протязі березня - серпня 2011 року у рядку 24 (залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду) декларації, що на думку податкового органу свідчить про самостійне прийняття платником податків рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів.

Вказані висновки викладені у акті перевірки від 12.12.2011, на підставі якого податковим органом прийнято оспорюване податкове - рішення, а також покладені в основу мотивів касаційної скарги.

Розв'язуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що у період, який був перевірений податковим органом, рішення про зарахування суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ, що виникли протягом наступних податкових періодів, Товариство не приймало, а відображення у рядку 24 податкової декларації відповідної суми від'ємного значення не позбавляє платника податку у наступних податкових періодах прийняти рішення про повернення вказаних сум.

На час виникнення спірних відносин порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків було врегульовано ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК).

Відповідно до пунктів 200.1 - 200.4 цієї статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п. 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Судами встановлено, що у ході податкової перевірки порушень щодо нарахування позивачем податкових зобов'язань та податкового кредиту не встановлено. Також даною перевіркою підтверджено факт оплати Товариством придбаних товарів (послуг).

Відповідно до пунктів 200.7 та 200.10 ст. 200 ПК платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

В свою чергу п. 102.5 ст. 102 ПК передбачено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем у відповідності до наведених приписів було заявлено право на повернення бюджетної заборгованості.

При цьому відображення позивачем у рядку 24 податкової декларації з ПДВ залишку від'ємного значення після бюджетного відшкодування, яке включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, ще не означає прийняття платником податку рішення про реалізацію свого права на отримання бюджетного відшкодування, оскільки аналіз приписів п. 200.5 ст. 200 ПК та пп. 4.6.6 п. 4.6 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 25.01.2011 № 41, дає підстави стверджувати, що за підприємствами зберігається право на використання накопиченого ними податкового кредиту у майбутньому, зокрема платники податку, які не мали права на бюджетне відшкодування у зв'язку з встановленими Кодексом обмеженнями, мають право в рядку 24 податкової декларації з ПДВ відображати залишок від'ємного значення податку, до повного його погашення або шляхом нарахування податкових зобов'язань, або шляхом отримання права на бюджетне відшкодування.

З огляду на зазначене суд касаційної інстанції відхиляє доводи органа податкової служби, викладені у касаційній скарзі, і не вбачає підстав для скасування судових рішень першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну Іллінецької міжрайонної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби відхилити.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 25.01.2012 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.03.2012 у справі № 2а/0270/5861/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді В.В. Кошіль

І.Я. Олендер