Справа № 2010|2-а-1063/11
Суддя: Нечипоренко І. М.
Дата ухвалення: 2011-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2010|2-а-1063/11
ПОСТАНОВА

іменем України

28.01.2011 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіОСОБА_1 . розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Дергачівському районі про зобов*язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області про зобовязання відповідача нарахувати їй пенсію у розмірі 2739,00 гривень щомісячно, посилаючись на те, що 10 травня 1974 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3. 05 березня 2006 року її чоловік, інвалід І групи, внаслідок захворювання, пов*язаного з участю в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, помер. 04 листопада 2010 року вона досягла пенсійного віку і бажає отримати як дружина померлого ? частину від пенсії чоловіка, яка йому повинна була виплачуватись, тобто 2739,00 гривень. Відповідач у добровільному порядку відмовився нарахувати їй таку пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України справа в порядку скороченого провадження розглядається без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Начальник управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області подав до суду заперечення проти позову. В обґрунтування заперечення проти позову зазначив, що пенсійне забезпечення осіб: які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи; пенсії по втраті годувальника, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою; учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, здійснюється згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796 від 28.02.1991 року (далі по тексту Закон № 796), Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»№ 1058 від 09.07.2003 року (надалі Закон № 1058) та на підставі Постанов Кабінету Міністрів України. Стаття 49 Закону № 796 закріплює норму у відповідності до якої пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4, призначається у відповідності до ст. 54 Закону № 796 (в редакції Закону станом на 01.01.2007 року), частина 1 якої встановлює, що за бажанням громадянина , пенсії можуть призначатися із заробітку , одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986- 1990 роках , а частина 4 якої встановлює, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком. Померлий годувальник позивача, ОСОБА_3, перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дергачівському районі з 26.06.1995 року по день смерті (05.03.2006 року). Основний розмір пенсії ОСОБА_3 було обчислено із заробітку отриманого за роботу в зоні відчуження, відповідно до п. 1 ст. 54 Закону № 796 в сумі 2010 грн. 00 коп., який і виплачувався ОСОБА_3 Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до категорії І згідно ст. 50 Закону № 796 (в редакції Закону станом на 01.01.2007 року) призначається у розмірах: інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком. Частина 5 (в редакції Закону станом на 01.01.2007 року) та частина 7 (в редакції Закону станом на 01.01.2008 року) статті 54 Закону 796 встановлює, що Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до категорії І згідно ст. 50 Закону № 796 (в редакції Закону станом на 01.01.2007 року) призначається у розмірах: інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком. Частина 5 (в редакції Закону станом на 01.01.2007 року) та частина 7 (в редакції Закону станом на 01.01.2008 року) статті 54 Закону 796 встановлює, що Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. На підставі цієї норми Пенсійний фонд при нарахуванні додаткової пенсії ОСОБА_3 мав би керуватися нормами Постанови КМУ «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету»від 03.01.2002 року № 1, п. п. а, б ч.І якої встановлюють, що виходячи з розміру 19 гривень 91 копійка провадиться розрахунок: додаткової пенсії, призначеної відповідно до ст. 50 Закону № 796 та пенсій призначених відповідно до п.4 ст. 50, передбаченої цим же Законом. З 01.01.2008 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року № 107 були внесені зміни до Закону № 796. В новій редакції Закону № 796 ст. 54 передбачає, що розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по І групі інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох і більше непрацездатних членів сім'ї - 100 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника, визначеної згідно із зазначеною статтею. До внесення змін до Закону №796, тобто до 01.01.2008 року, розмір та порядок призначення пенсії по втраті годувальника ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796 від 28.02.1991 року не визначався. Також згідно вищеназваного Закону зміни були також внесені і до ст. 50 Закону № 796 стосовно розмірів додаткової пенсії, яка в новій редакції становить для інвалідів І групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік та 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України»було встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.04.2007 року- 406 грн.; з 01.10.2007 року -411 грн. ; з 01.01.2008 року - 470 грн.; з 01.04.2008 року - 481 грн.; з 01.07.2008 року - 482 грн.; з 01.10.2008 року - 498 грн. Законом № 1715 - VI від 06.11.2009 року внесено зміни до Закону "Про Державний бюджет на 2009 рік", яким встановлено прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність в сумі 573 грн. Прожитковий мінімум з 01.01.2010 становить 695 грн., з 01.04.2010 року - 706 грн, з 01.07.2010 року - 709 грн, з 01.10.2010 - 723 грн, а з 01.12.2010 року - 734 грн. Також на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України»ст. 50 та ст. 54 були доповнені абзацем, який зазначає, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Ці зміни в Законі і були враховані при обчисленні основної та додаткової пенсії позивачу. Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі не погоджується з позивачем стосовно застосування для розрахунку додаткової пенсії згідно ст. 50 Закону 796 величини мінімальної пенсії за віком встановленої законами України про Державний бюджет України, оскільки ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»закріплює норму, відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Розмір пенсій, встановлений частиною 4 статті 54 Закону 796, був визначений, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, який для цієї категорії пенсіонерів законодавчо встановлено не був. Норми ст. 49 Закону № 796 щодо застосування розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»для обмеження максимального розміру пенсій, призначених за цим Законом, законодавцем на інші статті цього Закону, у тому числі і на частину 4 статті 54 Закону № 796 поширені не були. Положення ч.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»( а саме те, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлених абзацом першим цієї статті , застосовується виключно для визначення розмірів пенсій , призначених згідно з цим Законом), Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України, не визнавались, а тому підлягають виконанню та застосуванню відповідно в межах дії Закону № 1058. Статтею 62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Статтею 67 цього Закону передбачено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. У відповідності до зазначених норм Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 р. N 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету встановлено, що виходячи з розміру 19 гривень 91 копійка провадиться розрахунок пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Це відповідає також вимогам Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.1997 № 523.Пенсія позивачу призначена згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому при нарахуванні додаткової пенсії Пенсійний фонд керувався Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету»№ 1, де надається вичерпний перелік Законів до яких застосовується розмір 19 гривень 91 копійка для розрахунку величини основної та додаткової пенсій. Редакція ст. 50 Закону № 796, в якій зазначається, що додаткова пенсія для інвалідів нараховується в розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком та ст. 54 цього ж Закону, яка встановлює розмір основної пенсії не нижчими по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком, були змінені на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», також зазначеним Законом було доповнено ст. 54 пунктом 4, який визначав розмір та порядок обчислення пенсії по втраті годувальника. Положення п. 28 розділу II вказаного Закону, яким були внесені зміни до ст. 50 та ст. 54 Закону № 796 втратили чинність, як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року. З метою законодавчого врегулювання даного питання Кабінетом Міністрів України була прийнята 28.05.2008 року Постанова № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності з 22.05.2008 року. Пунктом 4 якої передбачено щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплачувати інвалідам II групи 20 процентів від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Пункт 6 вказаної постанови закріплює положення стосовно розмірів пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, яка для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році по І групі інвалідності не може бути нижчою від 770 грн, а пенсія непрацездатних членів сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні призначається на одного члена сім'ї у розмірі 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника (770*50%=385 грн). Підпункт 2 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян»встановлює, що в інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році для інвалідів І групи не може бути нижчою за 870 грн. Відповідно пенсія по втраті годувальника має складати 870*50%=435 грн. Тож розмір основної та додаткової пенсії ОСОБА_3 мав би визначатися відповідно до вище зазначених Постанов КМУ. Позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі 04.11.2010 року із відповідною заявою про призначення пенсії по втраті годувальника без урахування заробітної плати (копія заяви додається). До заяви були додані наступні документи: трудова книжка померлого ОСОБА_3; свідоцтво про шлюб; свідоцтво про смерть ОСОБА_3; довідка про участь ОСОБА_3 в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; експертний висновок, який встановлює причинний зв'язок смерті годувальника з захворюванням отриманим в зв'язку з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи ( категорія 1) на ім'я ОСОБА_3; довідка МСЕК на ім'я ОСОБА_3; довідка Солоницівської селищної ради про перебування позивачки на повному утриманні померлого чоловіка і отримання від нього допомоги, що була для неї постійним та основним джерелом засобів існування. Як вбачається з наданих документів застосувати п.1 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»для розрахунку пенсії від заробітку отриманого за роботу в зоні відчуження, управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі не мало можливості у зв'язку з вказівкою в заяві позивача від 04.11.2010 року. Таким чином для розрахунку пенсії по втраті годувальника управлінням було застосовано норми постанов КМУ №530 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року. Тож пенсія по втраті годувальника, смерть якого настала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, була розрахована розмірі 50 процентів від розміру пенсії по інвалідності І групи учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 987 році, тобто 870*50%=435 грн. Визначення розміру та розрахунок пенсії по втраті годувальника, смерть якого настала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в редакції закону на 31.12.2007 року встановлено не було. Положення п. 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким були внесені зміни до ст. 50 та ст. 54 Закону № 796 втратили чинність, як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року. Інших нормативно правових актів, крім Постанов КМУ №530 та №654, прийнято не було. Розміри прожиткового мінімуму встановлюються виключно законом про Державний бюджет України на відповідний рік і не можуть коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Частина 1 статті 19 Закону України «Про Кабінет Міністрів України»закріплює норму в якій зазначено , що діяльність Кабінету Міністрів України спрямовується на забезпечення інтересів Українського народу шляхом виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, а також Програми діяльності Кабінету Міністрів України, схваленої Верховною Радою України, вирішення питань державного управління у сфері економіки та фінансів, соціальної політики, праці та зайнятості, охорони здоров'я, освіти, науки, культури, спорту, туризму, охорони навколишнього природного середовища, екологічної безпеки, природокористування, правової політики, законності, забезпечення прав і свобод людини та громадянина, протидії корупції, розв'язання інших завдань внутрішньої та зовнішньої політики, цивільного захисту, національної безпеки та обороноздатності. Також, основними повноваженнями, закріпленими у ст. 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», Кабінет Міністрів України у сфері соціальної політики забезпечує проведення державної соціальної політики, вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення та забезпечує соціальний захист громадян. Стаття 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України»встановлює норму у відповідності до якої акти Кабінету Міністрів України обов'язкові для виконання. Управління Пенсійного фонду України відповідно у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України. Усі дії управління узгоджуються з вимогами Конституції, оскільки саме Кабінет Міністрів України забезпечує проведення політики у сфері соціального захисту (п.3 ч.І ст.116 Конституції України), а видані з цього питання постанови і розпорядження є обов'язковими до виконання (ст. 117 Конституції України). Крім того, відповідач діяв лише в межах чинного законодавства та не мав правових підстав для нарахування та виплати пенсії в розмірах, вищих ніж встановлені діючим законодавством. Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі, вважає, що призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 проводилось згідно чинного законодавства.

Суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є вдовою інваліда 1категорії, 1 групи, захворювання та смерть, якого повязана з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, про смерть, довідкою МСЕ № 013348 від 24.02.2006 року, експертним висновком Харківської міжвідомчої комісії від 17.05.2006 року, посвідченням дружини ліквідатора.

29 листопада 2010 року позивач звернулась до відповідача щодо призначення пенсії в сумі 2739,00грн., як вдові померлого ОСОБА_3. який був інвалідом першої групи у зв*язку з професійним захворюванням, пов*язаним з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, але листом УПФУ в Дергачівському районі Харківської області від 06.12.2010 року отримала відмову, з якої вбачається, що основний розмір пенсії з 04.11.2010 року їй призначений і виплачується згідно ст. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідно до Постанови КМУ від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян». Провести основний розмір пенсії можливо лише в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише па підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч.1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування»відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування»особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

04 листопада 2010 рок позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.4 ст.50 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчими по І групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком. Також, згідно ст. 50 цього Закону, даним особам також має бути призначена додаткова пенсія у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсія в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні: на одного непрацездатного члена сім'ї 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника.

За таких обставин ОСОБА_3 мав право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 10 мінімальних пенсій за віком.

У відповідності з ст. 52 вищевказаного Закону позивачу, як дружині, яка втратила чоловіка годувальника повинна призначатися пенсія в розмірі 50 % від його пенсії та 50% щомісячної компенсації в разі втрати годувальника.

Відповідно ст.52 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на його утриманні, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

У відповідності до ч.1 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, п.1 ч.2 ст.36 Закону України №1058 визначає хто відноситься до непрацездатних членів сім'ї - непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону. Пенсію по втраті годувальника призначають чоловікові (дружині), батькові, матері якщо вони: були на повному утриманні померлого; одержували від нього допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Тобто, стаття 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»може бути застосована відповідачем лише у випадку, коли йдеться про підвищення доплат, пенсій та компенсацій з урахуванням визначення розміру основної та додаткової пенсії позивачу згідно положень ст.ст. 50, 52, 54 цього ж Закону.

Згідно зі ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до вимог ч.3 ст.46 Конституції України, пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчій від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначається Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії». За змістом абзацу третього ст.1 вказаного Закону, державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальні допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижче прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум встановлюється для визначення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендії та інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України та законів України. Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Суд зазначає, що визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомоги. Тобто, суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться розрахунок державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначених за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, прийшов до висновку, що при визначенні розміру пенсій застосуванню підлягає частина четверта статті 54 Закону № 796-ХІІ, а не Постанова КМУ № 654 від 16.07.2008 року, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Частиною п'ятою статті 54 Закону № 796-ХІІ передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Однак, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

На підставі наведеного, суд дійшов до висновку про те, що для визначення позивачу пенсії застосовується ч.1 ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 та від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян».

Відповідно до ст. 54 Закону України, від 28 грудня 2007 року № 107-У1 «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень. Згідно зі ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України па 2009 рік», у 2009 році установлено прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

З положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" вбачається, що ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»викладено в такій редакції: у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по I групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; текст статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»викладено в новій редакції: особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам І групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Стаття 52 викладено в новій редакції: щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на його утриманні, в розмірі 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року положення ст. 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8. 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22. 24-34, підпунктів 1-6, 8-12, пункту 35, пунктів 36 - 100 розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»визнані такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, положення п. 28 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»втратило чинність 22 травня 2008 року.

Законом України "Про Державний бюджет на 2010 рік", «Про Державний бюджет на 2011 рік»дію ст.ст. 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»не зупинено. Розміри державних соціальних гарантій на 2010, 2011 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Таким чином, відповідач у 2010 та 2011 році повинен діяти у відповідності з приписами діючих норм ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення „Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що до повноважень Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області відноситься нарахування у розмірі, встановленому законодавством, та виплата підвищення до пенсії позивачу, а суд не повноважний визначати конкретний розмір підвищення до пенсії позивача у грошовому вимірі, суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження.

Що стосується вимог позивача у частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії та провести відповідні виплати у подальшому, тобто без обмеження будь-яким строком, то суддя вважає їх необґрунтованими, оскільки статтею 104 КАС України передбачено, що до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин і відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України в судовому порядку підлягає захисту порушене право, а не право, яке може бути порушено в майбутньому. Виходячи з положень даної норми судовому захисту підлягають порушені права. Позивач припускає порушення його прав у майбутньому, а судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, неможливо зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки відсутні факти порушення пенсійних прав позивача в майбутньому.

Згідно вимог статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти

постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності і зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Частиною 2 статті 11 КАС України передбачено, що суд може вийти за межі позовних

вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.3 ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, ст. ст. 22, 46, ч.2 ст. 152 Конституції України, ч.1 ст. 9, ч.1 ст. 10, 26, 28, 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 50, 52, 54, 67 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та керуючись ст. ст. 1, 3,11, 72 ч. 2, 1832 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області з 04.11.2010 року по 28 січня 2011 року здійснити перерахунок основної пенсії, призначеної ОСОБА_2, в розмірі, передбаченому ст.50 та ст. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провівши обчислення пенсії в розмірі 50 % від 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмір 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області 04.11.2010 року по 28 січня 2011 року виплатити ОСОБА_2 щомісячну компенсацію за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі, передбаченому ст.52 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провівши її обчислення в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 01,70 грн. (одна гривня 70 копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня отримання її копії, з одночасним її надсиланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.М. Нечипоренко