Справа № 820/3498/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 червня 2015 р. № 820/3498/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліної К.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Галича А.В.,

представника відповідача - Ковалевського Г.А.

Харківського національного університету внутрішніх справ
до ОСОБА_2
про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Харківський національний університет внутрішніх справ, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (рахунок 5066 в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Харківській області, МФО 851011, ) витрати, пов'язані з утриманням, в сумі 52167,93 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України судові витрати зі сплати решти судового збору в сумі 1644,30 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період з 15.08.2009 року по 24.02.2015 року ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ України. Так, 30.08.2009р. на виконання вимог Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990р. № 565-ХІІ та наказу МВС від 14.05.2007р. № 150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України", між відповідачем - ОСОБА_2, ХНУВС та ГУМВС України в Харківській області був укладений тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Наказом ХНУВС від 05.08.2009р. № 323 о/с відповідача прийнято на службу в ОВС і зараховано курсантом 1 курсу університету з 30.08.2010р., з присвоєнням спеціального звання "рядовий міліції". Під час навчання відповідач перебував на повному державному забезпеченні за рахунок Державного бюджету України, всього на його утримання було витрачено 52167,93 грн. Наказом ХНУВС від 15.06.2013 року №136 о/с останнього відраховано зі складу курсантів та відкомандировано до ГУМВС України в Харківській області для подальшого проходження служби. Наказом ГУМВС України в Харківській області від 24.02.2015 року №77 о/с відповідача звільнено з органів внутрішніх справ відповідно до "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" в запас Збройних сил України за ст. 64 п. "ж" (за власним бажанням).

Позивач стверджує, що порушивши умови договору щодо обов'язкового проходження служби в органах внутрішніх справ протягом трьох років після закінчення інституту, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням, однак в добровільному порядку відповідачем зазначені витрати не відшкодовані, що слугувало підставою для звернення позивача до суду.

Представник позивача - Харківського національного університету внутрішніх справ, у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив суд позов задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2, позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов (а.с.48-60) відповідач вказав, що дійсно 30.08.2009р. на виконання вимог Закону України "Про міліцію" та наказу МВС від 14.05.2007р. № 150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі" МВС України" між ним, університетом (ХНУВС) та ГУМВС України в Харківській області був укладений тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо - кваліфікаційного рівня бакалавр за напрямом (спеціальністю) комп'ютерні науки. Після закінчення навчання відповідно до наказу ректора ХНУВС від 15.06.2013р. № 136 о/с його було відраховано за складу курсантів та відкомандировано до ГУМВС України в Харківській області для подальшого проходження служби з 15.06.2013р. Наказом ГУ МВС України в Харківській області від 24.02.2015р. № 77 о/с відповідача було звільнено відповідно до "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" в запас Збройних Сил за ст. 64 п. "ж" (за власним бажанням).

Відповідач стверджує, що позивач не надав до суду доказів про надання та користування ОСОБА_2 комунальними послугами, послугами з речового забезпечення і харчування під час навчання в ХНУВС на протязі всього часу навчання. Із наданих позивачем до суду матеріалів не зрозуміло, яким чином здійснено розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням відповідача в університеті, та що до них входить, чи пов'язано надання комунальних послуг із проживанням курсанта у гуртожитку, чи їх споживання не пов'язується з проживанням у гуртожитку, чи є вони самостійною складовою витрат на утримання курсанта. В даному випадку, за судженням відповідача, це важливо, оскільки він проживав у гуртожитку лише на протязі навчання на 1-му курсі. протягом наступного часу навчання він проживав за місцем реєстрації. Послуги з харчування відповідачу взагалі не надавались. Окрім того, порядок розрахунку витрат станом на час укладення договору, у період з моменту виникнення спірних правовідносин та до часу подання адміністративного позову. не розроблений. Відтак, неможливо із наданих позивачем документів перевірити, спростувати або підтвердити обсяг та вартість наданих послуг, а відповідно і витрат, пов'язаних з утримання відповідача. За таких підстав, відповідач просив суд прийняти рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні, підтримали доводи, вкладені у запереченнях на позов, просили суд постановити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень на позов, вислухавши сторони, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, котрі врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Пунктом 15 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Пунктом 1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 383/2011, визначено, що Міністерство внутрішніх справ України (МВС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

МВС України входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та реалізації державної політики у сфері захисту прав і свобод людини та громадянина, власності, інтересів суспільства і держави від злочинних посягань, боротьби зі злочинністю, розкриття та розслідування злочинів, охорони громадського порядку, забезпечення громадської безпеки, безпеки дорожнього руху, а також з питань формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Частиною 2 статті 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби та спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Верховний Суд України в рішенні від 18.05.2011 року за позовом Академії внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України вказує на те, що саме адміністративним судам належить розглядати спори, які виникають у зв'язку з проходженням особи служби в органах внутрішніх справ, оскільки дана служба є публічною.

Крім того, відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", спори з приводу стягнення витрат, пов'язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Роз'яснено, що згідно зі статтею 9 ЗУ "Про міліцію" на курсантів, слухачів, ад'юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, поширюються права і обов'язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції. Відповідно до частини першої даного Закону, працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.

Згідно з пунктом 6.8 Положення про вищі навчальні заклади МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14 лютого 2008 року № 62 "Про затвердження Положення про вищі навчальні заклади МВС", початком проходження служби в органах внутрішніх справ уважається дата, зазначена в наказі про зарахування на навчання до вищого навчального закладу.

Таким чином, навчаючись у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, особа проходить публічну службу в міліції, а відтак даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.2 ст.52 Закону України "Про освіту" випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 1 березня 2007 року затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (далі - Порядок №313), який визначає механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС прирівнюється до проходження військової служби (далі - особи), витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

1) дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС (далі - навчальний заклад) через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість;

2) відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу;

3) звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлює МВС разом з Мінфіном.

Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України "Про міліцію", особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Наказом Міністерства внутрішніх справ № 150 від 14.05.2007 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року № 313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ" та відповідно до вимог Законів України "Про вищу освіту", "Про міліцію", з метою вдосконалення порядку підготовки фахівців у вищих навчальних закладах МВС України за державним замовленням, затверджено Типовий договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, згідно якого передбачено відшкодування вказаних витрат.

Спільним Наказом МО України, МФ України, МВС України, МТЗ України, АДПС України, УДО України, СБ України № 419/831/240/605/537/219/534 від 16 липня 2007 року затверджено Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок № 419).

Відповідно до п.2.1 Порядку № 419 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

За матеріалами справи судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_2, проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2009 року по 24.02.2015 року. (а.с.5-7).

Так, наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 10.08.2010 року № 323 о/с ОСОБА_2 був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ і зарахований курсантом 1-го курсу ХНУВС з 15.08.2009 року. Останньому присвоєно звання "рядовий міліції". (а.с. 5).

30.08.2009 року на підставі вимог Закону України від 20 грудня 1990 року № 565XII "Про міліцію" та наказу МВС від 14 травня 2007 року № 150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України" між відповідачем, ХНУВС та ГУМВС України в Харківській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. (а.с. 8-9).

Пунктом 2.3.6. Договору передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. З договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Відповідно до п. 3.2 Договору, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Наказом ХНУВС від 15.06.2013 року № 136 о/с лейтенанта міліції ОСОБА_2 відраховано зі складу курсантів та відкомандировано до ГУМВС України в Харківській області для подальшого проходження служби. (а.с.6).

Наказом ГУМВС України в Харківській області від 24.02.2015 року № 77 о/с лейтенанта міліції ОСОБА_2 - оперуповноваженого ВБЗПТЛ ХМУ ГУ (м.Харків) з 24.02.2015 р., звільнено з органів внутрішніх справ відповідно до "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" в запас Збройних Сил за п. 64 "ж" (за власним бажанням). (а.с.7).

Як вбачається з довідки - розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсанта № 4/1128 від 12.02.2014р.(а.с.11), складеною відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у ХНУВС в сумі 52167,93 грн.

Доказів виконання обов'язку щодо відшкодування навчальному закладу витрат, пов'язаних з утриманням курсанта, або доказів відсутності такого обов'язку відповідачем - ОСОБА_2, суду не надано, а судом самостійно при виконанні вимог ст.11 КАС України в частині офіційного з'ясування всіх обставин по справі не виявлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог.

Суд відхиляє доводи відповідача та його представника про те, що розмір витрат не відповідає фактичному розміру наданих та отриманих ОСОБА_2 послуг, оскільки кожен рік навчання, при переведенні на наступний курс ОСОБА_2 у встановленому законом порядку був ознайомлений з наказами про переведення курсантів на наступний курс, в яких поіменно зазначались витрати на утримання кожного з курсантів (а.с.26-28).

Жодного разу у нього не виникало сумнівів щодо суми витрат та не ставилось перед Університетом питання щодо не відповідності фактичних витрат ХНУВС на утримання відповідача.

Доказів оскарження вказаних у наказах сум витрат, відповідачем суду не надано.

Доказів належного виконання відповідачем умов Договору, укладеного останнім з ХНУВС та ГУ МВС України в Харківській області відповідачем також не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Суд відзначає, що в розумінні вимог п.12 ст. 2 Бюджетного кодексу України, позивач є бюджетною установою, яка повністю утримується за рахунок державного бюджету, а тому судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову підлягає поверненню з державного бюджету.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9-11, 71, 94, 159, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2 про стягнення суми - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (рахунок 5066 в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Харківській області, МФО 851011, ) витрати, пов'язані з утриманням, в сумі 52167 (п'ятдесят дві тисячі сто шістдесят сім) грн.93 коп.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, МФО 851011, р/р 4011) на користь Харківського національного університету внутрішній справ (61080, м. Харків, пр-т 50-річчя СРСР, б. 27) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 15 червня 2015 року.

Суддя О.В. Панченко