Справа № 2-а-2001|11
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2011-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2001|11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2011 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Галаган В.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної ради у м. Кіровограді, Головного управління Державного Казначейства України в Кіровоградській області про визнання неправомірною відмову по перерахунку сум щорічної разової грошової допомоги інваліду війни та стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом до відповідача, в якому зазначає, що він є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має статус інваліда війни 2 групи з 08.101997 р., обліковується в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної ради у м. Кіровограді. Законодавством України йому повинна надаватися щорічна разова допомога до 5 травня у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, але всупереч вимогам закону належна йому щорічна разова допомога до 5 травня в 2010 році неправомірно виплачувалась в неповному розмірі Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної ради у м. Кіровограді. Фактично за цей період виплата проводилась в розмірі у 2010році-480грн.

Позивач вважає ці дії відповідача неправомірними і тому він подав позов до суду.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом установлено наступне:

ОСОБА_1 має статус інваліда війни 2 групи, що підтверджується копією посвідчення серії Б № 090087 від 12.07.1996 року (а.с. 4).

Виходячи із завдання адміністративного судочинства на адміністративні суди покладено обов`язок при оскарженні рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими є органи соціального захисту населення, перевіряти оскаржувані рішення, дії або бездіяльність на їх відповідність певним критеріям, визначеним частиною третьою статті 2 КАС України.

25 травня 2010 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної ради у м. Кіровограді із заявою про перерахунок і виплату йому щорічної разової допомоги до 5 травня за 2010 рік.

Відповідачем було відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку (а.с. 6).

Позовні вимоги щодо здійснення позивачу перерахунку та виплати Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної ради у м. Кіровограді щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік, суд вважає їх підлягаючими задоволенню, з таких підстав.

Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»

№ 3551-12 від 22.10.1993 року, а саме частиною пятою статті 13, передбачено виплату разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни 2 групи у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами при розрахунку разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни 2 групи у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, передбаченого частиною пятою статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», застосуванню підлягав розмір мінімальної пенсії за віком, визначений відповідно до положень частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм нарахування мінімальної пенсії за віком, або встановлювали її розмір, немає.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 р. № 966, крім того Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 р. № 2017-ІІІ, а саме статтею 1 якого передбачено, що прожитковий мінімум використовується для визначення у тому числі мінімального розміру пенсії за віком. Згідно ст. 17 до числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір пенсії за віком. Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Сума прожиткового мінімуму на 1.04.2010 р. на одну особу, яка втратила працездатність з розрахунку на місяць встановлено Законом України «Про державний бюджет України на 2010 р.» у розмірі 706 грн.

За 2010 рік щорічна разова грошова допомога повинна бути виплачена позивачеві в такому розмірі: 706 х 8 = 5648 грн. Замість передбачених за Законом № 3551-12 восьми мінімальних пенсій за віком, які складають 5648 грн., позивачу виплачено тільки 480 грн., тобто недоплачена сума допомоги складає 5648 480 = 5168 грн.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної ради у м. Кіровограді про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманих сум щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік підлягають задоволенню.

З огляду на вище наведене, суд вважає, що дії відповідача щодо виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, в розмірах встановлених ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірах менших від 8 мінімальних пенсій за віком за 2010 рік є неправомірними.

Відповідно ж до Постанови КМУ від 07.04.2010р. № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», установлено розмір вказаної допомоги інвалідам війни - 480 гривень.

Виплата разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік була здійснена позивачу в квітні 2010 року в сумі 480 грн., тобто в розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 07.04.2010р. № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

В 2010 році зміни до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не вносились, обмежень для застосування цієї статті законодавчо не встановлено, а тому в 2010 році підлягає виплаті грошова допомога в розмірах, передбачених Законом «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції в редакції від 04.07.2002 р., яка набрала чинності 31.07.2002 р.).

Згідно частини 2 статті 8 Конституції України, частини 2 статті 19, частини 3 статті 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому при прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За конституційними нормами та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, нарахування та виплата допомоги має бути здійснена відповідачем, виходячи з розмірів, встановлених саме Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки є недопустимим звуження змісту та обсягу прав позивача у спосіб, як це мало місце при виплаті щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік у меншому розмірі, ніж передбачено статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У відповідності до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо не нарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач дізнався про порушення його права на соціальні виплати 25.05.2010 року. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства 07.06.2010 року (справа № 2-9675/19), справа була закрита, оскільки не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства на підставі Рішення Конституційного Суду України від 09.09.2010 р. № 19-рп/2010. У звязку з закриттям справи № 2-9675/19 ОСОБА_1 08.10.2010 р подав адміністративний позов про визнання неправомірною відмову по перерахунку сум разової грошової допомоги інваліду війни. Отже, шестимісячний строк дотримано позивачем щодо позовних вимог за 2010 рік.

Оскільки позивач відноситься до особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, відповідно до пункту 18 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 98, 99-100, 122, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 7, 13, 17-1 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами» від 18.02.2010 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної ради у

м. Кіровограді про визнання неправомірною відмову субєкта владних повноважень, у здійсненні дій по нарахуванню та виплати в повному обсязі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної ради у м. Кіровограді з виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік у меншому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної ради у м. Кіровограді здійснити ОСОБА_1 перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік, відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та забезпечити відповідні виплати, з урахуванням виплаченої суми допомоги до 5 травня за 2010 рік.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі прийняття постанови в порядку скороченого провадження апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_2