Справа № 315/546/15-а
Суддя: Романько О. О.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 315/546/15-а
Номер провадження № 2-а/315/27/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 рокум. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

26 травня 2015 року позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, в якому вказала, що з 27.04.2010 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області (відповідач) та отримує пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» із розрахунку 89 % від середньомісячного заробітку.Станом на дату призначення пенсії мала 19 років стажу роботи на посадах, які віднесені до категорії посад державної служби. Після призначення пенсії продовжувала працювати і на сьогоднішній день має більше 20 років стажу роботи на посадах державної служби.

Далі в позові зазначила, що після звільнення з державної служби у лютому 2011 року вона надала відповідачеві всі необхідні документи на підтвердження збільшення її спеціального стажу, а також довідку від 04.02.2011 року № 04-24/118 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 30.10.2008 року № 19-11. Окрім того, у жовтні 2013 року вона надала до управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області довідку від 10.10.2013 року 04-10/990 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України«Про державну службу», за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1, де у графі інші виплати відображено суми матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації, грошової винагороди та компенсації за невикористану відпустку.

Як вказала далі у позові позивачка, звернувшись 08.05.2015 року до відповідача із заявою про розяснення порядку розрахунку її пенсії, отримала відповідь від 15.05.2015 року № 10/К-4, про те, що відповідач не лише не збільшив розмір відсотку від середньомісячної заробітної плати, який має застосовуватись під час розрахунку її пенсії, а й не врахував інші виплати, вказані у довідці від 10.10.2013 року № 04-10/990.

Прохає визнати неправомірними дії відповідача та зобовязати здійснити перерахунок пенсії з дати звільнення з посади державного службовця, тобто з 04.02.2011 року із застосуванням показника 90 відсотків від сум заробітної плати та перерахунок пенсії з 01.10.2013 року із заробітку, який включає виплати сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації, грошової винагороди та компенсації за невикористану відпустку, на які справлялись страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в редакції ст. 37 Закону України«Про державну службу», яка діяла на момент призначення їй пенсії, в розмірі 90 відсотків від сум заробітної плати, зобовязати виплатити різницю між розміром перерахованої та раніше виплаченої пенсії за період з 04.02.2011 року по день здійснення перерахунку пенсії, а також проводити виплату перерахованого розміру пенсії до змін у законодавстві, або до зміни виду пенсійного забезпечення на підставі її особистого волевиявлення.

27.05.2015 ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області відкрито скорочене провадження по справі.

04.06.2015 року відповідачем подано заперечення на позовну заяву, в яких зазначено, що прохають відмовити в задоволенні позову, при розгляді застосувати перебіг позовної давності (а. с. 21-22).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка, ОСОБА_1, з 27.04.2010 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області та отримує пенсію за віком призначену як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу». Станом на дату призначення пенсії позивачка мала 19 років стажу роботи на посадах, які віднесені до категорії посад державної служби. Після призначення пенсії продовжувала працювати і на сьогоднішній день має більше 20 років стажу роботи на посадах державної служби.

Пенсія позивачці призначена згідно із ст. 37 Закону України «Про державну службу» виходячи з 90 % заробітної плати державного службовця.

08.05.2015 року позивачка звернулась до відповідача із письмовою заявою про розяснення порядку розрахунку її пенсії (а.с. 12).

Відповідно до листа відповідача від 15.05.2015 року за № 10/К-4, позивачку повідомлено про те, що пенсію їй обчислено в розмірі 89 % від середньомісячного заробітку 2795,71 грн., а саме посадового окладу, надбавки за ранг, вислугу років, а також премій та надбавок за останні 24 календарні місяці (з 1 квітня 2008 року по 31 березня 2010 року) та зазначено, що такі види виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення та на покращення соціально-побутових умов, грошова винагорода, компенсація за невикористані дні відпустки це одноразові виплати, які не передбачено статтею 33 Закону України «Про державну службу» як складові частини заробітної плати, тому не враховуються в заробіток для обчислення пенсії державному службовцю (а.с. 13).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 17 КАСУ юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 18 КАСУ місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обовязків. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених вище положень законодавства дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, компенсаційні (індексація) та інші грошові виплати (премії, надбавки, грошові винагороди) входять до системи оплати праці державного службовця. За змістом цих норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, компенсаційні (індексацію) та інші грошові виплати (премію, надбавки, грошові винагороди), на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, необхідно враховувати при обчисленні розміру його пенсії. Положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці» є загальними щодо спірних відносин, а в той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин це - ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Така ж правова позиція висловлена й у висновках Верховного суду України, викладених у постановах від 20 лютого 2012 року № 21-430а11 та від 28 травня 2013 року № 21-97а-13, відповідно до яких матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Також, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Позиція Верховного Суду України з цього питання також викладена у «Висновках викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду зав про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч.1 ст. 237 КАС України, за І півріччя 2012 року».

Згідно з частиною 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому, слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії.

Крім того, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Форма довідки, про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» визначається постановою Пенсійного фонду України «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670» від 04 вересня 2013 року № 51-1, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 26 вересня 2013 року за № 1661/24193.

Таким чином, в порушення вимог ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до яких матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, компенсаційні та інші грошові виплати повинні бути враховані при обчисленні розміру пенсії державному службовцю, позивачу при обчисленні розміру пенсії як державному службовцю зазначені виплати враховані не були.

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції від 13.10.2010 року, що діяла на час призначення пенсії позивачці) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, що досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявністю страхового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, що мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від суми їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески за загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є держслужбовцями, - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» перерахунок пенсії держслужбовців здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3668-УI від 08.07.2011 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі і Законом України «Про державну службу»). Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається.

Відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Відповідно до ст. ст. 22 та 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про державну службу») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. До спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми Закону України «Про державну службу», в редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу.

Принципом верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (стаття 1, частина друга статті 3, частина друга статті 6, частина перша статті 8 Конституції України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено, пенсія ОСОБА_1 призначена за нормами Закону України "Про державну службу" (в редакції чинній станом на 13.10.2010 року), відповідно до якої пенсія державним службовцям призначалась в розмірі 80 % від суми їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За чинним законодавством, перерахунок пенсії - це процедура повторної оцінки розміру вже призначеної пенсії у звязку зі зміною обставин, наданням нових документів, прийняттям нових законодавчих актів, зміни соціальних стандартів тощо.

Розмір пенсії може переглядатися як в індивідуальному, так і в масовому порядку. Масовий перерахунок проводиться у зв'язку з прийняттям нових законодавчих актів, на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що містяться в пенсійній справі на час проведення перерахунку.

Підставою для індивідуального перерахунку може бути додатково надані документи, які дають право на подальший перегляд розміру виплачуваної пенсії. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1566/11846 від 27 грудня 2005 (зі змінами).

Відтак, оскільки перерахунок пенсії ОСОБА_1 повязаний з переглядом розміру вже призначеної їй пенсії, правовідносини, що виникли у звязку з цим, регулюються законодавством, чинним на момент призначення пенсії.

Норми права, чинні безпосередньо на дату перерахунку у даному випадку на правовідносини сторін не поширюються, а тому суд прийшов до висновку, що посилання відповідача в своїх запереченнях, на не здійснення перерахунку пенсії позивачці у звязку з тим, що з 01.05.214 року розрахунок пенсії проводиться в розмірі 70 % від відповідно до положень Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року за № 1166-VII є протиправним обмеженням.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку, перебіг цього строку починається з 16 травня 2015 року - наступного дня після отримання позивачем відповіді відповідача на звернення позивачки від 08.05.2015 року щодо проведення нарахування пенсії позивача з моменту призначення із розрахунку 89 % від середньомісячного заробітку. Предметом оскарження за даним позовом, є відмова відповідача у задоволенні вимог позивача, що викладені у листі від 15.05.2015 року. Позов позивачем подано 26.05.2015 року, а відтак строк на звернення до адміністративного суду позивачем не пропущений.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 22, 64, 92 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 2, 7, 8,9, 23, 70, 159-163, 167 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И Л А :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області в частині визначення загального відсотку розрахунку пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю в розмірі 89 % від заробітної плати.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати звільнення з посади державного службовця, тобто з 04.02.2011 року із застосуванням показника 90 відсотків від сум заробітної плати та перерахунок пенсії з 01.10.2013 року із заробітку, який включає виплати сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації, грошової винагороди та компенсації за невикористану відпустку, на які справлялись страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в редакції ст. 37 ЗУ «Про державну службу», яка діяла на момент призначення їй пенсії, в розмірі 90 відсотків від сум заробітної плати.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області виплатити ОСОБА_1 різницю між розміром перерахованої та раніше виплаченої пенсії за період з 04.02.2011 року по день здійснення перерахунку пенсії.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області проводити виплату ОСОБА_1 перерахованого розміру пенсії до змін у законодавстві, або до зміни виду пенсійного забезпечення на підставі її особистого волевиявлення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:

ОСОБА_2