Справа № 2а-8798/10/1370
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року № 2а-8798/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.

судді Гавдика З.В.,

судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Фуртак А.В.

за участі представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльність Львівської митниці ДФС України та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання постанови суду від 14.04.2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної митної служби України, Львівської митниці про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив :

Позивач звернувся до суду із заявою в порядку ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Львівської митниці ДМС України щодо невиплати ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

- стягнути з Львівської митниці ДМС України на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 107821,20 грн.

Свої вимоги ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.04.2011 року (залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2011 року) його поновлено на посаді начальника відділу митного оформлення №1 Львівської митниці та стягнено з Львівської митниці середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 39014,25 грн. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.04.2011 року в частині поновлення на посаді начальника відділу митного оформлення №1 Львівської митниці та виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць було допущено до негайного виконання. Проте, фактично ОСОБА_4 було поновлено на посаді згідно з наказом ДМС України №1228-к від 12.06.2012 року. Цей наказ оголошено позивачу тільки 07.02.2013 року згідно з наказом Львівської митниці №255-к «Про оголошення наказу Державної митної служби України», відповідно до якого ОСОБА_4 зобов'язано приступити до виконання обов'язків на посаді начальника відділу митного оформлення №1 Львівської митниці. Наказом Львівської митниці від 08.02.2013 року №257-к ОСОБА_4 звільнено із займаної посади за угодою сторін, проте, як зазначив позивач, при звільненні йому не було виплачено середнього заробітку за період з 14.04.2011 року по 12.06.2012 року, тобто від дати ухвалення постанови суду від 14.04.2011 року по дату прийняття наказу про поновлення на посаді, а також за період з 12.06.2012 року по 07.02.2013 року, тобто до дати оголошення згаданого вище наказу про поновлення на посаді. Таким чином, у період з 14.04.2011 року по 07.02.2013 року позивач перебував у вимушеному прогулі у зв'язку із затримкою у виконанні постанови Львівського окружного адміністративного суду від 14.04.2011 року. За вказаний вище період загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, як підрахував позивач, становить 107821,20 грн., про стягнення яких і подано цю заяву.

Представник позивача в судовому засіданні такі вимоги підтримав, просив заяву задовольнити в повному обсязі.

На підставі ст. 55 КАС України суд замінив Львівську митницю ДМС України її правонаступником - Львівською митницею ДФС України.

Львівська митниця ДФС України вимоги позивача заперечила повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях від 14.05.2015 року, в яких зазначено про те, що виконавчі листи за рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.04.2011 року про поновлення на посаді та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач отримав 29.11.2011 року. Виконавче провадження за виконавчим листом про стягнення середнього заробітку за зверненням ОСОБА_4 було відкрито постановою державного виконавця ще від 14.12.2011 року. Постановою від 26.12.2011 року це виконавче провадження вже було завершено у зв'язку з фактичним виконанням боржником (Львівською митницею) свого зобов'язання. Що стосується виконавчого листа від 29.11.2011 року про поновлення на посаді, то його ОСОБА_4 пред'явив до примусового виконання лише 27.04.2012 року, у зв'язку з чим постановою від 27.04.2012 року і було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду в цій частині. Окрім того, в період з 14.04.2011 року по 12.06.2012 року, тобто до дати прийняття наказу ДМС про поновлення ОСОБА_4 на посаді, останній не звертався також і до Львівської митниці щодо поновлення його на посаді. Представник Львівської митниці ДФС наголошує на тому, що позивач свідомо тривалий час не пред'являв виконавчого листа до примусового виконання органами ДВС України, створюючи в такий спосіб передумови для звернення до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання постанови суду. У зв'язку з цим відповідач зазначив, що визнане судом право працівника на поновлення на роботі має приватний характер, тому не може бути реалізоване без волевиявлення цього працівника. Крім того, відновлення порушених прав працівника без його на те ініціативи може призвести до порушень законодавства, як от безпідставної виплати заробітної плати під час перебування особи на обліку в центрі зайнятості, порушення антикорупційного законодавства у разі працевлаштування особи під час вимушеного прогулу в іншій структурі, що у разі поновлення призведе до роботи за сумісництвом, тощо. Також відповідач зазначив, що листом від 14.06.2012 року ОСОБА_4 було повідомлено про прийнятий наказ ДМС України №1228-к від 12.06.2012 року про поновлення на посаді, а також повідомлено про необхідність з'явитися у відділ кадрової роботи Львівської митниці - для ознайомлення з цим наказом. Однак згаданий лист повернувся без вручення адресату за закінченням терміну зберігання, що відповідач знову ж таки розцінює як ухилення позивача від ознайомлення з наказом про його поновлення. В своїх запереченнях відповідач також зазначив про те, що позивач не пояснив в чому полягає протиправність дій саме Львівської митниці, якщо поновлення на посаді, згідно з постановою суду від 14.04.2011 року, було покладено на ДМС України, а також про те, що дану заяву подано з пропуском десятиденного строку, передбаченого у ч.9 ст.267 КАС України.

В судовому засіданні представники Львівської митниці ДФС таку позицію підтримали, просили відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 в повному обсязі.

На адресу Державної митної служби України як відповідачу у справі №2а-8798/10/1370 за позовом ОСОБА_4 про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу також було надіслано судові повістки виклики з метою належного повідомлення про місце, дату і час судового засідання, призначеного для розгляду заяви позивача, поданої в порядку ст. 267 КАС України. Надіслані судові повістки виклики повернено суду з відміткою органу поштового зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

Дослідивши подані документи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду вказаної заяви, суд встановив наступне.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.04.2011 року по справі №2а-8798/10/1370, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2011 року, ОСОБА_4 поновлено на посаді начальника відділу митного оформлення №1 Львівської митниці та стягнено з Львівської митниці на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 39014,25 грн.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.04.2011 року в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді начальника відділу митного оформлення №1 Львівської митниці та виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць було допущено до негайного виконання.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.04.2015 року згадані вище рішення судів залишено без змін.

За постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.04.2011 року було видано два виконавчі листи №2а-8798/10 від 29.11.2011 року: 1) про поновлення ОСОБА_4 на посаді начальника відділу митного оформлення №1 Львівської митниці (боржник - ДМС України); 2) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 39014,25 грн. (боржник - Львівська митниця ДМС України).

Виконавчий лист №2а-8798/10 від 29.11.2011 року про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 39014,25 грн. позивач пред'явив до примусового виконання 14.12.2011 року. На цій підставі постановою державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Відділу ДВС Головного управління юстиції у Львівській області від 14.12.2011 року відкрито виконавче провадження №30363633.

Постановою державного виконавця від 26.12.2011 року виконавче провадження №30363633 за виконавчим листом №2а-8798/10 від 29.11.2011 року про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу закінчено у зв'язку з повним виконанням боржником рішення суду в цій частині.

Стосовно виконавчого листа №2а-8798/10 від 29.11.2011 року про поновлення ОСОБА_4 на посаді начальника відділу митного оформлення №1 Львівської митниці, то такий пред'явлено стягувачем до примусового виконання 27.04.2012 року.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України від 27.04.2012 року №32439150 відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №2а-8798/10 від 29.11.2011 року по поновлення ОСОБА_4 на посаді (боржник - Державна митна служба України).

Наказом ДМС України від 12.06.2012 року №1228-к «Про особовому складу митних органів», прийнятим на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 14.04.2011 року №2а-8798/10/1370, ОСОБА_4 поновлено на посаді начальника митного оформлення №1 Львівської митниці з 22.08.2010 року.

На цій підставі, відповідно до ст. ст. 49, 76 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження» від 14.08.2012 року, яку супровідним листом від 21.08.2012 року надіслано сторонам виконавчого провадження, зокрема ОСОБА_4 за адресою: м. Львів, вул. Ю. Липи, 39/27.

Про прийнятий наказ ДМС України від 12.06.2012 року №1228-к, а також про необхідність з'явитись у відділ кадрової роботи для ознайомлення з ним Львівська митниця повідомила ОСОБА_4 листом від 14.06.2012 року за №12/65-8375, який також було надіслано на адресу: м. Львів, вул. Ю. Липи, 39/27.

Проте, направлену за вказаною вище адресою поштову кореспонденцію повернено Львівській митниці з відміткою органу поштового зв'язку від 16.06.2012 року «за закінченням терміну зберігання».

Лише наказом Львівської митниці від 07.02.2013 року №255-к ОСОБА_4 було оголошено наказ Державної митної служби України від 12.06.2012 року №1228-к; тим же наказом позивача зобов'язано приступити до виконання обов'язків за посадою начальника відділу митного оформлення №1 Львівської митниці.

Втім, наказом Львівської митниці ДМС України від 08.02.2013 року №257-к ОСОБА_4 звільнено із займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін) на підставі його заяви, про що у трудовій книжці позивача є відповідний запис від 08.02.2013 року.

Тим же наказом Львівської митниці від 08.02.2013 року №257-к відділ бухгалтерського обліку та звітності зобов'язано здійснити розрахунок зі ОСОБА_4 з урахуванням відпрацьованого часу.

Як ствердив позивач, при звільненні з роботи відповідач виплатив йому лише компенсацію за невикористані відпустки за період роботи з 22.08.2010 року по 21.08.2011 року, з 22.08.2011 року по 21.08.2012 року та з 22.08.2012 року по 08.02.2013 року, однак не здійснено грошової компенсації за період затримки виконання рішення суду в частині поновлення на посаді за період з 14.04.2011 року по 12.06.2012 року, а також за період фактичних трудових відносин позивача з 12.06.2012 року по 07.02.2013 року включно.

З метою стягнення середнього заробітку за час затримки виконання постанови суду від 14.04.2011 року за період з 14.04.2011 року по 07.02.2013 року ОСОБА_4 16.02.2013 року звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст. 267 КАС України.

Станом на дату звернення позивача до суду із заявою в порядку ст. 267 КАС України справа №2а-8798/10/1370 перебувала на розгляді Вищого адміністративного суду України і таку було повернено з суду касаційної інстанції 17.04.2015 року. У зв'язку з цим розгляд заяви ОСОБА_4 розпочато після повернення до суду першої інстанції матеріалів справи №2а-8798/10/1370.

Згідно з ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території.

Відповідно до частин 2, 4 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV, слід розуміти сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Процедура судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначена статтею 267 КАС України. Відповідно до ч. 9 цієї статті особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

Відповідно до ч. 10 ст. 267 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу. Така постанова може бути оскаржена лише в апеляційному порядку.

Крім того, відповідно до ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» відповідно до правил ст.24 КЗпП України рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Відповідно до вимог чинного законодавства рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника, вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ, розпорядження про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника. Обов'язок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на його на роботі настає тільки тоді, коли така затримка була допущена з вини власника або уповноваженого ним органу. При несвоєчасному поновленні працівника на роботі з вини власника або уповноваженого ним органу середній заробіток виплачується йому за чітко визначений законом проміжок часу: з дня винесення відповідного рішення органом, що розглядав трудовий спір, до дня його фактичного виконання..

Підсумовуючи наведені вище норми законодавства суд звертає увагу на те, що необхідною умовою для стягнення на користь працівника середнього заробітку за час затримки виконання, як в даному випадку, рішення суду про поновлення на посаді є наявність обставин саме протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень-відповідача, вчинених ним на виконання такої постанови суду та/або порушення прав, свобод, інтересів позивача.

Суд встановив, що в даному випадку підставою для звернення позивача до суду із заявою в порядку ст. 267 КАС України про стягнення середнього заробітку була затримка у виконанні постанови суду від 14.11.2011 року, яку допущено, як вважає позивач, внаслідок неправомірних дій суб'єкта владних повноважень - Львівської митниці.

У зв'язку з цим суд встановив, що виконавчі листи за постановою суду від 14.04.2011 року було видано 29.11.2011 року. Якщо виконавчий лист в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_4 пред'явив до виконання 14.12.2011 року, то виконавчий лист за тим же судовим рішенням в частині поновлення на посаді позивач пред'явив до примусового виконання лише 27.04.2012 року. Позивач та його представник не пояснили суду причини такого зволікання із зверненням до органів ДВС України щодо виконання рішення суду від 14.04.2011 року, яке в частині поновлення на посаді було допущено до негайного виконання.

В силу приписів ст. 257 КАС України судове рішення, яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. За таким рішенням, відповідно до ст. 258 КАС України, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається виконавчий лист.

Постанову у справі №2а-8798/10/1370 про поновлення ОСОБА_4 на посаді ухвалено 14.04.2011 року, але із заявою про видачу виконавчого листа за цією постановою, згідно з відомостями КП «Діловодство спеціалізованого суду», позивач звернувся лише 10.11.2011 року, тобто майже через шість місяців після ухвалення постанови від 14.04.2011 року.

Окрім того, як встановлено судом, виконавче провадження №32439150 про поновлення ОСОБА_4 на посаді було закінчено 14.08.2012 року у зв'язку з прийняттям наказу ДМС України від 12.06.2012 року №1228-к. Копію цієї постанови державного виконавця було надіслано на адресу позивача (м. Львів, вул. Ю.Липи, 39/27). Туди ж Львівська митниця ДМС скерувала свій лист від 14.06.2012 року про необхідність з'явитися у відділ кадрової роботи Львівської митниці для ознайомлення з тим же наказом ДМС України від 12.06.2012 року №1228-к, що є необхідною умовою для початку виконання обов'язків за посадою в митних органах. В останньому випадку конверт повернено адресанту без вручення, відтак позивач фактично не отримав повідомлення Львівської митниці про наявність наказу про його поновлення, проте винних та/або протиправних дій чи бездіяльності зі сторони як Львівської митниці ДМС, так і ДМС України в цьому випадку не було.

В той же час, про прийняття наказу ДМС України від 12.06.2012 року №1228-к позивач мав би дізнатися отримавши постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 14.08.2012 року. Втім, жодних дій спрямованих на те, щоб ознайомитися з прийнятим наказом та, відповідно, приступити до виконання посадових обов'язків відповідач не вчиняв. Зокрема суду не надано будь яких доказів, які б свідчили про те, що до дати звільнення за власним бажанням позивач цікавився перебігом виконавчого провадження. Немає також і доказів, які б підтверджували, що позивач звертався безпосередньо до Львівської митниці або ж до ДМС України як боржника у виконавчому провадженні №32439150 щодо свого поновлення на посаді. Зокрема, як згадано вище виконавче провадження №32439150 було завершено ще в серпні 2012 року, а з наказом ДМС України від 12.06.2012 року №1228-к позивач ознайомився лише в 07.02.2013 року, тобто через шість місяців після закінчення виконавчого провадження і майже через вісім місяців від дати прийняття наказу ДМС України про поновлення на посаді.

Натомість, як встановлено судом ДМС України як боржник у виконавчому провадженні виконало своє зобов'язання щодо поновлення ОСОБА_4 на посаді, прийнявши відповідний наказ від 12.06.2012 року, а Львівська митниця у свою чергу вжила належних заходів з метою повідомлення позивача про необхідність ознайомлення з цим наказом.

Наведені вище обставини в цілому дають суду підстави погодитись з думкою представника Львівської митниці ДФС України про зволікання власне зі сторони позивача у якомога швидшому поновлені на посаді, звільнення з якої, як встановлено постановою суду від 14.04.2011 року, було протиправним. Водночас суд не встановив обставин протиправності дій Львівської митниці ДМС України та ДМС України (боржників у виконавчому провадженні), спрямованих на необґрунтовану затримку чи небажання своєчасного виконання постанови суду від 14.04.2011 року.

Щодо тверджень представника Львівської митниці ДФС про пропуск позивачем десятиденного строку на звернення із заявою в порядку ст. 267 КАС України суд зазначає наступне. До виконання обов'язків на посаді позивача фактично було допущено 07.02.2013 року після оголошення наказу ДМС України №1228-к від 12.02.2012 року. В даному випадку відлік десятиденного строку на подання заяви про стягнення заробітку за час затримки виконання рішення суду позивач здійснив з дати прийняття наказу про звільнення - 08.02.2013 року. Із заявою в порядку ст. 267 КАС України він звернувся до суду 16.02.2013 року (дата, проставлена органом поштового зв'язку на поштовому конверті, в якому надійшла заява), тобто в межах десяти днів як від початку виконання обов'язків за посадою, так і від дати звільнення.

З огляду на наведене вище суд дійшов висновку про відсутність достатніх і обґрунтованих підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу внаслідок затримки виконання постанови суду від 14.04.2011 року.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 158-163, 167, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльність Львівської митниці ДФС України та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання постанови суду від 14.04.2011 року - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі, до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Ланкевич А.З.

Суддя Гавдик З.В.

Суддя Гулик А.Г.