Справа № 2-а-1084/11
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2011-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1084/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2011 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

при секретарі - Матірна Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ Будсервіс-монтаж про визнання незаконною бездіяльності субєкта владних повноважень та призначення і стягнення страхових виплат, у звязку зі смертю годувальника, -

ВСТАНОВИВ:

08.10.2010 року до суду звернулась ОСОБА_1 із позовною заявою до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ Будсервіс-монтаж про визнання незаконною бездіяльності субєкта владних повноважень та призначення і стягнення страхових виплат, у звязку зі смертю годувальника. Вимоги мотивує тим, що вона з 1977 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу мають дітей. 11.11.2009 року на території Кіровоградського електрометалургійного заводу під час виконання робіт по демонтажу даху виробничої будівлі »Дільниця електродугових печей» стався нещасний випадок з працівниками ТОВ «Будсервіс-монтаж», одним з яких був її чоловік ОСОБА_2, та який внаслідок нещасного випадку загинув. По даному факту було проведено спеціальне розслідування нещасного випадку, про що складено відповідний акт форми Н-5 від 09.12.2009 року, та Н-1 від 04.12.2009 року, яким було встановлено, що дійсно нещасний випадок мав місце на виробництві. 18.12.2009 року вона звернулась до відповідача із заявою щодо призначення їй страхових виплат у зв»язку із смертю годувальника , однак листом від 28.12.2009 року їй було повернуто заяву без розгляду , оскільки відповідач вважає, що між її чоловіком та ТОВ « Будсервіс-монтаж» не був укладений трудовий договір(контракт) , а мав місце лише цивільно- правовий договір від 14.09.2009 року , згідно якого виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи , не підпадає під дію правил внутрішнього розпорядку, не має права на одержання допомоги з соціального страхування , самостійно сплачує страхові внески на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, у 9.12.2009 року, та Н-1 від 04.12.2009 року, яким було встановлено, що дійсно нещасний випадок мав місце на виробництві. 18.12.2009 року вона звернулась до відповідача із заявою щодо призначення їй страхових виплат у зв»язку із смертю годувальника , однак листом від 28.12.2009 року їй було повернуто заяву без розгляду , оскільки відповідач вважає, що між її чоловіком та ТОВ « Будсервіс-монтаж» не був укладений трудовий договір(контракт) , а мав місце лише цивільно- правовий договір від 14.09.2009 року , згідно якого виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи , не підпадає під дію правил внутрішнього розпорядку, не має права на одержання допомоги з соціального страхування , самостійно сплачує страхові внески на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, у 9.12.2009 року, та Н-1 від 04.12.2009 року, яким було встановлено, що дійсно нещасний випадок мав місце на виробництві. 18.12.2009 року вона звернулась до відповідача із заявою щодо призначення їй страхових виплат у зв»язку із смертю годувальника , однак листом від 28.12.2009 року їй було повернуто заяву без розгляду , оскільки відповідач вважає, що між

Тому, посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати бездіяльність Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді незаконною ; зобовязати відповідача зареєструвати нещасний випадок на виробництві та зробити страхову виплату, у звязку з втратою годувальника відповідно до вимог чинного законодавства; нарахувати страхові виплати з довідки № 20 від 16.12.2009 року про середню заробітну плату, виданої ТОВ « Будсервіс-монтаж» та стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. , судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на їх обґрунтування послався на обставини, які викладені у позовній заяві( а.с. 2-4).

Відповідач - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді, його представник в суді позов не визнав , просив у задоволенні вимог відмовити у повному обсязі. Зазначав, що дійсно з чоловіком позивачки стався нещасний випадок на виробництві , проте ОСОБА_2 не перебував у трудових правовідносинах з ТОВ « Будсервіс-монтаж» , а працював на умовах цивільно-правового договору, а відтак він не є субєктом страхування від нещасного випадку. Також, представник заперечує щодо перерахування підприємством на якому працював ОСОБА_2 за цивільно-правовим договором страхових внесків. Їх відділенням було проведено перевірку 11.05.2010 року ТОВ « Будсервіс-монтаж» щодо правильності нарахування , повноти та своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування, за результатами якої було складено акт №90 від 11.05.2010 року, та було виявлено зайво перераховані страхові внески в сумі 528,12 грн., які відповідно було зараховано в рахунок майбутніх платежів страхових внесків до Фонду сплачених по страхуванню осіб працюючих на умовах трудового договору.

Щодо відшкодування з Фонду моральної шкоди представник вказував, що позивачка не довела суду наявність заподіяння ними шкоди , протиправність діяння її заподіювача, наявність звязку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Третя особа - ТОВ Будсервіс-монтаж , його представник в суді погодився з вимогами позивачки та просив їх задовольнити.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 14.09.2009 року між ТОВ «Будсервіс-монтаж» (замовник) та ОСОБА_2 (виконавець) було укладено цивільно-правовий договір, предметом якого були : виконання демонтажу металевих конструкцій ливарного цеху Кіровоградського металургійного заводу . Згідно п.1.1. Договору виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи , не підпадає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування , самостійно сплачує страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами ,зумовленими народженням та похованням. Вказаний договір підписаний замовником та виконавцем ( а.с. 11). Трудової книжки , де б містились записи щодо роботи ОСОБА_2 в ТОВ « Будсервіс-монтаж» не надано.

11 листопада 2009 року на території Кіровоградського електрометалургійного заводу під час виконання робіт по демонтажу даху виробничої будівлі »Дільниця електродугових печей» стався нещасний випадок з працівниками ТОВ «Будсервіс-монтаж», одним з яких був ОСОБА_2 (чоловік позивачки , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу а.с. 10). Внаслідок нещасного випадку ОСОБА_2 загинув.

В статті 13 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності № 1105-ХІ від 23.09.1999 року дано визначення страховому випадку яким є нещасний випадок на виробництві з настанням якого виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг. При цьому статтею 14 вказаного Закону визначено, що нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обовязків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоровю або настала смерть.

Факт нещасного випадку на виробництві розслідується відповідно до „Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ № 1112 від 25.08.2004 року.

Дія відповідного порядку поширюється на осіб, які відповідно до законодавства уклали з роботодавцем трудовий договір (контракт) або фактично були допущені до роботи в інтересах підприємства.

ОСОБА_3 до пункту 13 вказаного порядку створена комісія повинна визначити, чи пов'язаний нещасний випадок з виробництвом та скласти акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5, а також акт про нещасний випадок, повязаний з виробництвом за формою Н-1, якщо нещасний випадок визнано таким, що повязаний з виробництвом, або акт про нещасний випадок не повязаний з виробництвом за формою НПВ, якщо нещасний випадок визнано таким, що не повязаний з виробництвом і передати їх на затвердження роботодавцю.

Згідно акту форми Н-5 від 04.12.2009 року , затвердженого начальником теруправління Держгірпромнагляду по області 09.12.2009 року, при спеціальному розслідуванні нещасного випадку, комісія прийшла до висновку , що нещасний випадок з ОСОБА_2 вважається повязаним з виробництвом ( а.с.12-15). Однак, є окрема думка страхового експерта з охорони праці ( а.с. 16).

04.12.2009 року відносно ОСОБА_2 складено акт №2 формаН-1 про нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом ( а.с. 17-18).

Статтею 43 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності № 1105-ХІ від 23.09.1999 року визначено, що у разі смерті потерпілого члени його сім'ї мають право на одержання від Фонду соціального страхування від нещасних випадків страхових виплат ( одноразової допомоги, пенсії у звязку з втратою годувальника ) та послуг, пов'язаних з похованням померлого.

Стаття 33 вказаного Закону визначає, що у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особі, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання ( діти, які не досягли 16 років, діти, які є учнями, студентами денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ними 23 років.

18.12.2009 року позивачка, як дружина потерпілого , звернулась до відповідача із заявою щодо призначення їй страхових виплат у звязку з смертю годувальника( а.с. 20).

Статтею 2 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності № 1105-ХІ від 23.09.1999 року визначено, що дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору ( контракту ) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання, у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - субєктів підприємницької діяльності.

При цьому, пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди визначено, що дія Закону № 1105-ХІ не поширюється на працівників, які виконували роботу не відповідно до трудового договору, а на інших юридичних підставах і не є субєктами страхування від нещасного випадку.

ОСОБА_3 № 1105-ХІ визначає основні принципи страхування від нещасного випадку, одним з яких є обовязковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору ( контракту ) та інших підставах, передбачених законодавством про працю. Стаття 8 Закону передбачає, що обовязковому страхуванню від нещасного випадку підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору контракту.

Статтею 6 вказаного Закону визначено, що субєктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих випадках - члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховики. При цьому , статтею 10 відповідного Закону визначено процедуру страхування працівників, яка передбачає, що для страхування він нещасного випадку на виробництві не потрібно згоди або заяви працівника. Страхування здійснюється в безособовій формі і всі особи, перелічені у статті 8 цього Закону, вважаються застрахованими з моменту набрання чинності цим Законом незалежно від фактичного виконання страхувальником своїх зобовязань щодо сплати страхових внесків.

Статтею 35 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності № 1105-ХІ від 23.09.1999 року передбачено, що для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків подається насамперед акт розслідування нещасного випадку за встановленою формою, а також документи щодо непрацездатних осіб, які мають право на отримання страхових виплат. Стаття 37 вищевказаного Закону передбачає, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків може відмовити у виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний повязаним з виробництвом.

Згідно листа №1351/01-19 від 28.12.2009 року відповідач повернув позивачці вказану вище заяву без розгляду, посилаючись на те, що між потерпілим та ТОВ «Будсервіс-монтаж» не було укладено трудового договору (контракту), а мав місце лише цивільно-правовий договір від 14.09.2009 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що хоч і дійсно був нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, були складені акти форми Н-5, Н-1 , було підтверджено фактично допуск потерпілого до роботи в інтересах підприємства , проте сторона позивача не підтвердила його наявності відповідними рішеннями суду (про встановлення факту перебування потерпілого в трудових правовідносинах із ТОВ « Будсервіс-монтаж», визнання цивільно-правового договору від 14.09.2009 року недійсним) , в зв «язку з чим відповідач правомірно залишив без розгляду заяву позивачки, пославшись на ст.8 Закону, який чітко передбачає призначення страхової виплати в звязку з смертю годувальника, саме : обовязковому страхуванню від нещасного випадку на виробництві підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору(контракту), а не на умовах цивільно-правового договору в даному випадку, а відтак позов є передчасним та безпідставним, задоволенню не підлягає в повному обсязі. Також не доведено суду наявність заподіяння відповідачем шкоди позивачці , протиправність діяння її заподіювача, наявність звязку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні для стягнення із відповідача на користь позивачки 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Керуючись Законом України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності № 1105-ХІ від 23.09.1999 року, „Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1112 від 25.08.2004 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року „Про практику розгляду судами трудових спорів, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, ст. ст. 6, 8-11, 70, 71, 86 - 87, 94, 98, 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ Будсервіс-монтаж про визнання бездіяльності незаконною ; зобовязання зареєструвати нещасний випадок на виробництві та зробити страхову виплату, у звязку з втратою годувальника відповідно до вимог чинного законодавства; нарахування страхових виплат з довідки № 20 від 16.12.2009 року про середню заробітну плату та стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. , судових витрат - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_4