Справа № 826/5220/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 червня 2015 року № 826/5220/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Гарника К.Ю., суддів: Добрівської Н.А., Кузьменка В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Державної казначейської служби України

про зобов'язати вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Державної казначейської служби України, (далі по тексту - відповідач) яким просив стягнути з державного бюджету сплачену позивачем грошову заставу в сумі 12180,00 грн. та зобов'язати відповідача перерахувати кошти в сумі 12180,00 грн. на банківський рахунок позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/5220/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 08 квітня 2015 року.

Сторони у судове засідання 08 квітня 2015 року не з'явились, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. У зв'язку з неявкою сторін, розгляд справи судом відкладений на 12 травня 2015 року.

У судовому засіданні 12 травня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Відповідач участі повноважного представника не забезпечив, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

24 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Центральної виборчої комісії про самовисування разом з іншими документами щодо реєстрації його кандидатом у народні депутати України в одномандатному виборчому округу відповідно до позачергових виборів народних депутатів України 26 жовтня 2014 року.

Постановою Центральної виборчої комісії від 29 вересня 2014 року № 1330, ОСОБА_1 відмовлено в реєстрації кандидатом у народні депутати України.

В резолютивній частині постанови від 29 вересня 2014 року № 1330 ухвалено повернути ОСОБА_1 внесені ним грошові застави.

24 листопада 2014 року позивач звернувся із заявою до Центральної виборчої комісії, якою просив повернути внесеу ОСОБА_1 грошову заставу.

Листом від 28 листопада 2014 року № 21-30-7586 Центральна виборча комісія повідомила позивача про пропуск строку на звернення про повернення грошової застави.

11 грудня 2014 року позивач повторно звернувся із заявою з аналогічними вимогами до Центральної виборчої комісії та до Державної казначейської служби України.

Державна казначейська служба України листом від 22 грудня 2014 року № 14-13/3920-28562 повідомила позивача про те, що станом 19 грудня 2014 року платіжне доручення Центральної виборчої комісії України на перерахування коштів, як повернення грошової застави кандидата у народні депутати України на користь ОСОБА_1, в казначействі України відсутнє.

Так, 26 грудня 2014 року позивач вкотре звернувся із заявою до Центральної виборчої комісії, якою просив повернути ОСОБА_1 внесену ним грошову заставу у розмірі 12180,00 грн.

Постановою Центральної виборчої комісії від 13 січня 2015 року № 1330, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви у зв'язку з відсутністю коштів, оскільки на виконання частини 7 статті 56 Закону України «Про вибори народних депутатів України» після офіційного оприлюднення виборів, Центральною виборчою комісією України всі кошти були перераховані до Державного бюджету України.

Позивач посилаючись на відсутність норм прямої дії Закону України «Про вибори народних депутатів України», які б містили вказівки про неможливість повернення внесеної грошової застави кандидату у народні депутати після перерахування коштів Центральною виборчою комісією України до Державного бюджету України, а також відсутності обмеження стосовно строків подачі заяви від кандидата на повернення йому грошової застави, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Так, згідно з частиною 1 статті 1, статті 2, частин 1, 2 статті 3 Закону України "Про Центральну виборчу комісію", Центральна виборча комісія (далі - Комісія) є постійно діючим колегіальним державним органом, який діє на підставі Конституції України, цього та інших законів України і наділений повноваженнями щодо організації підготовки і проведення виборів Президента України, народних депутатів України, депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, всеукраїнського і місцевих референдумів в порядку та в межах, встановлених цим та іншими законами України.

Комісія відповідно до своїх повноважень забезпечує дотримання передбачених Конституцією України та законами України принципів і засад виборчого і референдумного процесів, реалізацію виборчих прав громадян України та права на участь у референдумі, однакове застосування законодавства України про вибори і референдуми на всій території України.

Комісія будує свою діяльність на принципах верховенства права, законності, незалежності, об'єктивності, компетентності, професійності, колегіальності розгляду і вирішення питань, обґрунтованості прийнятих рішень, відкритості і публічності.

Комісія є колегіальним державним органом, який здійснює свої повноваження самостійно, незалежно від інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб.

Комісія та її члени зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 55, абзацом 2 частини 3, частин 6, 7 статті 56 Закону, Центральна виборча комісія реєструє кандидата у депутати, який балотується в одномандатному окрузі в порядку самовисування, за умови пред'явлення ним особисто одного із документів, передбачених пунктом 1 або 2 частиною 2 статті 2 цього Закону, та отримання нею, зокрема, документа про внесення грошової застави відповідно до статті 56 цього Закону.

Відповідно до частини 3, 6 статті 56 Закону України «Про вибори народних депутатів України», грошова застава, внесена кандидатом у народні депутати України, який балотувався в одномандатному окрузі в порядку самовисування, повертається у разі:

- прийняття Центральною виборчою комісією рішення про відмову в реєстрації кандидата у народні депутати України, зокрема в одномандатному окрузі - у п'ятиденний строк після прийняття відповідного рішення;

- якщо за підсумками виборів кандидат у народні депутати України визнаний обраним в одномандатному окрузі - у восьмиденний строк з дня офіційного оприлюднення результатів виборів народних депутатів України.

Таким чином, Законом визначено вичерпні підстави повернення грошової застави кандидатам у народні депутати України, що спростовують доводи позивача про відсутність норм прямої дії Закону України «Про вибори народних депутатів України», які б містили вказівки про неможливість повернення внесеної грошової застави кандидату у народні депутати після перерахування коштів Центральною виборчою комісією України до Державного бюджету України.

В інших випадках грошова застава у восьмиденний строк з дня офіційного оприлюднення результатів виборів народних депутатів України перераховується до Державного бюджету України.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2015 року справа № 826/1311/13-а.

Матеріали справи свідчать, що 24 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Центральної виборчої комісії про самовисування разом з іншими документами щодо реєстрації його кандидатом у народні депутати України в одномандатному виборчому округу відповідно до позачергових виборів народних депутатів України 26 жовтня 2014 року, зокрема останнім подано квитанцію від 24 вересня 2014 року № 0.0.300915024.1, якою ОСОБА_1 внесено на спеціальний рахунок Центальної виборчої комісії грошову заставу в сумі 12180,00 грн.

Постановою Центральної виборчої комісії від 29 вересня 2014 року № 1330, ОСОБА_1 відмовлено в реєстрації кандидатом у народні депутати України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, з огляду на офіційне оприлюднення Центральною виборчою комісією 12 листопада 2014 року в газетах «Голос України» та «Урядовий кур'єр» результатів позачергових виборів народних депутатів України 26 жовтня 2014 року, зокрема в одномандатному виборчому окрузі № 152, Центральною виборчою комісією 20 листопада 2014 року грошову заставу, внесену ОСОБА_1 на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії для реєстрації кандидатом у народні депутати України, на виконання частини 7 статті 56 Закону України «Про вибори народних депутатів України» перераховано до Державного бюджету.

Відповідно до вимог частини 3 статті 56 Закону України «Про вибори народних депутатів України», відповідно до якої, у разі прийняття Центральною виборчою комісією рішення про відмову в реєстрації кандидата у народні депутати України, який балотується в одномандатному виборчому окрузі в порядку самовисування, внесена грошова застава повертається у п'ятиденний строк після прийняття відповідного рішення на визначений відповідним кандидатом у народні депутати України рахунок.

Так, матеріали справи свідчать, що позивач звернувся із заявою про повернення грошової застави в сумі 12180,00 грн. лише 24 листопада 2014 року, та крім того, судом встановлено, що при зверненні з вказаною заявою, останнім не було зазначено реквізитів рахунку для перерахування коштів.

З огляду на те, що заяви ОСОБА_1 до Центальної виборчої комісії були подані поза встановленими частиною 7 статті 56 Закону України «Про вибори народних депутатів України» строками, що призвело до перерахування грошової застави до Державного бюджету на виконання вказаних вимог Закону України «Про вибори народних депутатів України» та з урахуванням відсутності у відповідача платіжного доручення на перерахування коштів, як повернення грошової застави кандидата у народні депутати, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення грошової застави у сумі 12180,00 грн.

Крім того, Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" не передбачено видатків на відшкодування та/або повернення сум грошової застави, перерахованої кандидатами у народні депутати України під час підготовки та проведення виборів народних депутатів України 26 жовтня 2014 року.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про судовий збір, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 182,70 грн., а тому, враховуючи, результат розгляду адміністративної справи та розмір сплаченого судового збору, решта суми судового збору у розмірі 1644,30 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету.

Керуючись вимогами статей 11, 69-71, 94, 158-163, 167, 181 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 4007, код класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 1644,30 (тисяча шістсот сорок чотири тисячі тридцять копійок).

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий суддя К.Ю. Гарник

Судді Н.А. Добрівська

В.А. Кузьменко