Справа № 810/5714/14
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5714/14 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак Н.П.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області до Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівводоканал» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року, позивач звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівводоканал» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі. Свої позовні вимоги мотивував тим, що за відповідачем рахується заборгованість, яку у добровільному порядку не сплачено.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов»язкова, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, КП Фастівської міської ради «Фастівводоканал» є юридичною особою, , як платник податків перебуває на обліку в Васильківській ОДПІ ГУ Міндоходів у Київської області.

У зв'язку з наявністю у відповідача узгодженої суми податкового зобов'язання Васильківською ОДПІ виставлено податкову вимогу від 02.10.2012 №62.

Вказана вимога отримана відповідачем 02.10.2012, що підтверджується підписом директора підприємства на корінці податкової вимоги.

Оскільки у добровільному порядку заборгованість не сплачено, Васильківська ОДПІ звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом про її стягнення.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2014 у справі №810/2210/14 стягнено з КП Фастівської міської ради «Фастівводоканал» на користь Державного бюджету України податковий борг у сумі 842 739,72 грн. грн.

На підставі ст.ст. 87, 95 ПК України Васильківською ОДПІ надіслано до банків, обслуговуючих відповідача, інкасові доручення від 04.08.2014 №№66, 68, 69, 70, які повернуто банками без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках даного платника, про що зроблено відповідні відмітки на їх звороті.

Податковим керуючим 21.03.2011 складено Акт опису майна підприємства, відповідно до якого описано майно загальною вартістю 775 091,98 грн., а саме: насосна станція ІІ підйому (м. Фастів, вул. Чичеріна, 15а) у кількості 1 будівля на суму 636 077,80 грн.; обладнання насосної станції ІІ підйому (м. Фастів, вул. Чичеріна, 15а) у кількості 1 шт. на суму 139 014,18 грн.

З матеріалів справи слідує, що станом на час звернення податкового органу до суду із даним позовом заборгованість відповідача перед бюджетом складала 334 261,67 грн., що підтверджується довідкою від 25.09.2014 та даними облікових карток платника податків - відповідача.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам необхідно зазначити наступне.

Згідно п. 36.5 ст. 36 ПК України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу (п. 89.3 ст. 89 ПК України).

Пунктом 89.8 ст. 89 ПК України передбачено, що орган державної податкової служби зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 87.2 ст. 87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Підпунктом 87.3.2 п. 87.3 ст. 87 ПК України визначено, що не може бути використано як джерела погашення податкового боргу платника податків майно, яке належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків, у тому числі (але не виключно) майно, передане платнику податків у лізинг (оренду), схов (відповідальне зберігання), ломбардний схов, на комісію (консигнацію); давальницька сировина, надана підприємству для переробки, крім її частини, що надається платнику податків як оплата за такі послуги, а також майно інших осіб, прийняті платником податків у заставу чи заклад, довірче та будь-які інші види агентського управління.

З викладеного слідує, що джерелом погашення податкового боргу платника податків не може бути майно, що належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків.

Зі змісту статуту КП Фастівської міської ради «Фастівводоканал» слідує, що нерухоме майно підприємства перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Фастова і закріплюється за ним на праві оперативного управління.

Тобто, майно, яким користується відповідач, перебуває у комунальній власності та підприємству не належить.

Отже, власником насосної станції ІІ підйому та обладнання насосної станції ІІ підйому, які знаходяться в м. Фастів, вул. Чичеріна, 15а, та яким користується відповідач, є Фастівська міська рада.

Як встановлено, вказане майно перебуває у податковій заставі на підставі Акту опису майна від 21.03.2011.

За рахунок описаного у податкову заставу майна позивач просить задовольнити вимоги щодо погашення податкового боргу відповідача.

Тобто, фактично позивач просив задовольнити вимоги щодо погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна, яке належить Фастівській міській раді Київської області, а не відповідачу.

Враховуючи вимоги пп. 87.3.2 п. 87.3 ст. 87 ПК України, майно, описане позивачем у податкову заставу не може бути джерелом погашення податкового боргу відповідача, оскільки відповідач не являється власником такого майна.

Крім того, при прийнятті даного рішення вірно враховано, що вказане майно відноситься до І групи основних засобів, що підтверджується інвентарними картками від 10.11.2014 №9 та №44.

У той же час, статутом відповідача визначено, що відчуження основних засобів здійснюється за погодженням із власником, яке оформляється відповідним рішенням.

Однак, матеріали справи не містять доказів, а позивачем таких доказів суду не надано, погодження Фастівською міською радою Київської області відчуження основних засобів та прийняття відповідного рішення

Враховуючи викладене, вимоги щодо погашення податкового боргу відповідача підприємства за рахунок майна включеного до Акту опису майна від 21.03.2011, є необґрунтованими.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних повноважень, у випадку, якщо він є відповідачем в адміністративній справі, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом адміністративного судочинства України на кожну сторону, в не залежності від того чи є вона суб'єктом владних повноважень, покладено обов'язок щодо доведення обставин на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 16 червня 2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 11 червня 2015 року.

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.