Справа № 802/4114/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/4114/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Заброцька Л.О.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

10 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Александрової К.В.,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Кондратюк О.П

представника відповідача Терепи С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 07.11.2014 та податкове повідомлення - рішення форми "Р" № від 07.11.2014 прийняті Вінницькою ОДПІ ГУ Міндоходів України у Вінницькій області; визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) на загальнообов'язкове державне соціальне страхування №Ф-1493 від 27.10.2014 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 07.11.2014, винесені Вінницькою ОДПІ ГУ Міндоходів України у Вінницькій області.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебував на спрощеній системі оподаткування і, здійснюючи діяльність по реалізації Prepaid продукції і прийому платежів на підставі договору комісії №2 від 01 січня 2011 року укладеного із ТОВ "Вінкардсервіс", отримав у І кварталі 2011 року виручку, що складалася з винагороди за надані послуги та не перевищувала граничний розмір виручки, установлений Указом Президента України від 3 липня 1998 року N 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (далі - Указ N 727/98). Позивач зазначив, що під час перевірки ОДПІ помилково віднесла до складу виручки позивача транзитні кошти, одержані ФОП ОСОБА_5

Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 07 квітня 2015 року позов задовольнив повністю. Визнав протиправними та скасував податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 07.11.2014 та податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 07.11.2014, прийняті Вінницькою об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Вінницькій області щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_5; визнав протиправними та скасував вимогу про сплату боргу (недоїмки) на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № Ф-1493 від 27.10.2014 та рішення № від 07.11.2014 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, винесені Вінницькою об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Вінницькій області; стягнуто з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 понесені судові витрати (судовий збір) в сумі 487, 20 грн. 20 коп..

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі відповідач посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, не надання правової оцінки обставинам справи, що є грубим порушенням норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 07.04.2015 у справі №802/4114/14-а та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Аргументуючи доводи апеляційної скарги відповідач вказує на правомірність прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень і виходить з того, що всі грошові кошти, які надходили на банківський рахунок ФОП ОСОБА_5 за договором доручення (комісії) №2 від 01 січня 2011 року про реалізацію Prepaid продукції, є виручкою в розумінні положень Указу N 727/98, що свідчить про перевищення її граничного обсягу та порушення позивачем умов перебування на спрощеній системі оподаткування.

Позивач не скористався правом регламентованим положеннями статті 191 КАС України щодо надання письмових заперечень на апеляційну скаргу відповідача.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 зареєстровано як фізичну особу - підприємця 03.03.2006, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № 364364 від 06.11.2013 (а.с. 7-9 ). З 01.01.2010 по 31.12.2011 позивач перебув на податковому обліку у Вінницькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області на спрощеній системі оподаткування на умовах сплати єдиного податку, а з 01.01.2012 по 31.12.2013 здійснював діяльність на спрощеній системі оподаткування група 2 (20 %).

В період з 14.10.2014 по 20.10.2014 Вінницькою ОДПІ, відповідно до наказу від 07.10.2014 № 2849 та направлення від 07.10.2014 №2663/17 виданих Вінницькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_5 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2010 по 31.12.2013, дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2013. Результати перевірки оформлено актом №2815/1701/НОМЕР_2 від 27.10.2014 (а.с.10-30).

Відповідно до висновків зазначеного акту, в ході перевірки встановлено порушення позивачем:

- статті 1, 5 Указу Президента України від 03.07.1998 № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ, в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за період 2011 рік на суму 1234255,80 грн., за 2012 рік в сумі 7337,85 грн., в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за період з 01.01.2011 по 31.12.2012 в сумі 1241593,65 грн.;

- п. 177.10 ст. 177 Податкового Кодексу України №2755-IV від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, а саме, не ведення книги обліку доходів та витрат;

- п. 183.10 ст. 183, п. 187.1 ст. 187, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-IV, внаслідок чого за період з 01.04.2011 по 31.12.2012 позивачем занижено податкове зобов'язання на суму 1256168,00 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет, в тому числі за 2011 рік на суму 1211624,00 грн., за 2012 рік на суму 44544,00 грн.;

- п. 2 ст. 7, ч. 8 ст. 9, ч. 5 ст. 11 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 07.07.2010 №2464-VI в сумі 66374,81 грн., в тому числі за 2011 рік в сумі 41918,61 грн., за 2012 рік в сумі 24456,20 грн.

Суть встановлених порушень полягає у тому, що в ході перевірки виявлено порушення підприємцем податкового законодавства в частині перевищення граничного обсягу виручки від реалізації товарів в І кварталі 2011 року, тобто більше 500 тисяч гривень.

На підставі виявлених порушень Вінницькою ОДПІ були прийняті:

- податкове повідомлення-рішення від 07.11.2014 № , яким збільше но суму грошового зобов'язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування у розмірі 1 551 992,06 грн., з яких за осно вним платежем 1 241 593,65 грн. та за штрафними санкціями 310 398,41 грн., за порушення ст.ст 1, 5 Указу Президента України № 727/98 та п. 177.2 ст. 177 ПК від 02.12.2010 року.

-податкове повідомлення - рішення від 07.11.2014 № , яким збільше но суму грошового зобов'язання зі сплати податку на додатку вартість у розмірі 229 087,50 грн., з яких за основним платежем 183 270,00 грн. та за штрафними санкціями 45 817,50 грн., за порушення п. 183.10 ст. 183, п. 187.1 ст. 187, п. 200.1 ст. 200 ПК України від 02.12.2010.

-вимога № Ф-1493 від 27.10.2014 про сплату боргу (недоїмки) на загально обов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 66 374,81 грн. за порушення п. 2 ст. 7, ч. 8 ст. 9 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове держав не соціальне страхування" від 08.07.2010 .

-рішення № від 07.11.2014 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 8733,41 грн., прийнятого на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страху вання" від 08.07.2010.

Не погодившись з такими рішеннями позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що готівкові гроші, отримані на виконання умов договору доручення (комісії) №2 від 01 січня 2011 року, не є виручкою останнього від реалізації Prepaid продукції у розумінні положень Указу N 727/98. Обсяг виручки ФОП, що є платником єдиного податку і здійснює свою діяльність за договором доручення (комісії), складається лише із сум винагороди, яка у період, що перевірявся, не перевищила визначеного цим Указом граничного розміру.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Указом № 727/98 (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) запроваджено спрощену систему оподаткування, обліку та звітності для суб'єктів малого підприємництва, пунктом першим статті 1 якого передбачається надання фізичним особам права перебувати на такій системі оподаткування за умови, якщо вони здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 000 грн.

У пункті четвертому статті 1 цього Указу встановлено, що виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Відповідно до статті 5 Указу N 727/98 у разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Як встановлено судом першої інстанції, в періверяємий період ФОП ОСОБА_5 здійснював підприємницьку діяльність, основним видом якої було надання в оренду офісних машин і устаткування, у тому числі комп'ютерів (КВЕД 77.33); надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у. (КВЕД 82.99); ремонт комп'ютерів і периферійного устаткування (КВЕД 95.11); консультування з питань інформації (КВЕД 62.02).

На підставі договору доручення (комісії) №2 від 01 січня 2011 року, укладеного із ТОВ "Вінкардсервіс", у відповідності до умов якого Комісіонер зобов'язується реалізовувати Prepaid продукцію в інтересах Комітента в порядку та на умовах, передбачених Правилами роботи об'єднаної системи моментальних платежів TOB "ОСМП", в перевіряємий період ФОП ОСОБА_5 реалізовував Prepaid продукцію та приймав платежі в порядку та на умовах передбачених зазначеним договором.

Пунктом 2.5 вказаного договору встановлено, що грошові кошти, які надходять до терміналів Комісіонера, являються власністю Комітента за виключенням винагороди, виплаченої Комітентом Комісіонеру за виконання зобов'язань згідно даного Договору.

Пунктом 5 даного договору встановлено, що винагородою Комісіонера являється комісія за користування терміналом, яку сплачує платник при купівлі Prepaid продукції через платіжний термінал (п.5.1). При цьому, розмір комісії за користування терміналом Комісіонер встановлює самостійно та на власний розсуд, керуючись додатком № 3 до даного договору (п. 5.5). Комісіонер перераховує суму коштів за реалізацію Prepaid продукції та Prepaid послуг на розрахунковий рахунок Комітента або вносить до каси Комітента, утримує при цьому тільки суму комісійної винагороди за використання терміналом (п. 5.3).

Представником позивача надані банківські виписки ( т.1 а.с. 100-276), згідно яких кошти, що поступали в перевіряємий період на рахунок позивача, відкритий у банку "СЕБ Банк", надходили з призначенням платежу - зарахування коштів за прийом платежів та припейд продукції згідно договору комісії, а також банківські виписки ( том 1 а.с. 100-276 ), які підтверджують факт, що кошти за реалізовану Prepaid продукцію позивачем перераховані агенту за договором комісії № 2 від 01 січня 2011 року.

Відповідач не заперечує, що ФОП ОСОБА_5 реалізовував товар ( продукцію ) як субагент, а також перераховував отримані кошти TOB "Вінкардсервіс", при цьому податковий орган дійшов висновку, що надходження коштів на розрахунковий рахунок підприємця у І кварталі 2011 року є його виручкою, що склала 2168015,50 гривень, а тому з ІІ кварталу 2011 року підприємцю слід було перейти на загальну систему оподаткування.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає такий висновок відповідача правильним. Власне, положеннями Указу N 727/98 не передбачено можливості кваліфікації фактично отриманих платником коштів від реалізації товарів (послуг) як його виручки залежно від виду правочину, на підставі якого отримані такі кошти, та від їх подальшого спрямування. А відтак спірні кошти, отримані позивачем за виконання зобов'язань на користь третіх осіб у рамках виконання договору доручення (комісії) №2 від 01.01.2011 є виручкою ФОП ОСОБА_5 у розумінні статті 1 Указу N 727/98. Чинне податкове законодавство, встановлюючи обов'язок особи зареєструватися платником податків на загальних підставах за умови перевищення обсягу оподатковуваних операцій, не містить будь-яких особливостей або застережень залежно від режиму оподаткування, на якому перебуває особа. Невиконання ж такого обов'язку особою у визначений законом строк тягне застосування передбачених законом наслідків.

Така ж позиція щодо застосування норм права при розгляді спорів цієї категорії, висвітлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 19 січня 2010 року (справа N 1966во09), в якій викладено висновок про те, що наявність хоча б однієї з таких підстав, як: загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), що перевищує допустимий розмір для платників єдиного податку; здійснення операцій або укладання угод на суму, що перевищує допустимий розмір для підприємців-платників єдиного податку; перевищення обсягу виручки, максимально встановленого для платників єдиного податку; недотримання форми розрахунків, - передбачають перереєстрацію платника єдиного податку платником податків на загальних підставах. Недотримання строків такої перереєстрації тягне встановлену законом відповідальність.

ФОП, що перебуває на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності, отримавши в ході реалізації товару на виконання договорів комісії на власний розрахунковий рахунок суму, яка перевищує дозволений вищезгаданим Указом розмір виручки, а саме 500000 грн., повинен перейти на загальну систему оподаткування.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про обґрунтоване донарахування Вінницькою ОДПІ позивачу спірних сум податку згідно оскаржених податкових повідомлень-рішень.

За вказаних вище обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення, вимогу та рішення відповідач діяв в межах наданих повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством .

Разом з тим, суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним вище обставинам, зібраним по справі доказам та не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, неправильно вирішив спір задовольнивши позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги спростовують встановлені судом першої інстанції обставини та узгоджуються з нормами права, що регулюють спірні відносини.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що постанова Вінницького окружного адміністративного суду не відповідає вимогам статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийнята судом першої інстанції при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

За приписами пунктів 1, 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Згідно з частиною 2 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Підсумовуючи викладене колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень скасувати.

Прийняти нову постанову якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5 в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 червня 2015 року.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

Совгира Д. І.