Справа № 2а-6576/11/1370
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2011 р. № 2а-6576/11/1370
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Брильовського Р.М.,
при секретарі Падляк О.І.
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Український стандарт" до ДПІ у Залізничному районі м. Львова про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки акту відповідача, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають фактичним обставинам фінансово-господарської діяльності позивача. Позивач наголошує, що відповідач не проводив документальної перевірки а прийняв податкові повідомлення -рішення на підставі акту який не відповідає вимогам законодавства. Вважає, що відповідач не довів фактів безтоварності операцій.
Крім того, позивач зазначає, що наявність усіх первинних документів : договорів, актів виконаних робіт, накладних, шляхових листів, ліцензій, доказів видання довіреностей на отримання товаро-матеріальних цінностей, платіжних доручень, податкових накладних та таких же документів які підтверджують використання придбаних послуг та товарів у власній господарській діяльності з метою отримання прибутку є доказами фактичного виконання робіт за договорами підряду та отримання товароматеріальних цінностей і є достатньою підставою для включення до витрат сум сплачених за послуги та товари та підставою для включення до податкового кредиту сплачених сум податку на додану вартість при придбанні послуг чи товарів. На думку позивача, відповідність операцій з придбання послуг та ТМЦ у ПП "Львів Проектбуд Реставрація", виду його господарської діяльності з метою отримання прибутку свідчить про безпідставність та необґрунтованість висновку відповідача про порушення норм діючого законодавства з оподаткування.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та додатковому обґрунтуванні позовних вимог, надав усне пояснення .
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у письмовому запереченні на адміністративний позов від 01.09.2011 року № 228679/9/10-008, в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Свої заперечення обґрунтовує тим, що в процесі проведення перевірки встановлено, що позивачем безпідставно віднесено до валових витрат вартість послуг та ТМЦ отриманих від ПП "Львів Проектбуд Реставрація", що призвело до завищення відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток за 2009 р.на 399638,00 грн. та заниження податку на прибуток за 2009 р. на 442936,00 грн. і завищенні податкового кредиту за 2009 р. на суму 434275 грн.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, ввиходив з наступних підстав.
ДПІ у Залізничному районі м.Львова проведено перевірку , за результатами якої складено ОСОБА_4 Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Будівельна компанія "Український стандарт" ЄДРПО - 32409719 з питань взаємовідносин з ПП "Львів Проектбуд Реставрація" , за період з 01.05.2009 р. по 31.12.2009 р. від 21.02.2011 р. №233/23-2/32409719.
Підпунктом 75.1.2. п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що "Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків".
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
Пунктом 5.2. цього ж Порядку передбачено, що "У разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення".
Пунктом 86.10 ст. 86 ПК України передбачає, що в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов'язань платника.
У відповідності до пп.54.3.2. п. 54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань.
Відповідно визначення контролюючим органом сум грошових зобовязань та зменшення відємного значення оподаткування для платника податку можливе за результатами документальної перевірки.
ОСОБА_4 наведених та інших статей ПК України, планова та позапланова перевірка відрізняються лише підставами її проведення, а за змістом проведення перевірки та відображення даних перевірки, в тому числі і помилок платника податку щодо завищення податкових зобовязань, вони не відрізняються.
В ОСОБА_4 Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Будівельна компанія "Український стандарт" ЄДРПО - 32409719 з питань взаємовідносин з ПП "Львів проект буд реставрація" , за період з 01.05.2009 р. по 31.12.2009 р. від 21.02.2011 р. №233/23-2/32409719 не зазначено, що це документальна перевірка, також акт не містить даних щодо перевірки усіх податків за перевірений період, в акті не відображені дані про правильність обрахування платником податків податкових зобовязань і податкових витрат за перевірений період , аналогічно відсутні дані про правильність обрахування платником податків податкових зобовязань по ПДВ та формування податкового кредиту за перевірений період .
ОСОБА_5 не відповідає по формі та змісту "ОСОБА_6 рекомендаціям щодо оформлення матеріалів документальних перевірок суб'єктів господарювання - юридичних осіб, а також їх філій, відділень та інших відокремлених підрозділів та документування виявлених порушень" затвердженими як Додаток 7 до наказу ДПА України від 11.09.2008 р.№584 (зі змінами і доповненнями).
ОСОБА_6 рекомендаціями передбачено, що "Перевірка суб'єкта господарювання може бути проведена вибірковим методом за визначений період чи по визначеним операціям, які за результатами проведеного аналізу визначено ризиковими.
Вибірковий метод проведення перевірки - це перевірка суб'єкта господарювання, яка обмежується вибраним(и) звітним(и) податковим(и) періодом(ами) в межах періоду, за який проводиться перевірка, або вибраними до перевірки ризиковими операціями протягом всього періоду, що перевіряється (за умови, що перевірка лише цих операцій дає змогу оцінити повноту декларування суб'єктом господарювання певних показників декларацій (звітів, інших документів) або в повній мірі перевірити інші питання, що підлягають перевірці).
Позивач представив за перевірений період реєстр виданих довіреностей на отримання матеріальних цінностей з якого слідує, що довіреностей на отримання ТМЦ по господарських операціях з ПП "Львів Проектбуд Реставрація" видано 6 , а довіреностей на отримання ТМЦ від інших субєктів господарювання видано 204, що свідчить про те, що при перевірці лише господарських операцій з одним субєктом господарювання неможливо зробити висновок про правильність обрахування позивачем валових витрат, а висновок про заниження податку на прибуток чи завищення відємного значення обєкту оподаткування немає змісту без перевірки правильності обчислення скоригованого валового доходу чи скоригованих валових витрат.
В ОСОБА_5 перевірки не відображено інших необхідних показників (напр. нарахування амортизації), що свідчить про незясування відповідачем усіх складових нарахування скоригованих валових витрат. А в другому кварталі 2009 р. перевірялися лише два звітні місяці (травень і червень), що позбавло ревізора можливості перевірити вірність обрахування позивачем податку на прибуток за другий квартал 2009 р., хоча висновки в ОСОБА_5 від 21.02.2011 р. про виявлені порушення саме в цьому кварталі відповідачем зроблено. ОСОБА_5 свідчить, що перевірка проведена відповідачем не є документальною перевіркою , оскільки відповідачем фактично не перевірялося за методами визначеними діючими нормативними актами правильності обчислення позивачем скоригованого валового доходу та скоригованих валових витрат відповідно висновок про заниження податку на прибуток та завищення відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток в ОСОБА_5 Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Будівельна компанія "Український стандарт" ЄДРПО - 32409719 з питань взаємовідносин з ПП "Львів проект буд реставрація" , за період з 01.05.2009 р. по 31.12.2009 р. від 21.02.2011 р. №233/23-2/32409719 не базується на результатах документальної перевірки і немає реального змісту.
У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органами місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України .
ТзОВ "БК "Український стандарт" взяте на облік в ДПІ у Залізничному районі м. Львова 25.03.2003р. за № 32409719, є платником податку на додану вартість, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість № 17743855 від 17.06.2005 р. має ліцензії :
- на господарську діяльність, повязану із створенням обєктів архітектури Серія АГ № 576046 від 08.04.11р. , попередня ліцензія на будівельну діяльність - Серія АВ № 193574 від 20.10.06р.;
- на надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі) - Серія АВ № 337702 від 06.06.07р., здійснює господарську діяльність надаючи послуги по загальному будівництву будівель ( нові роботи, роботи з заміни, реконструкції та відновлення), послуги автомобільного вантажного транспорту, виробництво та продаж бетонів, розчинів; виробництво та продаж виробів з ПВХ (вікна, двері), монтаж та продаж систем вентиляції та кондиціонування, має основні засоби : транспортні засоби та устаткування для здійснення будівельних робіт в тому числі бетонозмішувачі, штукатурну станцію, бетонно-розчинний вузол (див.оборотно сальдові відомості по рахунках 104;105).
Так а ОСОБА_5 Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Будівельна компанія "Український стандарт" ЄДРПО - 32409719 з питань взаємовідносин з ПП "Львів проектбуд реставрація" , за період з 01.05.2009 р. по 31.12.2009 р. від 21.02.2011 р. №233/23-2/32409719 зазначено, що позивачем порушено вимоги Закону України "Про оподаткування прибутку" та Закону України "Про податок на дотану вартість", а також п.1-2 ст.215,ст..203,ст.216,ст.228 ЦК України.
А також в розділі 3.2.2. "Податковий кредит" вказано , що перевіркою за період з 01.05.2009 р. по 31.12.2009 р. встановлено завищення податкового кредиту на суму 434275,005 грн.
В ОСОБА_5 від 10.06.2010 р. зазначено, що за період з 10.05.2009 р. по 31.12.2009 р. ПП "Львів Проектбуд Реставрація" задекларовано скоригований валовий дохід 13 605 507,00 грн. а перевіркою встановлено завищення скоригованого валового доходу за цей же період в сумі 8 450 596,41 грн.
В акті також зазначено, що за перевірений період ПП "Львів Проектбуд реставрація" задекларовано валові витрати у сумі 13 452 853,00 грн. перевіркою встановлено завищення валових витрат за рахунок відображення вартості безтоварних операцій на суму 8 450 596,41 грн.
За даними ОСОБА_5 від 10.06.2010 р. за період з 01.05.2009 р. по 31.12.2009 р. ПП "Львів Проектбуд реставрація" задекларувало податкове зобовязання по ПДВ в сумі 2 607 328,00 грн., перевіркою встановлено завищення податкового зобовязання по податку на додану вартість у сумі 1 725 318,00 грн. за рахунок відображення зобовязань за безтоварними операціями. Перевіркою встановлено декларування даним підприємством податкового кредиту в сумі 2 531 915,00 грн. при цьому виявлено завищення податкового кредиту в сумі 1 725 318,00 грн.за рахунок безтоварних операцій. Таким чином, перевіркою (Див стор.43 ОСОБА_5 від 10.06.2010 р.) повноти нарахування ПДВ Приватним підприємством "Львів проект буд реставрація", що підлягає сплаті до бюджету за період з 01.05.2009 р. по 31.12.2009 р. не встановлено його заниження чи завищення.
Відповідно висновок органів податкової інспекції про безтоварність господарських операцій здійснених ПП "Львів Проектбуд Реставрація" та відсутність порушень з нарахувань податку на прибуток та податку на додану вартість базується виключно на припущеннях про безтоварність операцій з придбання послуг чи товарів, що не виключає можливість здійснення господарської діяльності та вчинення вказаним підприємством інших порушень податкового чи іншого законодавства .
Таким чином, даний акт перевірки не може слугувати повноцінним доказом здійснення безтоварних операцій за господарськими договорами позивача із ПП "Львів проектбуд реставрація" , оскільки в ОСОБА_5 від 10.06.2010 р. не піддається сумніву здійснення поставок на загальну суму 5 154 911,00 грн. та формування податкового кредиту по ПДВ в сумі 806597 грн..
В свою чергу ці ж податкові накладні в ОСОБА_5 перевірки позивача від 21.02.2011 р., зазначені, як видані за безтоварними операціями. Оскільки ці поставки не відображені в ОСОБА_5 перевірки постачальника як безтоварні у відповідача не було достаньо підстав зробити висновок, що вони безтоварні у покупця.
Підставою для висновків по акту слугували факти придбання Приватним підприємством "Львів Проектбуд Реставрація" (за перевірений період) послуг та товарів у ПП "Франківськ центр буд", ПП "Мірошник", та ПП "Перфектбуд".
Висновки про безтоварність операцій зроблено в звязку із непредставленням до перевірки товаротранспортних накладних та даних аналізу автоматизованої інформаційної системи ДПА у Львівській області (АІС ОР) про те, що ПП "Франківськ центр буд", ПП "Мірошник"та ПП "Перфектбуд"з моменту реєстрації не мають достатньої кількості найманих працівників і у перелічених підприємств відсутні на балансі транспортні засоби.
ОСОБА_4 перевірки від 10.06.2010 р. ПП "Львів Проектбуд реставрація" одночасно зависивши податкові зобовязання по податку на прибуток та зависивши валові витрати а також податкові зобовязання по ПДВ та податковий кредит одночасно не здійснила занижень сплати податку на прибуток та податку на додану вартість.
Позивач стверджує , що йому не було і не могло бути відомо про неправомірні дії ПП "Львів Проектбуд реставрація", оскільки дане підприємство було належним чином зареєстроване , представило копію свідоцтва про державну реєстрацію, ліцезію на будівельну діяльність видану Львівською обласною державною адміністрацією на період з 12.09.2007 р.по 12.09.2012 р.з правом виконання будівельних та монтажних робіт , зведення несучих та огороджувальних конструкцій будівель і споруд, монтажу внутрішніх та зовнішніх інженерних систем , мереж, споруд, приладів і засобів вимірювання; роботи з опорядження конструкцій та устаткування та копію свідоцтва платника ПДВ і копію довідки статуправління. За умовами договорів оплата здійснювалася в безготівковому порядку, усі виконання підрядних робіт оформлялися первинними документами які відповідають вимогам чинного законодавства .
Факт діяльності наведеного підприємства підтверджувалося Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2009 р. по справі №22а-5109/08/9104 де зазначено, що суд апеляційної інстанції встановив, що на підприємстві в 2007 р. працювало 10 працівників і до бюджету та в пенсійний фонд сплачувалися платежі.
Господарська діяльність, визначення якої закріплено в п. 1.32 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені га на користь першої особи.
Суд також звертає увагу на те, що визначальним фактором реального виконання господарського зобовязання платником податку є подальше використання таких робіт (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи платника податку. Під господарською діяльністю у ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Позивач представив за кожною операцією придбання послуг чи товарів у ПП "Львів Проектбуд Реставрація" докази використання їх у власній господарській діяльності з метою отримання прибутку.
У суду не викликають сумніву і інші первинні документи подані позивачем в підтвердження фактів використання придбаних у ПП "Львів проектбуд реставрація" послуг і матеріальних цінностей у власній господарській діяльності з метою отримання прибутку, в тому числі і докази проведення розрахунків.
За Договором будівельного підряду №2511/01 від 25.11.2005 р. позивач, як субпідрядник здійснював будівництво житлового будинку по вул.Величковського у м.Львові , для виконання частини будівельних робіт за договорами підряду були залучені сторонні організації, в даному випадку частину підрядних робіт по вказаному будинку, виконувало ПП "Львів Проектбуд Реставрація". ОСОБА_4 довідки Генпідрядника ТзОВ "Розділспецбуд"(№1508 від 15.08.2011 р.) завершеність будинку по вул.Величковського,50 у м.Львові складає 98% .
Факти виконання підрядних робіт підтверджуються представленими позивачем первинними документами.
Скориговані валові витрати позивача за 2009 р. згідно декларації по податку на прибуток складають 5371833,00 грн. в тому числі до валових витрат позивачем , за даними податкового обліку , у 2009р. включено понесених (нарахованих) витрат в сумі 1620722,00грн. (на придбання послуг та матеріальних цінностей в ПП "Львів проектбуд реставрація", які призначалися для використання у власній господарській діяльності) , тобто в сумі меншій ніж 2171382,00 грн. які відображені як завищення валових витрат за безтоварними операціями за даними розділу 3.1 ОСОБА_4 перевірки від 21.02.2011 р.
ОСОБА_5 свідчить про неврахування відповідачем при перевірці даних податкового обліку позивача.
Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств від28.12.1994 р.№ 334/94-ВР валові витрати виробництва та обігу (далі валові витрати) сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.
До складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених протягом звітного періоду у звязку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, реалізацією продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень, встановлених п.п. 5.3 5.8 цієї статті.
За пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств 28.12.1994 р.№ 334/94-ВР не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.
ОСОБА_4 пп. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств 28.12.1994 р.№ 334/94-ВР датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається будь-яка дата, яка припадає на податкових період, протягом якого відбувається будь-яка із подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів, або дата оприбуткування платником податку товарів.
Позивач за перевірений період сформував податковий кредит в сумі 434275,00 що підтверджується даними декларацій за 01.05.09р. - 31.12.09р. з них 434275,00 грн. податковий кредит сформований за результатами господарських операцій за податковими накладними виданими ПП "Львів Проектбуд реставрація" (№0177 від 01.06.09р. ; 0179від 01.06.09р,; 0211 від 30.06.09р.; 0209 від 30.06.09р.; 0210 від 30.06.09р.; 0180від 06.07.09р.; 0201 від 09.07.09р.; 0257 від 31.07.09р.; 0256 від 31.07.09р.; 0258 від 31.07.09р.; 0240 від 06.08.09р.; 0259 від 31.08.09р.; 0305 від 30.09.09р.; 0306 від 30.09.09р.; 0362 від 30.10.09р.; 0321 від 01.10.09р.; 0320 від 28.10.09р.; 0360 від 30.10.09р.; 0361 від 30.10.09р.; 0363 від 30.10.09 р.; 0463 від 03.12.09 р.; 0464 від 03.12.09 р.; 0458 від 31.12.09 р.; 0459 від 31.12.09 р. ) за період з 01.05.09р. по 31.12.09р.
ОСОБА_5 податкові накладні складені належним чином, їх зміст та форма відповідають пп. 7.2.1. п. 7.2. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" та Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом ДПА України № 165 від 30.05.1997 р., особами, які зареєстровані платниками ПДВ.
Підпунктом 7.2.3. п.7.2 ст.7 Закону України Про податок на додану вартістьвід 03.04.1997 № 168/97-ВР передбачено, що "податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках при цьому оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг)".
Єдиною законною підставою для складання податкової накладної є момент виникнення податкового зобов'язання.
Пунктом 1.6. ст.1 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 № 168/97-ВР визначає, що "Податкове зобов'язання - загальна сума податку, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, визначена згідно з цим Законом."
Відповідно у контрагента позивача податкове зобов'язання виникло в момент виникнення першої із подій визначених законом і перевіркою підтверджено факт включення ПП "Львів Проектбуд реставрація" до своїх податкових зобовязань вартість послуг та матеріальних цінностей наданих(відпущених) позивачу (див. Акт перевірки від 10.06.2010 р.).
Підпунктом 7.4.1 п.7.4. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" визначено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у звязку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.
ОСОБА_4 з пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку і оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).
Підпунктом 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними.
За приписами пп.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому ст.9 цього Закону.
Підставою для включення до валових витрат сум є дані первинних документів.
ОСОБА_4 з ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.3 ст.8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.
Тобто на основі наведених норм є усі підстави зробити висновок, що відповідальність за достовірність даних занесених до первинних документів несе посадова особа (керівник та головний бухгалтер) юридичної особи яка видає такий первинний документ.
На даний час жодним документом не доведено, що посадові особи Позивача та його постачальника допустили порушення при видачі первинних документів.
ОСОБА_4 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, що повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.
Пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом МФУ від 24.05.95 №88, визначено, що первинні документи (на паперових і машино зчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обовязкові реквізити, як: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Відповідно, доказами є документи які підтверджують факти передачі товарів чи надання послуг (договори, видаткові накладні, податкові накладні, акти приймання виконаних підрядних робіт, довідки про вартість виконаних підрядних робіт, платіжні доручення) , а також документи які підтверджують факти отримання позивачем таких товарів чи послуг та використання їх у власній господарській діяльності (реєстр виданих довіреностей на отримання матеріальних цінностей, шляхові листи вантажного автомобіля, договори з його покупцями чи замовниками, видаткові накладні, податкові накладні, акти приймання виконаних підрядних робіт, довідки про вартість виконаних підрядних робіт, платіжні доручення).
Крім того, як вбачається з розділу 3.1 та 3.2 (див.стор 8;14) ОСОБА_4 Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Будівельна компанія "Український стандарт" ЄДРПО - 32409719 з питань взаємовідносин з ПП "Львів проект буд реставрація" , за період з 01.05.2009 р. по 31.12.2009 р. від 21.02.2011 р. №233/23-2/32409719 встановлено відсутність поставок товарів та укладання угод з метою настання реальних наслідків між позивачем та ПП "Львів Проектбуд реставрація" та відповідно до ч.5 ст.203, ч.1, 2 ст.215, ст.216 ЦК України визнано їх нікчемними та такими, що не створюють юридичних наслідків, крім тих, що повязані з їх недійсністю. Відповідно до акту перевірки зазначені вище господарські операції, на думку перевіряючого, порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені без наміру створення правових наслідків, в тому числі, щодо сплати належних сум податків та обовязкових платежів.
Суд вважає таке посилання відповідача на зазначені вище норми Цивільного кодексу України безпідставним виходячи з наступного.
ОСОБА_4 з постановою пленуму ВСУ від 06.11.2009р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.
Перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК: правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.
Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.
При кваліфікації правочину за ст.228 ЦК судом повинна враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Тобто, факт порушення публічного порядку повинен бути доведеним певними засобами доказування.
Інший підхід потенційно надасть можливість посадовим особам державних органів на власний розсуд оголошувати будь який правочин недійсним (нікчемним) без звернення до суду, що не відповідає загальним засадам та меті здійснення судочинства.
Зазначених доказів відповідачем суду надано не було.
Під час розгляду справи не знайшов свого підтвердження висновок податкового органу, зроблений в акті перевірки щодо нікчемності господарських операцій позивача з його контрагентом, згідно ст.215, 228 ЦК України. Зокрема, відповідачем не було обґрунтовано належним чином і доведено у встановленому законом порядку, що угоди порушують публічний порядок, суперечать моральним засадам суспільства та спрямовані на заволодіння майном держави.
Відповідачем лише зазначено, без відповідних доказів, про відсутність у контрагентів ПП "Львів Проектбуд реставрація", які не є контрагентами позивача, трудових ресурсів, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, майна, які економічно необхідні для здійснення постачання та надання послуг тощо, що може свідчити про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської , економічної діяльності, контрагента позивача та є спрямованим на формування податкового кредиту на користь третіх осіб, з метою заниження бази оподаткування по податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств та несплати відповідних сум податків, а тому такі твердження є лише припущеннями.
Крім того, посилання відповідачів на частини 1, 5 статті 203, частини 1, 2 статті 215, статтю 216 Цивільного кодексу є безпідставним, з огляду на можливість використання зазначених норм лише при визнанні правочинів недійсними в судовому порядку.
Відповідно до частин 1, 5 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
ОСОБА_4 зі ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Свій висновок про про безтоварність зазначених в акті договорів та їх спрямованість на ухилення від сплати податків, шляхом формування завищених податкового кредиту та валових витрат, тобто фіктивність правочину обґрунтовує виключно даними про контрагентів ПП "Львів Проект реставрація", яке в свою чергу було постачальником та виконавцем робіт для позивача.
ОСОБА_4 ст.216 ЦК України до моменту визнання правочину недійсним або нікчемним правові наслідки, а саме те, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що повязані з його недійсністю не настають.
Відповідно до ст.234 ЦК України фіктивний правочин визнається судом недійсним. При цьому фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.
Таким чином, вказані вище договори, укладені між позивачем та ПП "Львів Проектбуд реставрація" не порушують вимоги ст.228 ЦК України.
Крім того, посилання відповідача на нікчемність правочину, укладеного між позивачем та ПП "Львів Проектбуд Реставрація", не беруться до уваги суду з огляду на наступне.
Відповідні відносини у сфері оподаткування регулюються підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України. Вказана норма встановлює презумпцію правомірності рішень платника податку в тому, що в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків платників податків.
Зазначена норма поширюється також і на кваліфікацію господарських операцій з метою формування платником податків витрат для визначення обєкта оподаткування податком на прибуток та/або податкового кредиту з податку на додану вартість. За змістом вказаної норми, відповідні витрати і податковий кредит вважаються сформованими платником податків правомірно, однак контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам.
При цьому з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України саме на контролюючі органи покладається обовязок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.
Установлення факту недійсності, в тому числі нікчемності цивільно-правового правочину, який опосередковує відповідну господарську операцію, не є необхідною умовою для визначення контролюючим органом грошових зобовязань або зменшення бюджетного відшкодування платнику податків у разі, якщо буде встановлено відсутність реального вчинення цієї господарської операції або відсутність звязку між такою операцією та господарською діяльністю платника податків.
Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Не є обовязковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобовязань або зменшення бюджетного відшкодування визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Таким чином, суд не може погодитись з обґрунтуваннями податкової інспекції, викладеними, як в акті перевірки, так і поясненнях представника в судових засіданнях, що позивачем у періоді, що перевірявся, завищено валові витрати та податковий кредит.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що податковим органом проведенено перевірку поверхнево , без встановлення всіх обставин , при цьому перевірка не відповідає вимогам ПК У країни, відповідно висновки за результатами такої перевірки не ґрунтуються на реальних обставинах справи.
Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
ОСОБА_4 ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,
Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

повний текст постанови виготовлено 15.11.2011 р.

Суддя Брильовський Р.М.