Справа № 2270/729/12
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Київ К/9991/26299/12 Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Карася О.В. (головуючого), Кошіля В.В., Олендера І.Я., розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.02.2012 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.03.2012 у справі № 2270/729/12 за позовом Публічного акціонерного товариства "Славутський комбінат "Будфарфор" до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2012 року Товариством до суду заявлений позов про скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції від 13.10.2011 № та податкового повідомлення-рішення від 09.11.2011 № , прийнятого у порядку адміністративного оскарження, якими позивачеві зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за ІІ квартал 2011 року у розмірі 30 444 658,00 грн. та 5 058 547,00 грн. відповідно.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позовні вимоги задоволені.

Судові рішення вмотивовані перевіреними фактичними обставинами справи, які спростовують обґрунтованість зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування.

Не погодившись із судовими рішеннями, відповідач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить зазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Державною податковою інспекцією проведена камеральна перевірка податкової звітності з податку на прибуток Товариства за ІІ квартал 2011 року, за підсумками якої складено акт від 26.09.2011 № 672/15/32285199. На підставі цього акта Державна податкова інспекція прийняла податкове повідомлення-рішення від 13.10.2011 № .

Фактичною підставою для зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 30 444 658,00 грн. слугував висновок контролюючого органу, викладений у акті камеральної перевірки від 26.09.2011 № 672/15/32285199, що Товариством порушено п. 150.1 ст. 150 та п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідних положень" ПК України внаслідок неправомірного включення до від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду суми від'ємного значення І кварталу 2011 року із врахуванням від'ємного значення, що увійшло до складу І кварталу 2011 року з 2010 року. Вважає, що позивач мав право включати лише витрати, що виникли виключно у І кварталі 2011 року, без врахування раніше понесених збитків.

За наслідками адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення від 13.10.2011 № залишено без змін та державним податковим органом (ДПА) податковим повідомленням - рішенням від 09.11.2011 № позивачу додатково зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за ІІ квартал 2011 у розмірі 5 058 547,00 грн.

Підставою додаткового зменшення позивачу суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток були податкові повідомлення - рішення форми "П" та "Р" від 20.09.2011 № , № про зменшення позивачу суми від'ємного значення об'єкта оподаткування у розмірі 6 989 927,00 грн. та збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 49 299 606,25 грн. внаслідок порушення Товариством п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3, пп. 5.3.6 п. 5.3, п. 5.98 ст. 5 Закону України від 28.12.1994 № 334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємства", що встановлено у ході планової виїзної перевірки за період з 01.01.2010 по 31.03.2011.

Розв'язуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що декларування показників у податковій декларації здійснюється показник наростаючим підсумком, що також підтверджується приписами чинного законодавства, згідно яких від'ємне значення 2010 року це абсолютна складова витрат І кварталу 2011 року. Стосовно додаткового зменшення позивачеві суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за ІІ квартал 2011 у розмірі 5 058 547,00 грн. суди зазначили, що відповідач у порушення п. 56.15 ст. 56 Податкового кодексу України не врахував, що прийняті ним податкові повідомлення - рішення форми "П" та "Р" від 20.09.2011 № , № є неузгодженими у зв'язку оскарженням даних податкових повідомлень в адміністративному порядку.

Аналізуючи фактичні обставини справи, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанції про безпідставність зменшення суми від'ємного значення об'єкта.

Так, з 01.01.2011 відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 1 розділу XIX "Прикінцеві положення» Податкового кодексу України розділ III "Податок на прибуток" набрав чинності з 01.04.2011 та згідно з п. 1 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України застосовується під час розрахунків з бюджетом починаючи з доходів і витрат, що отримані і проведені з 01.04.2011, якщо інше не встановлено цим підрозділом.

Таким чином, декларацію з податку на прибуток у 1 кварталі 2011 року позивач сформував керуючись пп. 22.4 п. 22 Прикінцевих положень Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", яким визначено, що у 2011 році сума від'ємного значення, яка відповідно до абзацу першого цього пункту не була врахована у складі валових витрат, та від'ємне значення об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010 році, підлягають включенню до складу валових витрат у порядку, встановленому статтею 6 цього Закону, без обмежень, встановлених цим пунктом.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" у випадку коли об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року.

Пунктом 150.1 ст. 150 Розділу ІІІ Податкового кодексу України, де зазначено, що у випадку якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Згідно з п. 3 підрозділу 4 "Особливості справляння податку на прибуток підприємств у 2011 році" розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, п. 150.1 ст. 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням наступного: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

З системного аналізу вищезазначених положень випливає, що в даному випадку йдеться виключно про порядок обрахунку у 2011 році від'ємного значення об'єкта оподаткування з наростаючим підсумком без встановлення будь-яких особливостей та обмежень щодо методології його розрахунку за підсумками І кварталу 2011 року, який у свою чергу повинен формуватись на підставі чинної у цей період ст. 6 та п. 22.4 ст. 22 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Відповідно до положень п. 56.15 Податкового кодексу України подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Таким чином, до завершення процедури адміністративного оскарження, факт вчинення правопорушення не є встановленим. Тобто відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Аналогічна ситуація виникає і при судовому оскарженні рішення контролюючого органу, оскільки відповідно до закону при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, позивачем правомірно у податковій звітності з податку на прибуток підприємства за ІІ квартал 2011 року задекларовано від'ємне значення об'єкту оподаткування, яке було сформовано з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування, що увійшло до складу І кварталу 2011 року з 2010 року.

З огляду на зазначене суд касаційної інстанції відхиляє доводи органа податкової служби, викладені у касаційній скарзі, і не вбачає підстав для скасування судових рішень першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області відхилити.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.02.2012 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.03.2012 у справі № 2270/729/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді В.В. Кошіль

І.Я. Олендер