Справа № 335/11915/13-а
Суддя: Воробйов А. В.
Дата ухвалення: 2013-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

06 грудня 2013 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Зубович А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, у якому вказує наступне.
Він проходив військову службу в лавах збройних сил України з 22.04.1976 року по 05.12.1990 року. На час звільнення зі служби вислуга склала більш ніж 12 років та 6 місяців. Загальний трудовий стаж складає більш ніж 25 років. 09.12.2002 року йому виповнилося 45 років.
В редакції Закону від 04.07.2002 року, яка діяла до 28.04.2006 року, п.б ст.12 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-12, було встановлено, що військовослужбовці звільнені зі служби незалежно від підстав та часу звільненні і досягли 45-річного віку мають загальний трудовий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ мають право на пенсію за цим Законом. Тобто, відповідно до п.б ст.12 Закону, він повинен був отримувати пенсію починаючи з 09.12.2002 року.
В жовтні 2012 року та в подальшому він неодноразово направляв заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з проханням призначити пенсію за вислугу років з урахуванням трудового стажу від Міністерства оборони України. Також ним було подано заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням підготовити всі документи та направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для призначення пенсії, але в задоволенні його заяв було відмовлено.
На підставі викладеного позивач просить: визнати бездіяльність посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині не нарахування йому пенсії у відповідності до п. „б ст.12 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в редакції від 04.07.2002 року, починаючи з 12.12.2009 року неправомірними; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати йому пенсію у відповідності до п. „б ст.12 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в редакції від 04.07.2002 року, починаючи з 12.12.2009 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зробити перерахунок та виплату заборгованості по не отриманій пенсії з 12.12.2009 року; зобов`язати Запорізькій обласний військовий комісаріат надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області всі документи, необхідні для призначення пенсії.
В судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягаючи на обставинах та підставах викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області позов не визнав. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить в задоволенні позову відмовити. Письмові заперечення залучені до матеріалів справи.
Представник відповідача - Запорізького обласного військового комісаріату позов не визнав. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить в задоволенні позову відмовити. Письмові заперечення залучені до матеріалів справи.
Дослідивши матеріали справи, надані суду заперечення, оцінивши та вивчивши докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, і це підтверджено матеріалами справи, що позивач проходив військову службу в лавах збройних сил України з 22.04.1976 року по 05.12.1990 року. На час звільнення зі служби вислуга склала більш ніж 12 років та 6 місяців. Загальний трудовий стаж складає більш ніж 25 років. 09.12.2002 року йому виповнилося 45 років.
В жовтні 2012 року та в подальшому позивач направляв заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з проханням призначити пенсію за вислугу років з урахуванням трудового стажу від Міністерства оборони України. Також ним було подано заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням підготовити всі документи та направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для призначення пенсії, але в задоволенні його заяв було відмовлено.
Умови призначення пенсії за вислугу років було визначено статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року.
Відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (в редакції від 01 серпня 2002 року) право на пенсію за вислугу років мали особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, звільнені зі служби незалежно від підстав та часу звільнення і досягли 45-річного віку, крім осіб, позбавлених військових або спеціальних звань, а також звільнених із служби у зв`язку з засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, або вчиненням корупційного діяння, а ті з них, що є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ.
Згідно пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (у редакції Закону від 04 квітня 2006 року, яка діяла на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.
Зі змісту вказаних норм вбачається, що в період з 01 серпня 2002 року по 29 квітня 2006 року, коли набрав чинність Закон України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від 04 квітня 2006 року, незалежно від підстав та часу звільнення правом на призначення пенсії за вислугу років користувалися перелічені в цій статті особи, які досягли на час звернення за призначенням пенсії 45-річного віку, мали загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (крім осіб, позбавлених військових або спеціальних звань, а також звільнених із служби у зв`язку з засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, або вчиненням корупційного діяння).
Як встановлено судом в період з 01 серпня 2002 року по 29 квітня 2006 року позивач з заявою про призначення пенсії за вислугу років не звертався.
На час звернення позивача із заявою про призначення пенсії за вислугу років (жовтень 2012 року) відповідно до статті 12 «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (у редакції Закону від 04 квітня 2006 року) однією з умов для призначення пенсії за вислугу років була наявність 45-річного віку на день звільнення зі служби.
Позивач звільнився не досягнувши 45 річного віку, тому відповідачі діяли на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання призначити пенсію за вислугу років відсутні.
Керуючись ст.ст. 158-163, 183-2 КАС України, суд -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: А.В.Воробйов