Справа № 2-а-187/11
Суддя: Коваленко А. В.
Дата ухвалення: 2011-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-187/11
Провадження № б/н
У Х В А Л А

10 січня 2011 року о 11.50 годині в смт.Білозерка

Суддя Білозерського районного суду Херсонської області Коваленко А.В., розглянувши адміністративну справу в порядку скороченого провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області про незаконні дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області щодо ненарахування та невиплати підвищеної пенсії згідно Закону України Про соціальний захист дітей війни, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача УПФ України в Білозерському районі Херсонської області, просив визнати незаконними дії відповідача по ненарахуванню та невиплаті підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату щомісячної соціальної державної допомоги згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війниу розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за періоди з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 31.12.2008р., з 01.01.2009р. по 31.10.2010р.

Ухвалою суду від 27.12.2010р. вимоги позивача про перерахунок та виплату щорічної державної соціальної допомоги за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 31.12.2008р., з 01.01.2009р. по 24.06.2010р. залишено без розгляду у звязку із пропуском процесуального строку.

Згідно ст.183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

27.12.2010р. відкрито скорочене провадження у даній справі.

06.01.2011р. відповідачем надано заперечення проти позову, в якому відповідач не погодився з позовними вимогами оскільки у ПФУ немає ні юридичних, ні фактичних правових підстав для задоволення вимог позивача, так як Законом України Про соціальний захист дітей війнипередбачено фінансування витрат по даному закону із Державного Бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, бюджет ПФУ затверджує Кабінет Міністрів України, тому ОСОБА_2 ПФУ як найнижча ланка системи виконавчої влади не має змоги змінити розмір виплат або нецільове використання бюджету УПФ, а тому здійснює виплату щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни на підставі п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 р. "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", крім того, законодавчо не визначено поняття мінімальної пенсії за віком, а встановлене поняття ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняне може застосовуватись до обчислення розміру щомісячної соціальної допомоги дітям війни, законодавчо не визначений механізм розрахунку підвищення, а тому підстав для задоволення вимог позивача немає.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові доводи сторін, встановлено наступні фактичні обставини :

Відповідно до ст.46 ч.1 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової непрацездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також старості та інших випадках, передбачених законом.

Закон України Про соціальний захист дітей війни№ 2195-1І// від 18 листопада 2004 року (зі змінами та доповненнями станом на час розгляду спірних правовідносин), встановлює основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дітей війни, їх правовий статус як дітей війни, визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 1 вказаного закону передбачено, що дитина війни це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Згідно копії паспорту та пенсійного посвідчення позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером та має статус дитини війни відповідно до статті 1 Закону України № 2195- IV від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України Про Державний бюджет України на 2010 рікдія ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не зупинялась і будь-які обмеження щодо її застосування не встановлювались.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України Про соціальний захист дітей війни передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами, тому положення постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року, на яку посилається відповідач, не можуть бути застосовані при вирішені даного спору.

Посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування в обсязі передбаченому Законом України Про соціальний захист дітей війнидля здійснення соціальних виплат не можуть бути прийняті судом як обґрунтовані, оскільки суперечать ч. 2 ст. 19 Конституції, в які зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, та ст. 7 Закону України Про соціальний захист дітей війниде передбачено, що фінансове забезпечнення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

З огляду на те, що судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги, відповідно до вимог ч. 2 ст. 3 Конституції України, і в судовому засіданні встановлено порушення прав позивача з боку відповідача, тому суд приходить до висновку, що вони підлягають захисту шляхом зобовязання відповідача вчинити дії по перерахуванню та виплаті згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 6 місяців 2010 року.

Керуючись ст.183-2 КАС України, на підставі ст.3 ч.2, 19, 46 ч.1 Конституції України, ст.1,3,6,7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008р., ст.52 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік, -

п о с т а н о в и л а :

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області по ненарахуванню та невиплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнинезаконними.

Зобовязати відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області провести перерахунок, нарахування та виплату щомісячної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війниз 24.06.2010р. по 10.01.2011р. позивачу ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Білозерський районний суд Херсонської області до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя :

смт. Білозерка