Справа № 2а-1-12227/08
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м. Київ К/9991/15518/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Карася О.В., Рибченка А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про зобов'язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2008 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2009 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2008 року адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2009 року, в задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції відмовлено, а апеляційну скаргу залишено без розгляду.

У поданій касаційній скарзі відповідач заявив вимоги про скасування рішень судів попередніх інстанцій, як таких, що постановлені із порушенням норм матеріального і процесуального права, ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

У доводах касаційної скарги, позивач зазначає, що ним не пропущено строк апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки апеляційну скаргу подано в межах 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Крім того, зазначає, що ним в повному обсязі проведено виплати пенсії позивачу відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахування наявного фінансового ресурсу.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до пункту першого частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, а касаційне провадження в частині оскарження постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2008 року - закриттю, виходячи з наступних мотивів.

У касаційній скарзі відповідач ставить питання про перегляд в касаційному порядку постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2008 року, однак постанова суду першої інстанції не переглядалась в апеляційному порядку.

Частиною 1 статті 211 КАС України (в редакції чинній на момент подання відповідачем касаційної скарги) встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 214 КАС України (в редакції чинній на момент подання відповідачем касаційної скарги) суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо справа не переглядалася в апеляційному порядку.

Таким чином, касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2008 року підлягає закриттю, як помилково відкрите.

Щодо ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2009 року суд касаційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, постанова Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2008 року проголошена у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 186 КАС України (тут і далі в редакції чинній на момент звернення відповідача із апеляційною скаргою) встановлено, що заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Як вбачається із матеріалів справи, постанова Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2008 року проголошена у відкритому судовому засіданні із складанням повного тексту того ж дня.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що копію рішення суду першої інстанції отримано наручно представником відповідача 23.12.2008 року, заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції подано лише 21.01.2009 року, тобто з пропуском строку встановленого ч. 3 ст. 186 КАС України. Скаржником не надано обґрунтованих доказів поважності причин пропуску строку звернення із заявою про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Згідно з ч. 6 ст. 186 КАС України заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції правильно встановив, що заява про апеляційне оскарження подана з пропуском строку звернення до суду передбаченого ч. 3 ст. 186 КАС України, а тому були підстави для залишення такої без розгляду на підставі ч. 6 ст. 186 КАС України.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 211, 214 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2008 року.

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2009 року у справі № 2а-1-12227/2008-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає, може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: І.Я. Олендер

О.В. Карась

А.О. Рибченко