Справа № 2-а-6559/11
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2011-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6559/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2011 року Кіровський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Байрашевій В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання дій неправомірними, стягнення не донарахованої державної пенсії згідно пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.12.2005 р. № 1293, -

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2011 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про проведення перерахунку державної пенсії з лютого 2007 р. по червень 2010 р. року відповідно до пункту першого Постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.12.2005 р. № 1293, а саме збільшення її у 3,5 рази з урахуванням положень ст.ст. 54 та ч. 3 ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 3 групи за захворюванням, яке повязане з ліквідацією наслідків на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням та вкладкою до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи. 18.08.2010 р. рішенням апеляційного суду Кіровоградської області УПФУ в м.Кіровограді зобовязано провести перерахунок державної пенсії позивачу як інваліду 3 групи в розмірі 6-ми мінімальних пенсій за віком та перерахунок додаткової пенсії з 01.02.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., з 01.01.2009 р. по 29.06.2010 р., з урахуванням різниці, яка була виплачена у ці періоди року. Але відповідач при виконанні рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 18.08.2010 р. не виконав вимоги Постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.12.2005 р. № 1293, а саме не збільшив її у 3,5 рази з урахуванням положень ст. 54 та ч. 3 ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач просить суд зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії та збільшити її у 3,5 рази згідно пункту першого Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 р. № 1293 і виплатити недоплачену державну пенсію за період з лютого 2007 р. по червень 2010 р., з урахуванням положень постанови КМУ від 27.12.2005 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Посилається на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, просив розглянути справу у його відсутність. Надав заперечення проти позову, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що Управління Пенсійного Фонду України в м.Кіровограді при нарахуванні та виплаті пенсії позивачу застосовує постанову КМУ від 27.12.2005 р., щодо збільшення в 3,5 рази з 01.01.2006 р. по теперішній час. Також посилається на те, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії посвідчення А № 434268 та викладки до посвідчення, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 3 групи по захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи (а.с.9).

Оформленою належним чином копією посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та вкладкою до нього підтверджується, що ушкодження здоровю, яке привело до втрати працездатності, ОСОБА_1 отримав під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС, яка є ядерним інцидентом в тлумаченні п.п. k п. 1 ст. І Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду від 21 травня 1963 року (надалі Конвенція), до якої Україна приєдналася 12 липня 1996 року (ОСОБА_2 України «Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду» № 334/96-ВР від 12 липня 1996 року).

У відповідності до ст. 5 та 9 КАС України, як правовий акт, який має вищу юридичну силу, до спірних правовідносин підлягає застосуванню Віденська конвенція про цивільну відповідальність за ядерну шкоду.

Згідно п. 1 статті ІV Конвенції відповідальність за ядерну шкоду є абсолютною.

Стаття V (B) Конвенції зобовязує кожну країну, яка підписала конвенцію, забезпечити можливість особам, яким завдана ядерна шкода, реалізувати свої права на відшкодування ядерної шкоди.

Стаття VI Конвенції передбачає строк позовної давності за вимогами про відшкодування ядерної шкоди завданої здоровю в тридцять років. П. b) ч. 1 ст. VI Конвенції надає право країнам, які підписали Конвенцію, збільшувати строк позовної давності в цьому випадку. Всі питання повязані з застосуванням Конвенції передбачено вирішувати на підставі закону країни, яка цю Конвенцію ратифікувала. Таким законом є прийнятий 3 грудня 1997 року ОСОБА_2 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з приєднанням України до Віденської конвенції» № 684/97-ВР, який вніс зміни до Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» № 39/95-ВР від 08.02.1995 р. Так згідно ст. 72 цього Закону відповідальність за ядерну шкоду є абсолютною - настає незалежно від встановлення вини оператора (установи, що експлуатує ядерну установку). Стаття 76 визначає, що право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоровю особи, не обмежується строком давності.

В відношенні Чорнобильської катастрофи, абсолютну відповідальність за ядерну шкоду завдану здоровю цим ядерним інцидентом, стаття 73 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» кореспондує до відповідного законодавства України.

ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі ОСОБА_2), який з 06 червня 1996 року містить повне визнання державою відповідальності за шкоду здоровю, втрату працездатності, завдану особам постраждалим від Чорнобильської катастрофи та зобовязання держави відшкодувати цю шкоду в повному обсязі (стаття 13 закону).

Предметом судового розгляду є порушене право позивача на отримання державної пенсії в розмірах встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 р. № 1293.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України (254к/96-ВР) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути відмінені. При прийнятті нових Законів або внесенні змін до чинних Законів не допускається звуження обсягу та об'єму прав і свобод.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. ОСОБА_2 право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на одержання державної та додаткової пенсії за шкоду, причинену здоров'ю, внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Аналізуючи норми права відносно пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає, що при вирішенні даного спору треба виходити з пріоритетності законів над підзаконними актами та чинними нормативно-правовими актами, які не суперечать нормам Конституції України, нормам спеціального Закону.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідними органами на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.12.2005 р. № 1293 зобов'язує Пенсійний Фонд України збільшити розмір пенсії, призначеної відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»:

Збільшити у 3,5 рази пенсії по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, громадянам, евакуйованим у 1986 році із зони відчуження, та пенсію у звязку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей.

Судом встановлено, що позивач має право на призначення державної пенсії, збільшеної у 3,5 рази, оскільки пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.12.2005 р. № 1293, він має право на збільшення державної пенсії у 3,5 рази, але державну пенсію отримав та продовжує отримувати в розмірах менших ніж встановлено чинним законодавством.

Тому дії Управління є протиправними та такими, що порушили конституційні права позивача, а саме дії Управління не відповідають конституційним положенням про гарантування прав та соціальний захист громадян, для яких пенсія є складовою частиною, якої є пенсійне забезпечення за рахунок бюджетних коштів.

Відповідно ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 18.08.2010 р. УПФУ в м.Кіровограді зобовязано провести перерахунок державної пенсії позивачу як інваліду 3 групи в розмірі 6-ми мінімальних пенсій за віком та перерахунок додаткової пенсії з 01.02.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., з 01.01.2009 р. по 29.06.2010 р., з урахуванням різниці, яка була виплачена у ці періоди року.

У позовній заяві позивач ставить питання про перерахунок та виплату пенсії згідно вимог пункту першого Постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.12.2005 р. № 1293, збільшивши її у 3,5.

Тому посилання представника відповідача на те, що позивачем пропущений строк звернення до суду є необґрунтованим, оскільки позивач звернувся з зазначеним позовом до суду в шестимісячний строк з дня винесення рішення судом апеляційної інстанції.

Суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача збільшити державну пенсію у 3,5 рази відповідно до вимог пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.12.2005 р. № 1293 з 01.02.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. , з 01.01.2009 р. по 29.06.2010 р.

Суд при визначенні дій Управління Пенсійного фонду України в м.Кіровограді протиправними, виходив з пріоритету конституційних норм, чинних законів та нормативно-правових актів і принцип вини в основу рішення не покладений.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді в доход держави 3 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання дій неправомірними, стягнення не донарахованої державної пенсії згідно пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.12.2005 р. № 1293 задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію згідно вимог пункту першого Постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.12.2005 р. № 1293, збільшивши її у 3,5 рази 01.02.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., з 01.01.2009 р. по 29.06.2010 р., з урахуванням різниці, яка була виплачена у ці періоди.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді в доход держави 3 грн. 40 коп. судового збору.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі прийняття постанови в порядку скороченого провадження апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_3