Справа № 521/10589/13-а
Суддя: Роїк Д. Я.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження№2а/521/35/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 березня 2014 року Малиновський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді Роїка Д.Я.

при секретарях Чайковській О.В., Гречко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-го взводу ДПС ВДАЇ ОМУ м. Одеси старшого прапорщика ОСОБА_2 про скасування постанови ВН1 №166260 від 22.06.2013 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача та просить скасувати постанову ВН1 №166260 від 22.06.2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України та закрити провадження по справі.

При цьому позивач посилається на те, що 22.06.2013 року, приблизно о 15 годині 15 хвилин, він, керуючи автомобілем марки «Рено Меган», д/н ВНС166497, рухався по автошляху з вул. Терешкової на вул. Космонавтів у м. Одесі. Біля будинку за адресою вул. Космонавтів, 32, позивача було зупинено працівником ДАЇ - ІДПС 1-го взводу ВДАЇ ОМУ старшим прапорщиком ОСОБА_2, який розяснив позивачу про начебто порушення ним вимог п.8.7.3 Правил Дорожнього Руху (далі ПДР) (проїзд перехрестя на заборонене світло світлофору). Свідком цієї події був ОСОБА_3. Вказаним інспектором ДПС було складено протокол серії АГ2 №785587 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУоАП, на підставі чого інспектором було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з накладення штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач оскаржує постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, вказуючи, що він не порушував вимоги п. 8.7.3 ПДР, про що вказав в своєму адміністративному позові. Рухаючись по вул. Терешковій на зелене світло світлофору, позивач почав виконувати правий поворот на вул. Космонавтів і зупинився, щоб пропустити пішоходів, які перетинали проїзжу частину по переходу до завершення зеленого сигналу світлофору(згідно п. 16.5 ПДР). Тільки після того, як світло світлофору змінилось на червоне, пішоходи зупинилися, а позивач зміг завершити маневр і звільнити перехрестя (згідно п. 16.8 ПДР). В той час, коли позивач пропускав пішоходів, його автомобіль знаходився на закругленні між двома напрямками (вул. Терешкової та вул. Космонавтів).

Тому вважає, що його безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП, тому вищевказану постанову слід скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та посилався також на те, що будь-яких доказів про скоєння ним правопорушення, а саме: відеозапису зробленого засобами, які відповідають встановленим чинним законодавством технічним вимогам, або пояснень свідків інспектор ДАЇ не надав.

Відповідач в суд не зявився, про причини неявки суду не повідомив, належним чином про час і місце розгляду був повідомлений належним чином, тому суд вважає, за можливе розглянути позов за його відсутністю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що дійсно 22.06.2013 року, біля 15 годині він керував автомобілем по вул. Терешковій, та рухався позаду автомобіля позивача, який зупинився не перехресті вулиць Терешкової та Космонавтів та пропускав пішоходів, які перетинали проїзжу частину на зелене світло світлофору. Коли змінилося світло світлофору з зеленого на червоне, та пішоходи зупинилися, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 закінчив проїзд перехрестя, та звільнив перехрестя. Після чого, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений співробітником ДАЇ, який склав протокол об адміністративне правопорушення, скоєне ОСОБА_1 щодо проїзду перехрестя на червоний сигнал світлофору. На заперечення як свідка, інспектор ДАЇ пояснив, що камерою зафіксовано правопорушення, але не показав документи на камеру, права особі, що притягується до адміністративної відповідальності, не розяснив, пояснення у свідків пригоди не відібрав.

Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Судом встановлено, що постановою ВН1 №166260 від 22.06.2013 року, яку винесено інспектором дорожньо-патрульної служби першого взводу ВДАЇ ОМУ старшим прапорщиком ОСОБА_2 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.8.7.3 ПДР за ст.122 ч. 2 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Як вбачається з цієї постанови, позивач керуючи автомобілем марки «Пежо», державний номер НОМЕР_1, по вул. Терешковій проізвів виїзд та проїзд перехрестя з вул. Космонавтів на заборонений сигнал світлофору.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови став протокол об адміністративного правопорушення серії АГ2 №785587 від 22.06.2013 року, складений ІДПС 1-го взводу ВДАЇ ОМУ ОСОБА_2, згідно якого, 22.06.2013 року в 14:35 год. ОСОБА_1, керуючись автомобілем «Рено Меган», д/н НОМЕР_1, по вул. Терешкової прозвів виїзд та проїзд перехрестя з вул. Космонавтів на заборонене гасло світлофору, чим порушив вимоги п.п. 8.7.3 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Як зазначено в вказаному протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не було розяснені його права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституцією України, ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 пояснив, що ПДР не порушував, виїхав на перехрестя на зелене гасло світлофору, та закінчував маневр на червоне світло, з метою звільнення перехрестя. Також вказано свідком правопорушення ОСОБА_3.

Суд вважає, що постанова ВН1 №166260 від 22.06.2013 року була складена з порушенням порядку складання постанови про адміністративне правопорушення, встановленого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26.02.2009 року «Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» з тих підстав, що в постанові про адміністративне правопорушення, не вказано, який пункт правил дорожнього руху був порушений ОСОБА_1 Також в порушення п. 4.2 Наказу № 77 від 26.02.2009 року інспектор не долучив до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків правопорушення.

Згідно з п.16.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Інспектор дорожньо-патрульної служби ДАІ ОСОБА_2 при фіксації правопорушення не опитував та понятих не залучав, не відібрав та не долучив до адміністративного протоколу пояснення світків і взагалі не встановив осіб, які б могли засвідчити факт скоєння правопорушення.

Таким чином, крім постанови про адміністративне правопорушення, складеної відповідачем, немає ніяких фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку можливо встановити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що з боку відповідача є порушенням вимог ст. 280 КУпАП, згідно якої посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тому суд вважає, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, якого він не скоював, що суперечить вимогам ст. 7 КУпАП та ч.2 ст. 58 Конституції України, згідно якої ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення і у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення і у відповідності до ч. 1 ст. 247 КпАП України ці обставини, виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, а розпочате підлягає закриттю, тому вищезазначена постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 19, ч.2 ст. 58 Конституції України, ч.2 ст. 122 ст.ст. 7, 251, 283, 285, 287-289 КпАП України, ст. 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративним позовом ОСОБА_1 про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову ВН1 №166260 від 22.06.2013 року, складену інспектором дорожньо-патрульної служби 1-го взводу ВДАІ ОМУ старшим прапорщиком ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., а провадження по адміністративній справі закрити.

Постанову може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається заява про апеляційне оскарження постанови суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в термін десяти днів з дня проголошення, без подання попередньої заяви про оскарження.

Суддя: