Справа № 2а/1270/4949/12
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року м. Київ К/800/7985/13

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу державної податкової інспекції у м. Лисичанську Луганської області Державної податкової служби (далі - Інспекція)

на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22.10.2012

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.01.2013

у справі № 2а/1270/4949/2012

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Ніке-Рав" (далі - Товариство)

до Інспекції

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.05.2012 № .

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 22.10.2012, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.01.2013, позов задоволено з посиланням на положення пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України (далі - ПК), яким заборонено прийняття податкового повідомлення-рішення до часу набрання законної сили рішенням суду у кримінальній справі.

Законність ухвалених у справі судових актів перевіряється у порядку глави 2 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з касаційною скаргою Інспекції, в якій вона просить скасувати ухвалені у справі судові акти та відмовити у позові. На обґрунтування касаційних вимог скаржник зазначає, що виявлені під час податкової перевірки факти відображення позивачем у податковому обліку номінальних операцій за нікчемними правочинами, які не опосередковувалися реальним виконанням, зумовлюють правомірність оспорюваного нарахування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційних вимог з урахуванням такого.

Як встановили суди, оспорюване податкове повідомлення-рішення було прийнято за наслідками проведення Інспекцією документальної позапланової виїзної перевірки на виконання постанови слідчого СВ ПМ ДПА в Луганській області Шершенькова Д.М. від 16.01.2012 у кримінальній справі. Під час цієї перевірки податковий орган дійшов висновку про те, що операції з поставки позивачеві товарів та підрядних робіт у рамках господарських правовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю «Лугпромстройсантехмонтаж», приватним підприємством «Ардея-Тех» та товариством з обмеженою відповідальністю «Діомат ЛТД» фактично не здійснювалися, а подані платником первинні документи спрямовані на штучне створення документального підтвердження факту виконання взаємних зобов'язань між господарюючими суб'єктами і формальне дотримання податкового законодавства.

Наведені висновки стали підставою для прийняття Інспекцією оспорюваного податкового повідомлення-рішення, за яким позивачеві збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на 190 110 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди обох попередніх інстанцій цілком об'єктивно виходили з того, що оскільки перевірка позивача була призначена відповідно до кримінально-процесуального закону, то за відсутності доказів набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі у контролюючого органу були відсутні правові підстави для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Так, відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, якщо отримано постанову суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанову органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

Пунктом 78.4 статті 78 ПК, встановлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно з пунктом 86.9 статті 86 ПК (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що оскільки пункт 86.9 статті 86 та підпункт 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК не конкретизують коло осіб, щодо яких може бути призначено документальну позапланову перевірку за наявності відповідної постанови компетентної особи, винесеної в порядку кримінально-процесуального законодавства, то відповідну документальну перевірку за постановою слідчого, прокурора, органу дізнання чи суду може бути проведено щодо будь-яких осіб; у зв'язку з цим правила пункту 86.9 статті 86 ПК поширюються на порядок оформлення результатів документальних позапланових перевірок щодо будь-яких осіб, якщо такі перевірки були проведені на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.11 статті 78 ПК, тобто в межах кримінально-процесуального законодавства чи законодавства про оперативно-розшукову діяльність.

Враховуючи, що у розглядуваній справі перевірка позивача була призначена відповідно до кримінально-процесуального закону, за відсутності доказів набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі, у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

У той же час суди обох попередніх інстанцій безпідставно вдалися до аналізу обставин, покладених в основу донарахування позивачеві оспорюваної суми грошового зобов'язання з податку на прибуток, у рамках даного судового провадження.

Адже за змістом пункту 86.9 статті 86 ПК статус матеріалів перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність, а тому вони не можуть бути досліджені в порядку адміністративного судочинства до набрання законної сили рішенням, прийнятим в порядку кримінально-процесуального судочинства.

Втім оскільки помилковість окремих висновків судів попередніх інстанцій не вплинула на прийняття ними правильного по суті спору судового рішення, то оскаржувані судові акти скасуванню не підлягають безвідносно до висновків, якими ці судові акти мотивовані.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу державної податкової інспекції у м. Лисичанську Луганської області Державної податкової служби залишити без задоволення.

2. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22.10.2012 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.01.2013 у справі № 2а/1270/4949/2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько