Справа № 820/1958/14
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 р.Справа № 820/1958/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А. Д

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2015р. по справі № 820/1958/14

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області , Міністерства внутрішніх справ України

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2015 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України № 1528 від 17.09.2011 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ підполковника міліції ОСОБА_1 з посади начальника Комінтернівського районного відділу Харківського міського управління Головного управління МВС України в Харківській області.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України №1047о/с від 19.09.2011 року в частині звільнення (у порядку дисциплінарного стягнення) підполковника міліції ОСОБА_1 з посади начальника Комінтернівського районного відділу Харківського міського управління Головного управління МВС України в Харківській області.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області № 217о/с від 29.09.2011 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області;

Поновлено ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді начальника Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області з 29.09.2011 року.

Міністерство внутрішніх справ України, не погодившись з судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2015 року та винести нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 99 КАС України, що привело до невірного вирішення справи.

Позивачем подано до суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судове засідання суду апеляційної інстанції 09.06. 2015р. сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Згідно ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України постанова переглянута в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 1998 року.

З 14.04.2011р. ОСОБА_1 займав посаду начальника Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, що підтверджується наказом МВС України від 14.04.2011 року за № 447о/с (а.с. 5, т. 1).

15.09.2011р. до ГУМВС України в Харківській області надійшла інформація про затримання працівниками УБОЗ та УВБ дільничного інспектора Комінтернівського РВ Аязова Г.Є., який намагався збути пістолети ПМ. В зв'язку з цим було проведено інвентаризацію зброї і боєприпасів в кімнаті зберігання зброї Комінтернівського райвідділу , під час якої виявлено нестачу 23 одиниць вогнепальної зброї та 1986 патронів.

За вказаним фактом проведено службове розслідування, за результатами якого складено висновок від 16.09.2011р. затверджений начальником ГУМВС Мартиновим М.Д.(а.с.133-137)

16.09.2011р. ГУМВС України в Харківській області видано наказ № 1216 « Про порушення службової дисципліни працівниками ГУМВС України в Харківській області та покарання винних» про клопотання перед МВС України про звільнення з органів внутрішніх справ підполковника міліції ОСОБА_1, начальника Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області за порушення службової дисципліни, що виразилась в порушенні вимог п.п.2.1,12.1.3. Інструкції із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів і підрозділів внутрішніх справ України, ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. (а.с.139-142)

16.09.2011р. прокуратурою Харківської області стосовно начальника Комінтернівського РВ ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за ознаками злочину , передбаченого ч.2 ст.367 КК України та затримано в порядку ст.115 КПК України.

17.09.2011р. комісією МВС України розглянуті матеріали службового розслідування за фактом викрадення озброєння та іншого майна з кімнати зберігання зброї чергової частини Комінтернівського РВ Харківського МУ ГУМВСУ в Харківській області , за наслідками якого складено висновок про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Комінтернівського РВ .(а.с.120-125)

17.09.2011 року прийнято наказ МВС України № 1528 від "Про притягнення окремих керівників ГУ МВС України в Харківській області до дисциплінарної відповідальності" за порушення службової дисципліни, що виразилось в порушенні вимог п.п. 2.1, 12.1.3 Інструкції із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів і підрозділів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС від 27.03.2008 року № 141, ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарну відповідальність у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни (а.с. 30-31, т. 1).

Наказом МВС України № 1047о/с від 19.09.2011 року підполковника міліції ОСОБА_1 звільнено в порядку дисциплінарного стягнення за п. 45 "д" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з посади начальника Комінтернівського районного відділу Харківського міського управління Головного управління МВС України в Харківській області на підставі наказу МВС України від 17.09.2011 року № 1528 (а.с. 29, т. 1).

29.09.2011 р. Головним управлінням МВС України в Харківській області було видано наказ №217о/с , відповідно до якого з посиланням на ст. 64 п. "Є" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за порушення дисципліни) підполковника міліції ОСОБА_1 звільнено в запас Збройних сил України (а.с.6, т. 1).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення позивачем службової дисципліни не доведений, накази про звільнення прийняті відповідачами з порушенням процедури, необґрунтовано та не у спосіб, встановлений законом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно наказу МВС України № 1528 від 17.09.2011 року підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було виявлення під час інвентаризації зброї та боєприпасів у кімнаті зберігання зброї Комінтернівського райвідділу міліції нестачі 23 одиниць вогнепальної зброї ті 1986 патронів, що сталося, відповідно до вказаного наказу, внаслідок невиконання начальником Комінтернівського РВ ОСОБА_1 своїх посадових обов'язків у частині здійснення контролю за наявністю і дотриманням порядку зберігання та обліку озброєння (а.с. 115-118, т. 1).

Статтею 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі по тексту - Закон № 3460) визначено поняття "службова дисципліна", а саме - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2 Закону № 3460).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 3460 з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (ч. 4 ст. 14 Закону № 3460).

Згідно п. 10 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 06.12.1991 року № 552 (чинної на час виникнення спірних правовідносин, далі по тексту - Інструкція № 552) при проведенні службового розслідування повному, об'єктивному і всебічному дослідженню підлягають: подія порушення (час, місце, спосіб, інші обставини), наявність вини працівника органів внутрішніх справ у скоєнні порушення, мета та мотиви порушення, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності порушника як ті, що пом'якшують чи обтяжують його відповідальність, характеристика особи, яка скоїла порушення (ставлення до служби, поведінка до порушення), причини та умови, що сприяли скоєнню порушення, характер і розмір нанесених порушенням збитків.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що висновки службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 16.09.2011 року, та Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого 17.09.2011 року не міститься інформації про: мотив та мету порушення; обставин, які впливають на ступінь і характер відповідальності порушника як ті, що пом'якшують чи обтяжують його відповідальність; характеристику особи, яка скоїла порушення (ставлення до служби, поведінка до порушення); наявність такої складової вини, як причинний зв'язок між неправомірними діяннями ОСОБА_1 та їх наслідками;- умови, що сприяли скоєнню порушення; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності порушника як ті, що пом'якшують чи обтяжують його відповідальність (а.с. 120-126, 133-138, т. 1).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посадовими особами, які проводили службове розслідування не було встановлено обов'язкових обставин задля об'єктивного вирішення питання про подальше притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності та визначення його виду, а отже зазначені висновки службового розслідування не можуть вважатися повними, обґрунтованими та об'єктивними.

Крім того, колегія суддів зазначає, що п. 15 Інструкції № 552 передбачено, що особа, відносно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, заявляти клопотання, надавати докази стосовно обставин, що досліджувалися, заявляти відводи щодо працівника, який проводить службове розслідування, подавати скарги на його дії та рішення (заяви і скарги подаються керівнику, який призначив розслідування, або вищому за чином керівнику, який щодо цього приймає рішення, про що інформується заявник).

Відповідно до приписів п. 14.7, 14.8 Інструкції № 255, посадова особа при проведенні службового розслідування зобов'язана: скласти за результатами службового розслідування висновок і подати його на розгляд і затвердження керівнику органу внутрішніх справ або його заступнику; ознайомити із затвердженим висновком службового розслідування особу, стосовно якої воно проводилося, якщо це не суперечить вимогам дотримання державної або службової таємниці.

Положеннями ч. 5 ст. 14 Закону № 3460 визначено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Судом встановлено, що при проведенні 16.09.2011р. та 17.09.2011 року службового розслідування за фактом надзвичайної події за участю працівників Комінтернівського РВ Харківського МУ ГУМВС України в Харківській області пропозицій від комісії до позивача ОСОБА_1 щодо надання пояснень по суті, встановлених комісією порушень, не надходило, пояснення у ОСОБА_1 не відбиралися. (а.с. 120-125, 133-138 т. 1).

Окрім того, судом встановлено, що в порушення вимог п. 15 Інструкції № 552 позивачу не надавалася можливість ознайомитися з висновками службового розслідування, оскаржити їх.

Доводи апеляційної скарги, що позивач відмовся від надання пояснень є необґрунтованими, тому як з 16.09.2011р. позивач перебував під вартою, а тому не мав можливості надати пояснення.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 14 Закону № 3460, зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

В порушення вказаних норм зміст оскаржуваного наказу № 1528 від 17.09.2011 року на підпис позивачу не надавався. Доказів доведення вказаного наказу до відома ОСОБА_1 під підпис або відмови позивача від такого підпису відповідачами не надано.

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що наказ МВС № 1528 від 17.09.2011 року "Про притягнення окремих керівників ГУМВС України в Харківській області до дисциплінарної відповідальності" в частині притягнення до відповідальності ОСОБА_1 не відповідає вимогам діючого законодавства.

Також, суд апеляційної інстанції підтримує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами фактів вчинення позивачем порушень вимог пп. 2.1, 12.1.3 Інструкції із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС від 27.03.2008 року № 141 з огляду на наступне.

Згідно 2.1 Інструкції із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС від 27.03.2008 року № 141, відповідальність за організацію зберігання та обліку озброєння й спецзасобів покладається на керівника підрозділу. Він зобов'язаний: наказом по підрозділу призначати працівників, відповідальних за порядок зберігання: - озброєння й спецзасобів - у підрозділах з чисельністю особового складу понад 150 осіб штатного працівника, а в підрозділах з чисельністю менше 150 осіб працівника з числа старшого і середнього начальницького складу, крім штатних чергових та працівників сектору озброєння управлінь (відділів) тилового забезпечення, які мають безпосереднє відношення до озброєння, спроможного забезпечити надійне збереження й облік озброєння й боєприпасів; добровільно зданої, вилученої, знайденої зброї й боєприпасів - особу з числа середнього або старшого начальницького складу блоку міліції громадської безпеки, як правило, працівників дозвільної системи; вогнепальної зброї й боєприпасів, які приєднані до кримінальної справи як речові докази, особу - із числа середнього або старшого начальницького складу, як правило, з працівників слідчих підрозділів або дізнання; затвердити функціональні обов'язки керівництва підрозділу та його окремих працівників, відповідальних за озброєння, зберігання добровільно зданої, вилученої, знайденої зброї й боєприпасів і зберігання вогнепальної зброї й боєприпасів, які приєднані до кримінальної справи як речові докази, оперативних чергових, інших працівників підрозділу щодо контролю за зберіганням, обліком, закріпленням, видачею, прийманням та вилученням озброєння й спецзасобів; видавати накази й розпорядження, затверджувати плани, графіки, відомості, списки або давати письмові вказівки, на підставі яких дозволяється видача озброєння особовому складу підрозділу; затверджувати графіки щоденної видачі й приймання озброєння, а також щомісячні графіки чищення зброї.

Положеннями п. 12.1.3 Інструкції із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС від 27.03.2008 року № 141 визначено, що наявність, організацію зберігання та обліку озброєння в підрозділах мають право перевіряти керівник підрозділу або особа, яка його заміщає (зобов'язаний перевіряти не менше одного разу на місяць).

Колегія суддів зазначає, що наказ МВС України № 1528 від 17.09.2011 року "Про притягнення окремих керівників ГУМВС України в Харківській області до дисциплінарної відповідальності", не містить посилання на конкретні обставини вчиненого позивачем дисциплінарного проступку.

Висновки службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 16.09.2011 року та від 17.09.2011 року, також не містять зазначення які саме накази, функціональні обов'язки, розпорядження, плани, графіки не було затверджено позивачем в порушення п. 2.1 Інструкції із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС від 27.03.2008 року № 141.

Судом встановлено, що в Комінтернівському РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області в період з квітня по вересень 2011 року (період позивача на посаді керівника вказаного підрозділу) були затверджені функціональні обов'язки збройного техніка, помічника начальника - оперативного чергового, старшого інспектора - чергового. (а.с. 146-152, т.1).

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, призначив матеріально-відповідальну особу за прийняття, постановку на облік та зберігання озброєння Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, що підтверджується наказом № 281 від 27.08.2011 року (а.с. 171, т. 1).

Також в період з квітня по вересень 2011р. позивачем щомісячно здійснювався контроль за обліком, зберіганням , видачею та прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї , що підтверджується відповідними записами в Книзі огляду якісного й технічного стану озброєння.

Доводи апеляційної скарги , що такі записи є формальними та здійснені без перевірки дійсної наявності озброєння, є припущеннями, які не підтверджені належними доказами.

Доказів порушення позивачем п. 12.1.3 Інструкції із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, відповідачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, не надано .

Враховуючи вище зазначене, колегія суддів вважає, що відповідач, з урахуванням всіх обставин, діяв необґрунтовано, не у спосіб, що передбачений законами та Конституцією України.

Крім того, суд зазначає, що статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, сам по собі факт порушення відносно позивача кримінальної справи не є безумовним доказом порушення їх службової дисципліни, оскільки лише рішенням суду, прийнятим за результатами розгляду кримінальної справи, можуть бути встановлені або спростовані факти порушення закону і відповідно вчинення особою того чи іншого злочину.

Окрім того, суд звертає увагу, що постановою прокуратури Харківської області від 30.12.2014 року закрито кримінальне провадження стосовно позивача, порушене за ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв'язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. (а.с. 54-58, т. 2).

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності доказів порушення позивачем службової дисципліни, в зв'язку з чим наказ Міністерства внутрішніх справ № 1528 від 17.09.2011 р. "Про притягнення окремих керівників ГУМВС України в Харківській області до дисциплінарної відповідальності" в частині притягнення до відповідальності ОСОБА_1 та наказ Міністерства внутрішніх справ України № 1047о/с від 19.09.2011 р. в частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_1 в порядку дисциплінарного стягнення за п. 45 "д" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з посади начальника Комінтернівського районного відділу Харківського міського управління Головного управління МВС України в Харківській області правомірно скасовані судом.

Також вірними є висновки суду першої інстанції щодо відсутності законодавчо обґрунтованих підстав для винесення наказу № 217о/с від 29.09.2011р. про звільнення позивача за наявності наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1047о/с від 19.09.2011 р. про звільнення позивача з органів внутрішніх справ.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" видання повторно наказу про звільнення в реалізацію наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності вказаної нормою не передбачено.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення позивачем строків звернення до суду, обізнаність позивача про своє порушене право в жовтні 2011р. колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, основною складовою права доступу до суду, закріплене у § 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАСУ строком для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Звертаючись до суду ОСОБА_1 просив поновити припущенний з поважних причин строк звернення до суду , посилаючись на те, що з 16.09.2011р. по 26.09.2011р. він перебував під вартою, в подальшому був зайнятий у слідчих діях та судовому процесі по кримінальній справі по якій остаточне рішення прийнято лише 30.12. 2014р.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач протягом 2011р.,2012,2013р. звертався до відповідачів з вимогою надати копії наказів про звільнення, що підтверджується копіями його заяв від 10.11.2011 року, від 15.03.2012 року, від 13.02.2013 року. Проте такі накази надані не були.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що зазначені обставини є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, беручи до уваги , що позивач , вважаючи невинним себе у скоєнні злочину та порушені службової дисципліни намагався довести свою невинуватість, остаточне рішення у кримінальній справі отримав лише в грудні 2014р.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2015 року прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, при вірному , повному встановлені обставин справі, на підставі належних та допустимих доказів, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2015р. по справі № 820/1958/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Присяжнюк О.В. Курило Л.В.
Повний текст ухвали виготовлено 15.06.2015 р.