Справа № 2-а-7783/11
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2011-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7783/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Бершадська О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді про перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2010 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, якою просить відновити пропущений строк звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів; визнати бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м.Кіровограді щодо не нарахування та невиплати 30% від щомісячної соціальної допомоги, у відповідності до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни- протиправною; зобовязати відповідача ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м.Кіровограді провести перерахунок та виплату їй підвищення пенсії за такі періоди: з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року; з 1 січня 2010 року по 31 грудня 2010 року. В обґрунтування своїх вимог позивач вказувала, що вона є дитиною війни, а тому, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», їй щомісячно, починаючи з 01.01.2006 року, повинна виплачуватися соціальна державна допомога у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. Нарахування і виплату соціальної допомоги позивачу повинне здійснювати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді. Чинним законодавством передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», не можуть бути обмежені чи скасовані іншими нормативно-правовими актами. Незважаючи на це, державна соціальна допомога у визначеному розмірі, не виплачується. Оскільки , відповідач в добровільному порядку задовольнити вимоги відмовляється, то він просить винести рішення про примусове їх виконання.

Відповідач в письмових запереченнях, поданих 28.02.2011 року, просить суд в задоволенні позову відмовити, оскільки ОСОБА_2 ПФУ в м. Кіровограді, як територіальне управління не має жодного відношення до коштів державного бюджету. Також, до компетенції органів Пенсійного фонду не входить дана виплата, так як із норми ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не вбачається , що виплати дітям війни повинні проводити органи Пенсійного фонду.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Предметом спору у даній адміністративній справі є право позивача на отримання передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та захист цього права від порушень з боку органів пенсійного фонду.

Відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 року йому, як дитині війни, пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Ці вимоги законодавства відповідачем в 2006 2010 роках із різних причин не дотримувалися, що підтверджується запереченнями проти позову відповідача.

Частиною 2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ухвалою судді від 21.02.2011 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання провести перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги Дітям війни за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року; з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року; з 1 січня 2010 по 29 червня 2010 року на підставі ст. 99 КАС України. Судом, при вирішенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, враховано надану копію ухвали Кіровського райсуду м. Кіровограда від 13.09.2010 року, як доказ звернення позивача до 9 вересня 2010 року до місцевого загального суду з позовною заявою в межах строку, визначеного Цивільним процесуальним кодексом України, що є поважною причиною пропуску строку звернення до адміністративного суду.

При розгляді справи встановлено, що позивач має статус дитини війни, який підтверджується копією посвідчення (а.с.9 ).

Вимоги позивача, щодо зобовязання нарахування та виплати надбавки до пенсії, як дитині війни, в період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року; з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року; з 1 січня 2010 року по 30 грудня 2010 року, включно мають бути задоволені, з наступних підстав.

Відповідно до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи громадян гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим встановлено, що відповідач проводить нарахування надбавки та її виплату дітям війни відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка видана у розвиток Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, яким були внесені зміни до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», і дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, сума якої є значно меншою ніж передбачено законодавством.

При виконанні своїх повноважень відповідач не враховує, що зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008.

Згідно частини 2 статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, за конституційними нормами, при визначенні розміру підвищення пенсії позивачу застосуванню підлягають норми Закону України «Про соціальний захист дітей війни», і він має право з 01.01.2006 року на отримання щомісячної соціальної допомоги, як дитина війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до цього Закону, розмір підвищень пенсій має обраховуватися у відсотковому відношенні до мінімального розміру пенсії за віком.

Статтею 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачено, що основні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій включається мінімальний розмір пенсії за віком.

При цьому, ст.19 вказаного закону передбачено, що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Оскільки, будь-яким іншим законом, окрім Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії не встановлений, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для застосування будь-якої іншої величини, ніж встановлена названим законом, для розрахунку підвищення пенсії позивачу як дитині війни.

В звязку з цим, є неправомірною відмова відповідача виплачувати позивачу щомісячну соціальну допомогу, як дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, в період: з 9 липня 2007 року 30 грудня 2010 року ( подача позову до суду), оскільки на законодавчому рівні зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в цей період не вносилися.

Згідно з положеннями ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 52 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 ріквід 27 квітня 2010 року N 2154-VI встановлено у 2010 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень. ОСОБА_2 Пенсійного фонду України має бути нараховано та виплачено пенсію, підвищену на 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнидо зміни законодавчих норм, що регулюють призначення цього виду пенсії.

В порядку ст. 94 КАСУ, стягнути з Державного бюджету України на користь позивачки понесені по справі судові витрати в розмірі 3 (три) грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.22 Конституції України, ст.ст.1, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», ст.ст.6-11, 71, 158-160, 183-2, 256 ч.1 абз.9 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м.Кіровограді про перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни задовольнити .

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м.Кіровограді щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війниза період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року; з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року; з 1 січня 2010 року по 30 грудня 2010 року.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м.Кіровограді здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війниза період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року; з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року; з 1 січня 2010 року по 30 грудня 2010 року, включно, з урахуванням положень ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхуванняв розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, та з урахуванням виплачених в зазначений період коштів.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені по справі судові витрати в розмірі 3 (три) грн. 40 коп.

Зобовязати ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м.Кіровограді виконати постанову негайно.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_3