Справа № 804/16103/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2015 рокусправа № 804/16103/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу приватного підприємства «Сігма»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року

у справі № 804/16103/14

за позовом Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Дніпропетровській області

до приватного підприємства «Сігма»

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Криворізька південна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міністерства доходів і зборів у Дніпропетровській області звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила стягнути кошти платника податків приватного підприємства «Сігма», який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, в рахунок погашення податкового боргу на користь державного бюджету в сумі 159671,94грн. по орендній платі за землю з юридичних осіб.

Позовні вимоги обґрунтовані наявною податковою заборгованістю відповідача по орендній платі за землю в сумі 159671,94 грн. За наслідками застосованих до відповідача заходів для стягнення податкового боргу (направлення податкової вимоги) вказаний борг дотепер не погашений, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2014 адміністративний позов задоволено. Стягнуто з рахунків у банках, обслуговуючих відповідача, грошові кошти в рахунок погашення податкового боргу з орендної плати за землю з юридичних осіб у сумі 159671,94 грн. Суд першої інстанції виходив з доведеності факту наявності у відповідача узгодженого податкового зобов'язання з плати за землю відповідно до поданої відповідачем податкової декларації, яке в установлений строк не погашено, що призвело до виникнення податкового боргу за період з 30.06.2014 по 30.08.2014.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Позивач зазначає, що поданій податковому органу податковій декларації з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік помилково задекларовано орендну плату за землі державної та комунальної власності за 2014 рік у розмірі 638687,70 грн. з щомісячною сплатою 53223,98грн., оскільки відповідно до укладених з Криворізькою міською радою договорів оренди земельної ділянки сума орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2014 рік повинна становити 9818,00грн. на місяць. Відповідач вказує, що з огляду на той факт, що місячна плата за землю, яка повинна сплачуватись, фактично складає 9818,00 грн., а за період січень - вересень 2014 року - 88362 грн., відтак сплата відповідачем вказаної суми, що не заперечується ні позивачем, ні судом, свідчить про відсутність заборгованості відповідача на момент звернення до суду.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.54.1. ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою

Відповідно п.288.7 ст.288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

За правилами п.285.1 ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік

Пунктом 286.2 статті 286 ПК України встановлено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 ПК України).

Сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом (пп. 14.1.175 п. 14.1 ПК України).

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 17.02.2014 відповідачем подано податковому органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), в якій відповідачем самостійно визначено суму грошового зобов'язання зі сплати орендної плати на 2014 рік в розмірі 638687,70 грн. з щомісячною сплатою у розмірі 53223,98 грн. (вх.№ ).

Отже відповідач самостійно узгодив податкові зобов'язання з орендної плати за землю на 2014 рік в розмірі 638687,70 грн., внаслідок чого у нього виник обов'язок по сплаті сказаної суми в порядку, визначеному Податковим кодексом України.

Посилання відповідача, що означена сума визначена помилково, всупереч умовам укладених з орендодавцем - Криворізькою міською радою договорів оренди земельної ділянки комунальної власності, в даному випадку не приймається судом в якості підстави, яка з звільняла відповідача як платника податків від виконання законодавчо встановленого обов'язку перед бюджетом.

Відповідно до п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Отже, відповідач, виявивши помилки в поданій податковій декларації з плати за землю від 17.02.2014, мав надіслати контролюючому органу уточнюючий розрахунок з виправленими показниками, проте на час звернення позивача до суду, вирішення спору між сторонами, відповідач в установленому порядку показники вказаної податкової декларації не виправив, жодних уточнюючих розрахунків (уточнюючих податкових декларацій) до податкового органу не подав.

З огляду на викладене, відповідач повинен сплатити суму узгодженого зобов'язання з орендної плати за землю за період з 30.06.2014 по 30.08.2014 в розмірі 159671,94 грн.

Докази сплати вказаної суми відповідачем не подані, в матеріалах справи відсутні.

За правилами п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За визначенням в пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п.59.3 ст.59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Пунктом 59.4. ст.59 Податкового кодексу України передбачено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п.59.5 ст.59 ПК України.

У відповідності з наведеними нормами з метою погашення податкового боргу податковим органом відповідачеві направлено податкову вимогу від 19.03.2014 №61-25 на суму податкового боргу 43299,11 грн., отримана відповідачем. З огляду на той факт, що податкові зобов'язання відповідача не виконувались і сума податкового боргу зростала, правові підстави для надсилання нової податкової вимоги відсутні.

У відповідності до п.п. 95.1 та 95.2 ст. 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно із пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 ПК України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Під час судового розгляду справи ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції відповідачем не надано доказів сплати заборгованості.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з рахунків платника податків відповідача у обслуговуючих банках коштів в сумі 159671,94 грн.

Наведені відповідачем обставини не є підставами згідно ст.202 КАС України для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини, прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Сігма» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у справі № 804/16103/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко