Справа № 521/6105/13-а
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2013-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 521/6105/13-а
Пр.№ 2а/521/210/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2013 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі Бондаренко О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

У квітні 2013р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, посилаючись на те, що 03.04.2013р. нею було отримано виклик №В/П №В-12/255 до Другого Малиновського відділу ДВС ОМУЮ на прийом до державного виконавця, який 04.04.2013р. повідомив її, що вона є стороною виконавчого провадження по справі ВП№37264972 та справі ВП№37265240. Вищевказані виконавчі провадження були відкриті на підставі постанов Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області №3 від 08.01.2013р. та №101 від 12.02.2013р., згідно яких на ОСОБА_2 було накладено штрафи у розмірі 8500,00грн. та 6800,00грн. за порушення ст. 34, п.4.3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Про існування зазначених постанов ОСОБА_2 дізналася лише після ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень у виконавчій службі.

Зазначала, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 30 серпня 2011р. належить квартира АДРЕСА_1, яка розташована на другому поверсі двоповерхового будинку з виходом всередину подвіря. Згідно з плануванням будинку вхід в квартиру здійснюється через галерею. З метою поліпшення житлових умов позивачкою було за власні кошти проведено реконструкцію належної їй квартири з розширенням за рахунок частини галереї та часткової реконструкції всередині квартири. До реконструкції загальна площа квартири становила 60,2кв.м., в тому числі житлова 43,8кв.м., після реконструкції 69,2, в тому числі житлова 42,5кв.м.

Позивачка вказувала, що реконструкцію своєї квартири вона розпочала в серпні 2012р., а в постанові Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області №3 від 08.01.2013р є посилання на акт перевірки від 27.12.2012р., тому у неї виникають сумніви, щодо законності проведення Інспекцією планової перевірки, яка відповідно до порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі Порядок), затверджується керівником відповідної інспекції. Відповідно до ч.2 п.6 Порядку зазначено, що планові перевірки обєктів містобудування проводяться не частіше ніж один раз на півроку, тому внести її квартиру до плану перевірки мали принаймні в червні 2012р., коли реконструкцію її квартири, що не було розпочато.

Крім того, в порушення вимог законодавства позивачка не була ознайомлена ні з постановами Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про притягнення її до адміністративної відповідальності ні з документами, що стали підставою для винесення таких постанов.

Вважаючи дії Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області по винесенню постанов №3 від 08.01.2013р. та №101 від 12.02.2013р. незаконними та протиправними позивачка просила суд винести рішення, яким поновити строк оскарження постанов №3 від 08.01.2013р. та №101 від 12.02.2013р., визнати дії Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області по проведенню перевірок, прийняттю рішень за якими винесено вищевказані постанови незаконними та протиправними, скасувати зазначені постанови, а також визнати незаконними та протиправними дії Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області по поданню заяв від 27.03.2013р. на примусове виконання постанов по справі про адміністративне правопорушення, за якими було відкрито відповідне виконавче провадження.

Позивачка в судове засідання не зявилася, належним чином про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, за адресою вказаною у адміністративному позові (а.с.28, 33,34).

Представник а Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.36).

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, встановлено що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи с наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 30 серпня 2011р. належить квартира АДРЕСА_1, яка в цілому складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 60,2 кв.м., в тому числі житловою 43,8 кв.м. (а.с.14).

Право власності на вищевказану квартиру 14.09.2011р. зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН», що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав власності (а.с.13).

Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2012р. співробітниками Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області відносно позивачки було складено акт перевірки від 27.12.2012р. №104, припис від 27.12.2012р. №145 та протокол про адміністративне правопорушення від 27.12.2012р.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27.12.2012р. за виїздом на місце, за адресою: АДРЕСА_2, виявлено виконання будівельних робіт громадянкою ОСОБА_2, здійснено будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_3, без права на їх виконання, чим порушені вимоги ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі вказаних вище акту перевірки, припису та протоколу про адміністративне правопорушення позивачка була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 96 КпАП України, у вигляді штрафу в розмірі 8500,00грн., про що була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення №3 від 08.01.2013р. (а.с.18).

Крім того, 12.02.2013р. за невиконання вимог припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 27.12.2012р., чим порушуються вимоги п.4.3. ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-42 КпАП України та накладено штраф у розмірі 6800,00грн., що підтверджується постановою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області №101 від 12.02.2013р. (а.с.20).

Позивачка у своєму адміністративному позові не заперечувала факт того, що дійсно нею було здійснено реконструкцію належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 та збільшено площу зазначеної квартири з 60,2кв.м. на 69,2кв.м.

Доказів того, що реконструкція квартири була проведена на підставі дозвільних документів до суду надано не було.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Про вчинення адміністративного правопорушення відповідно до ст. ст. 254, 256 КпАП України складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності, який повинен відповідати вимогам ст.256 КпАП України.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи… При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган/посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Згідно п.1. ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Оцінюючи матеріали справи, суд виходить з того, що хоча і для провадження у справах про адміністративні правопорушення є характерним специфічний вид доказу безпосереднє спостереження уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення і проведення адміністративного розслідування, проте сам по собі факт складання протоколу не може бути визнаний єдиним та достатнім доказом для встановлення вини особи в скоєнні правопорушення у разі оспорювання особою факту вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

При досліджені матеріалів справи судом було встановлено, що відносно ОСОБА_2 27.12.2012р. було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог чинного законодавства в сфері містобудівельної діяльності. Крім того правопорушення було зафіксовано актом перевірки з виїздом на місце та уповноваженими на те особами було складено припис, який було прийнято до уваги при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення №101 від 12.02.2013р.

Згідно п.3 ч.4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Позивачка ніяким чином не відреагувала на такі попереджувальні документи, та доказів того, що вона не знала про їх існування до суду не надала.

За таких обставин суд вважає, що постанови у справі про адміністративне правопорушення №3 від 08.01.2013р. та №101 від 12.02.2013р. є законними та обґрунтованими, та підстав для їх скасування судом не встановлено, а отже і відсутні підстави для задоволення вимог заявлених у даному адміністративному позові.

Відповідно до ст. 288 КпАП України особа, яка оскаржує постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Керуючись ст. 96, 213, 251, 254, 268, 289 КпАП України, ст.ст. 7, 11, 12, 17, 69, 71, 86, 99, 159-163,171-2 КАС України, суд

постановив:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_2 до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М.Сегеда