Справа № 2-а-494/11
Суддя: Бурко Р. В.
Дата ухвалення: 2011-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-494/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2011 року Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Бурко Р.В.

при секретарі Кац-Філімончук І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора дізнання УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 193179 від 26.08.2010 року винесеної інспектором дізнання УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

В позові в обґрунтування зазначив, що 26.08.2010 року відносно нього інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. З порушенням не погоджується, а постанову вважає такою, що підлягає скасуванню.

Згідно постанови 26.08.2010 року о 11-00 год. він керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Кіровограді по вул. С.Кравчинського та здійснив обгін на мосту, чим порушив п. 14.6 ПДР України, а відтак скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Таким чином суд визнає, що відповідач субєкт владних повноважень не зявився до суду без поважних причин, а тому справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку, щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову.

26.08.2010 року інспектором дізнання УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 було складено протокол, на підставі якого була винесена постанова серії ВА № 193179 від 26.08.2010 року по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу.

При дослідженні постанови про адміністративне правопорушення серії ВА № 193179 від 26.08.2010 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом встановлено порушення вимог КУпАП.

Інспектор як посадова особа при винесенні постанови про накладення стягнення (тобто заповнення бланку відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111 Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС) не може визнати винною особу, що притягається до відповідальності чим порушує ст. 33 КУпАП, не може передати матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд, громадської організації або трудового колективу, чим порушує ст. 21 КУпАП, не може звільнити від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, чим порушує ст. 22 КУпАП, не може застосувати жодного виду адміністративного стягнення крім попередження та штрафу в порушення ст.ст. 22, 24, 38, 247, 284 КУпАП.

Так як сам бланк постанови в справі про адміністративне правопорушення (існує тільки один вид бланків) затверджений Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (Додаток 2 до інструкції) не відповідає вимогам КУпАП, а саме: ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП.

Тому відповідно до вищевикладеного інспектором при складанні постанови дійсно порушено ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП, тобто вчинено низку порушень, а саме в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не зясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. В постанові відсутні відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб'єкт владних повноважень відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи навіть позивача.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 293 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, ні матеріалами справи, ні поясненнями позивача в позові не доведено саме визнання дій інспектора неправомірними, та не зазначено в чому саме виражаються неправомірність та протиправність дій інспектора, але і не знайшли свого підтвердження факти протиправної, винної (умисна або необережна) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління з боку позивача. Також не встановлено, що позивач, як особа, що вчинила правопорушення, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Крім того ні з протоколу, ні з пояснень наданих позивачем в позовній заяві та пояснень свідка в протоколі не можливо встановити чи були інші свідки правопорушення чи інші будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Призначаючи стягнення суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу порушника, матеріальний стан.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищевикладене, та те, що дане діяння є малозначним, суд вважає, що в даному випадку згідно ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 може бути звільнено від адміністративної відповідальності з винесенням йому усного зауваження.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову, а саме: постанову серії ВА № 193179 від 26.08.2010 року по справі про адміністративне правопорушення винесену інспектором дізнання УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. змінити в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено, тобто ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП та враховуючи ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності звільнити, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 11, 71, 72, 94, 158, 161-163, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення ВА № 193179 від 26.08.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, змінити, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП та враховуючи ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності звільнити, обмежившись усним зауваженням.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_3