Справа № 805/14/15-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Аканов О.О.
Суддя-доповідач -
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року справа №805/14/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Сіваченка І.В.

Чабанова О.О.

Секретарі судового засідання Святодух О.Б.

За участю сторін по справі:

Позивач: Безуєвська О.А. (за довіреністю)

Відповідач: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Маріупольський завод важкого машинобудування» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у справі № 805/14/15-а (головуючий І інстанції Аканов О.О.) за позовом Публічного акціонерного товариства «Маріупольський завод важкого машинобудування» до Мангуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування податкової вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Мангуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування податкової вимоги від 03.07.2014р. №973-25 у сумі 63746,65грн..

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2015р. у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначив, що ст.6 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 №1669-VII є нормою прямої дії, її застосування Закон не ставить у залежність від наявності чи відсутності відповідних змін у Податковому кодексі. Враховуючи, що позивач здійснює свою господарську діяльність на території с.Юріївка, який віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, то їх звільнено від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Позивач також зазначив, що ст.10 Закону від 02.09.2014 №1669-VII передбачає лише можливість для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, підтвердженням чого є сертифікат ТПП, а не звільняє сторони від виконання будь-яких своїх обов'язків.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивачем до Мангуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області 05.02.2014р. подано податкову декларацію № з плати за землю за 2014 рік, відповідно до якої підприємством самостійно нарахована орендна плата за землі державної або комунальної власності на 2014 рік на загальну суму 765976,26 грн., із щомісячною сплатою суми у розмірі 63831,35 грн. з січня по листопад 2014, а у грудні 2014 року 63831,41 грн.

Згідно з Додатком № 1 до податкової декларації з орендної плати за землю, місцезнаходженням земельних ділянок, що орендує позивач, є с.Юріївка.

Відповідно до п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За приписами п.59.3 цієї статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до п.59.4 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку із не сплатою позивачем узгодженої суми грошового зобов'язання за травень 2014р. в установлені строки, відповідачем у відповідності до ст.59 Податкового кодексу України надіслано податкову вимогу від 03.07.2014р. №973-25 на суму податкового боргу станом на 02.07.2014р. в розмірі 63746,65 грн.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII ( надалі Закон №1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014року.

Статтею 6 Закону № 1669 встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Згідно до частини 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Суд апеляційної інстанції вважає, що Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що Закон №1669 не змінив регулювання податкових відносин, які врегульовані спеціальним законом - Податковим кодексом України, який, відповідно, і має вищу юридичну силу порівняно із Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», колегія суддів вважає помилковим.

Відповідно до п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 1669, Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" N 405/2014 від 14.04.2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. N 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. N 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/18330/14 від 09 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 5 листопада 2014 року визнано нечинним.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 травня 2015 року зупинено виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року до закінчення касаційного провадження у Вищому адміністративному суді України

Частиною 1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" Кабінет Міністрів України не уповноважений зупиняти дію переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція,

Перелік, затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року на виконання Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", не скасований.

Згідно з додатком до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затв.розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року, до зазначених населених пунктів належить,зокрема, Першотравневий район с. Юр'ївка.

Колегія суддів вважає, що оскільки позивач здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції, то він згідно до вимог ст.6 Закону N 1669 звільнений від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності .

За приписами ст.10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Статтею 6 цього Закону встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Суд апеляційної інстанції вважає, що зазначена норма має пряму дію та не вимагає додаткове отримання сертифіката про засвідчення форс-мажорних, а тому висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не надано сертифікату Торгово-промислової палати України, колегія суддів вважає помилковим.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позову.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Маріупольський завод важкого машинобудування» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у справі № 805/14/15-а - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у справі №805/14/15-а - скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства «Маріупольський завод важкого машинобудування» до Мангуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування податкової вимоги від 03.07.2014р. №973-25 у сумі 63746,65грн. - задовольнити.

Скасувати податкову вимогу Мангуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 03.07.2014 року №973-25 на суму 63 746,62 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Маріупольський завод важкого машинобудування» (пл..Машинобудівельників, 1, м.Маріуполь, Донецька область, 87535, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 182,70 грн.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 02 червня 2015 року.

Постанова у повному обсязі буде складена 08 червня 2015 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

суддів: І.В. Сіваченко

О.О. Чебанов