Справа № К/9991/4873/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2015 р. м. Київ К/9991/4873/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Олексієнка М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва до Державного підприємства «Проектно-конструкторське та технологічне бюро рухомого складу Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниці)» про стягнення коштів, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2011 року, -

встановив:

У серпні 2009 року Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва звернулося в суд з позовом, у якому просило стягнути з Державного підприємства «Проектно-конструкторське та технологічне бюро рухомого складу Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниці)» безпідставно одержані кошти ОСОБА_4 у розмірі 5699,35 гривень.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2011 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2011 року і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва звернулося в адміністративний суд з позовом до Державного підприємства «Проектно-конструкторське та технологічне бюро рухомого складу Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниці)» про стягнення безпідставно одержаних коштів пенсіонером ОСОБА_4 у розмірі 5699,35 гривень.

Вирішуючи спір суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки довідка від 10 лютого 2004 року № 9 про розмір заробітної плати ОСОБА_4 за 1985-1991 роки та інформація відповідно до акту перевірки від 23 січня 2009 року по перевірці особових рахунків по нарахуванню заробітної плати, проведеної в Державному підприємстві «Проектно-конструкторське та технологічне бюро рухомого складу Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниці)» згідно особових рахунків за 1985-1991 роки, містять однакові суми заробітної плати ОСОБА_4 за 1991 рік. Відповідачем як страхувальником не було подано до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва недостовірних даних про розмір заробітної плати ОСОБА_4

Ухвалюючи рішення у цій справі суди попередніх інстанцій виходили з того, що даний спір є справою адміністративної юрисдикції.

Проте з таким висновком судів погодитися не можна, виходячи з наступного.

Згідно частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення до суду з даним позовом) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (пункт 6 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України

юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено юрисдикцію (компетенцію) адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Відповідно до статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Таким чином, при вирішенні даної справи судам попередніх інстанцій слід було виходити з юридичної природи спору, що виник між сторонами, й, зокрема звернути увагу на те, чи стосується такий спір сфери повноважень суб'єктів публічно-правових відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами за своєю суттю зводиться до вимог Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва про відшкодування шкоди, завданої внаслідок видачі Державним підприємством «Проектно-конструкторське та технологічне бюро рухомого складу Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниці)» недостовірної довідки, шляхом стягнення відповідної суми збитку.

При цьому, видача певних документів, у тому числі довідок, підприємствами, організаціями, як вже зазначалось, передбачена чинним законодавством; питання ж достовірності суми, що зазначена в довідці (за обставин даної справи), не вказує на правомірність чи неправомірність дій, а свідчить про наявність спору про відшкодування майнової шкоди, завданої такими діями.

Вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі за зверненням Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва з позовом про стягнення з Державного підприємства «Проектно-конструкторське та технологічне бюро рухомого складу Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниці)» коштів за переплату пенсії, не свідчать про їх адміністративний характер.

Згідно частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 157, 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2011 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва до Державного підприємства «Проектно-конструкторське та технологічне бюро рухомого складу Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниці)» про стягнення коштів - закрити.

Роз'яснити позивачеві право на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Олексієнко М.М.