Справа № 804/4257/14
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2014 р. Справа № 804/4257/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Потолової Г.В.
при секретарі - Дубровці Д.В.
за участю: представників позивача - Познянського В.А.,
представника відповідача - Боднар Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Абба Буд Сервіс» до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, скасування податкового повідомлення-рішення,
ТОВ «Абба Буд Сервіс» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська, про:
- визнання протиправними дій щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки та дій щодо коригування в електронній базі даних показників податкової звітності з ПДВ за листопад 2013р.
- зобов'язання відновити в електронній автоматизованій системі співставлення зобов'язань та податкового кредиту, в розрізі контрагентів податкову звітність з ПДВ за листопад 2013р.
02.06.2014р. від позивача надійшла заява про зміну позовних вимог, за змістом якої позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська №131 від 14.02.2014р.
- визнати протиправними дії ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки та дії щодо коригування в електронній базі даних показників податкової звітності з ПДВ за листопад 2013р.
- визнати протиправними дії ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська щодо коригування в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» показників податкової звітності з податку на додану вартість за листопад 2013р., здійсненого на підставі акту від 25.02.2013р. №456/04-65-22-03/38676920;
- зобов'язати ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська відновити в електронній автоматизованій системі співставлення зобов'язань та податкового кредиту, в розрізі контрагентів податкову звітність з ПДВ за листопад 2013р.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на законодавчі підстави своїх дій, діяльність в межах закону та наданих повноважень, просив суд у задоволенні позову відмовити.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, при розгляді справи виходить з наступного.
Так, ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська направлено запит від 20.01.2014р. №742/10/04-65-15-116 на ім'я керівника ТОВ «Абба Буд Сервіс» про надання документів та письмових пояснень.
Листом від 28.01.2014р. за вихідним №40 ТОВ «Абба Буд Сервіс» надано інформацію та завірені копії документів, за реєстром, на підтвердження виконання робіт за листопад 2013р.
На підставі наказу ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська від 14.02.2014р. №131 у період з 21.02.2014р. по 25.02.2014р. проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Абба Буд Сервіс» щодо дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість по взаємовідносинам з платниками податків за період листопад 2013р.
21.02.2014р. податковий орган звернувся до позивача із запитом №3099/10/04-65-22-03/19 про надання підтверджуючих документів та письмових пояснень з переліку питань.
Листом від 21.02.2014р. за вихідним №4 ТОВ «Абба Буд Сервіс» надано інформацію та завірені копії документів, за реєстром, що підтверджують виконання робіт за листопад 2013р.
За результатами перевірки складено акт №456/04-65-22-03/38676920 від 25.02.2014р.
Перевіркою встановлено порушення позивачем:
- п. 180.1 ст.180, п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим неможливо підтвердити реальність здійснення операцій;
- абз.2 п. 121.1 ст.121 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим до підприємства застосовується фінансова санкція.
Не погоджуючись з висновками та рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів з відповідним позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ТОВ «Абба Буд Сервіс», отримавши запит відповідача від 20.01.2014р. №742/10/04-65-15-116, листом від 28.01.2014р. №40 надано відповідь та документи на запит. Тому, позивач вважає, що відповідач не мав передбачених п.п. 78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України підстав для призначення та проведення перевірки позивача.
Також, позивач вказує, що оскільки відповідач не мав підстав для призначення і проведення перевірки, то вимоги податкового органу щодо надання оригіналів чи копій первинних документів під час проведення ним такої перевірки, є протиправними, оскільки відповідно до п. 85.1 ст. 85 Податкового кодексу України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.
Позивач стверджує, що листами ТОВ «Абба Буд Сервіс» за №40 від 28.01.2014р. та №4 від 21.02.2014р. до ДПІ у Кіровському р-ні м.Дніпропетровська надані всі первинні документи стосовно взаємовідносин позивача з контрагентами за період листопад 2013р.
Отже, позивач вважає, що оскільки ст.121 Податкового кодексу України не передбачено відповідальність платника податків за часткове ненадання контролюючому органу копій первинних документів при здійсненні податкового контролю, вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню.
Крім того, позивач вважає протиправними висновки відповідача про нереальність проведення господарських операцій між ТОВ «Абба Буд Сервіс» та постачальниками, здійснення операцій з надання податкової вигоди для третіх осіб, встановлення відсутності у підприємства необхідних умов для здійснення господарської діяльності.
В обґрунтування вищенаведеної позиції, позивач зазначає, що діючим законодавством України не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, визначати нікчемними або недійсними (нереальними) правочини і дані, вказані платником податків в податковій декларації
Також, позивач вказує, що в акті перевірки№456/04-65-22-03/38676920 від 25.02.2014р. не наведено жодних доказів наявності у позивача мети, завідомо суперечної інтересам держави і суспільства, існування умислу у позивача і його контрагентів як обов'язкової ознаки недійсності або нікчемності укладених правочинів. Отже, викладені в акті перевірки висновки стосовно нереальності вчинених позивачем господарських операцій та укладених правочинів не відповідають дійсності та є безпідставними.
Позивач вважає, що за наслідками проведеної перевірки відповідач не мав встановлених законом підстав для коригування показників податкової звітності позивача, оскільки за наслідками перевірки ТОВ «Абба Буд Сервіс» податкові повідомлення-рішення про донарахування останньому податкових зобов'язань не приймались, а відповідно податкові зобов'язання не узгоджувались.
Так, позивач зазначає, що відповідачем безпідставно було змінено показники відповідної податкової звітності позивача з податку на додану вартість та з податкового кредиту по його взаємовідносинам з контрагентами за період листопад 2013р.
Відповідач проти позову заперечує. Письмові заперечення аналогічні доводам акту перевірки та долучені до матеріалів справи.
В обґрунтування заперечень, які підтримані представником у судовому засіданні, відповідач зазначає, що ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська 20.01.2014р. звернулась до позивача листом за №742/10/04-65-15-116 про надання пояснень та їх документального підтвердження по взаємовідносинам з платниками податків за період листопад 2013р.
Відповідач вказує, що позивачем не в повному обсязі надано відповідь на вищезазначений лист. Відповідно до вимог п.п. 78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України керівником ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська прийнято рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з 21.02.2014р., яке було оформлено наказом від 14.02.2014р. №131. Наказ разом з повідомленням щодо дати та місця проведення перевірки отримані позивачем 20.02.2014р.
Під час перевірки за період листопад 2013 року встановлено відображення у податкових зобов'язаннях TOB «Абба Буд Сервіс» взаємовідносини з наступними контрагентами:
- ДП «Український державний цент транспортного сервісу «Ліски»;
- ТОВ «Ерідан 2 Плюс»;
- ТОВ «Сім-Білдінг»;
- ДПП «Кривбаспромводопостачання»;
- ОКП «Центр «зеленого» туризму та народних ремесел Дніпропетровщини» (змінено назву на КП «Центр народної творчості «Дивокрай» ДОР»);
- КП «Теплокомуненерго».
Опис правочинів та брак первинних документів по вказаних контрагентах позивача наведений податковим органом в Акті перевірки №456/04-65-22-03/38676920 від 25.02.2014р. та письмових запереченнях (а.с.21-31, 74-83).
За твердженням відповідача, TOB «Абба Буд Сервіс» не надано до перевірки довіреностей на отримання товару договори, акти виконаних робіт, сертифікати якості на товар, документи підтверджуючі розрахунки між підприємствами, а саме платіжні доручення, банківські виписки, первинні документи, що підтверджують транспортування товару, а саме товарно-транспортні накладні, тощо.
Відповідач вказує, що в ході перевірки не підтверджено наявність поставок товарів від підприємств-постачальників, які були реалізовані підприємствам-покупцям, а також реалізації товарів підприємствам-покупцям, які були придбані у підприємств-постачальників у перевіряємому періоді, що свідчить про те, що правочини між TOB «Абба Буд Сервіс» та постачальниками здійснені без мети настання реальних наслідків.
У ході перевірки 21.02.2014р. перевіряючим складено запит № 3099/10/04-65-22-0319 про надання відповідних документів, обов'язок ведення яких покладено на TOB «Абба Буд Сервіс». А саме: зобов'язано директора TOB «Абба Буд Сервіс» Ситника Д.В. 24.02.2014р. надати до перевірки документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів, зокрема: розшифровку по бухгалтерським рахункам за період листопад 2013 року (по рахункам 10, 15, 28, 31, 36, 63, 64, 70, 71,81, 82, 83, 90, 91, 92, 93, 94, 97, 98); договори з постачальниками та покупцями; податкові накладні за період листопад 2013 року; видаткові накладні за період листопад 2013 року; акти виконаних робіт за період листопад 2013 року; квитанції про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН з кодом УКТ ЗЕД та податкових накладних, що підлягають реєстрації; довіреності на отримання матеріалів; товарно-транспортні накладні; інформація щодо зберігання ТМЦ; наявність складських приміщень; документи підтверджуючі сплату.
Відповідач звертає увагу, що документи, вказані у зазначеному запиті, до перевірки не надано.
На підставі вищенаведеного, відповідачем складено акт від 25.02.2014р. № 453/04-65-22-03/38676920 «Про ненадання документів» та зафіксовано порушення TOB «Абба Буд Сервіс» вимог п.п.16.1.5 п.16.1 ст.16, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України.
Враховуючи те, що до позивача 17.01.2014р. вже було застосовано штраф за таке саме порушення, відповідно до абз. 2 п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України до TOB «Абба Буд Сервіс» застосовано штрафні санкції у розмірі 1' 020 грн.00коп.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про наступне.
У відповідності пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, встановлено, що органи державної податкової служби мають право: проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пунктом 75.1 ст.75 Податкового кодексу України, зазначено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п.78.4 ст.78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Згідно п. 86.4 ст.86 Податкового кодексу України, акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).
Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його законним представникам або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.
Відповідно до п.44.1. ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.
Згідно із п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, послуг.
Отже, для цілей перевірки дотримання вимог податкового законодавства та можливого визначення грошових зобов'язань у разі неналежного дотримання платником податків цього законодавства, контролюючому органу у даному випадку первинно слід встановити зміст та реальність господарської операції.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
При цьому, податковий облік формують не самі по собі цивільні правочини, а саме господарські операції, тобто фактичний рух активів та/або зміни власного капіталу чи зобов'язань платника податку. Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків, наявність та законність складення яких, як фактично, так і юридично, буде підтвердженням здійснення таких операцій.
Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарі в/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
За правилами п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Пунктом п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.
З аналізу зазначеним норм ПК України вбачається:
1. Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
2. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
3. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
4. Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Правовий аналіз наведених норм дає підстави суду вважати, що юридичні наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на поточних рахунках платників податку.
Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21.01.2011р. у справі №21-37а10. Зокрема, Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду України було зазначено, що податкова накладна, яка видається платником податку, що поставляє послуги, на вимогу їх отримувача, є підставою для нарахування податкового кредиту останнього лише за умови здійснення самої господарської операції.
У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» від 20.07.2010р. за №1112/11/13-10 процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. Встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. Встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. Встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. Встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість
5. Встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.
Також, у цьому листі Вищого адміністративного суду України зазначено, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України №1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Матеріалами справи спростовується надання позивачем документів на запит відповідача №3099/10/04-65-22-03/19 від 21.02.2014р.
Так, з матеріалів справи вбачається, що запит представником позивача отримано вчасно (а.с. 90).
Проте, суд не приймає доказами надання документів супровідні листи позивача від 28.01.2014р. №40 (а.с.15) та від 21.02.2014р. №4 (а.с.18) з відповідним переліком документів, оскільки вбачається, що вони надані на запити, відповідно, №742/10/04-65-15-116 від 20.01.2014р. та №131 від 14.02.2014р., а не на запит №3099/10/04-65-22-03/19 від 21.02.2014р.
Положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачає не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.71 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.71 КАС України).
Відтак, суд вважає підтвердженим факт ненадання позивачем документів на вимогу відповідача.
Якщо первинні документи не були надані в ході перевірки податковому органу, вони й не можуть бути оцінені в подальшому.
В ході судового розгляду адміністративної справи позивачем первинні документи не надавалися.
Дії ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська щодо проведення позапланової невиїзної документальної перевірки не підлягають визнанню протиправними з наведених вище підстав, з огляду на приписи ст.ст.20, 75, 78 Податкового кодексу України.
З наведених підстав і наказ №131 від 14.02.2014р. не підлягає скасуванню.
Позивачем не наведено підстав протиправності такого наказу. Тим більше, на час розгляду справи оспорюваний наказ втратив силу, оскільки перевірка вже проведена.
Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача по коригуванню в електронній базі даних показників податкової звітності з податку на додану вартість, ані позивачем, ані відповідачем не надано доказів здійснення такого коригування.
Відтак, зазначена вимога також не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, у задоволенні позовних вимог належить відмовити.
Керуючись ст.ст.86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Абба Буд Сервіс» до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі.

Текст постанови у повному обсязі виготовлений 05.06.2014 р.

Суддя Г. В. Потолова