Справа № 826/12316/14
Суддя: Коротких О.А.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

5 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

Судді-доповідачаКоротких О.А.,
суддів:Маринченка В.Л, Прокопенка О.Б., -
розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Біг Борд» Кліндухова Павла Володимировича (далі - Товариство) про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 26 березня 2015 року у справі за позовом Товариства до департаменту суспільних комунікацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання відмови у внесенні змін до дозволу протиправною, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 26 березня 2015 року рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову, залишив без змін.

Не погодившись із такою ухвалою Вищого адміністративного суду України, представник Кліндухов П.В. подав заяву про її перегляд Верховним Судом України, посилаючись на наявність підстави, установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), а саме неоднакове застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах, Закону України «Про рекламу», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року за № 2067, Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року № 37/6253 що, на думку заявника, підтверджується рішеннями касаційного суду від 7 вересня 2010 року № К-2312/08 та 28 квітня 2011 року № К-34736/10.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, Вищий адміністративний суд України, залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову виходив із того, що відмовляючи позивачу у внесені змін до Дозволу, відповідач-1 обґрунтовано керувався рішенням Київської міської ради від 26 січня 2012 року № 20/7357 «Про затвердження Концепції розвитку зовнішньої реклами в місті Києві».

Разом із тим у рішеннях суду касаційної інстанції, на які посилається заявник, обґрунтовуючи наявність інакшого правозастосування, вбачається, зокрема, що Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 7 вересня 2010 року погодився з висновками суду апеляційної інстанції про часткове задоволення позову виходячи із того, що скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання Відділу реклами виконавчого комітету Луганської міської ради продовжити дію дозволу №№ 118 та 120 на розміщення зовнішньої реклами, суд апеляційної інстанції зазначив, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Враховуючи, що Типові правила розміщення зовнішньої реклами мають юридичну силу, то відповідач, застосовуючи Правила розміщення зовнішньої реклами на території м. Луганська, затверджених рішенням виконавчого комітету Луганської міської ради, вийшов за межі наданих йому повноважень. Відмова відповідача в провадженні зазначених дозволів з посиланням на положення акта органу місцевого самоврядування, який суперечить акту законодавства, є незаконною. В ухвалі від 28 квітня 2011 року суд касаційної інстанції погодився з рішеннями судів попередніх інстанцій щодо неправомірності посилання відповідача на відсутність заявлених до розміщення місць в схемах розташування наземних рекламних конструкцій по пр. Леніна в м. Запоріжжя, оскільки робочий орган відповідно до пункту 63 Порядку розміщення, експлуатації та демонтажу рекламних засобів у м. Запоріжжі, затвердженого Виконкомом Запорізької міської ради від 22 квітня 2004 року № 149 в редакції рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 27 липня 2006 року № 294/1, протягом п'яти днів з дати реєстрації заяв перевірив місце розташування рекламного засобу, зазначене у заяві, на предмет його відповідності схемам розміщення рекламних конструкцій в м. Запоріжжя, затверджених рішеннями виконавчого комітету, та надав позивачу пріоритети на заявлені місця. В Типових правилах не вказується на необхідність розроблення, затвердження схем розміщення рекламних конструкцій або можливості встановлення виконавчими органами місцевих рад обмежень для встановлення рекламних конструкцій.

Таким чином, рішення касаційного суду, додані на обґрунтування заяви, ухвалені цим судом за інших фактичних обставин справ, а отже не підтверджують наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, а тому у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Ураховуючи наведене та керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Біг Борд» до департаменту суспільних комунікацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання відмови у внесенні змін до дозволу протиправною, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 26 березня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя-доповідач О.А. Коротких
Судді: В.Л. Маринченко
О.Б. Прокопенко