Справа № 826/10935/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

15 червня 2015 року м. Київ № 826/10935/14

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Іщука І.О., розглянув в порядку письмового провадження заяву АТ «ПроКредит Банк» про вжиття заходів судового контролю за виконанням рішення в адміністративній справі

за позовомПублічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк»
до треті особи:Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Споживче товариство «Діамед», Приватне підприємство «СЕБ-Фармація»
прозняття арешту з майна, зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.09.2014 р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва від 13.11.2014 р., позов задоволено частково.

Скасовано постанову Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 10 липня 2014 року ВП № 43932447 в частині накладення арешту на іпотечне майно:

- нежиле приміщення №1, №2 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №7а), №1, №2 (групи приміщень №8), з №1 по №6 (групи приміщень №1) (в літ. "А"), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17А, загальна площа 264,7 кв.м, що перебуває в іпотеці ПАТ "ПроКредит Банк" на підставі договору іпотеки №498-ДЗ12 від 22.03.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Ніколенко В.М.;

- нежиле приміщення №1 по №9 (групи приміщень №5) (в літ. "А"), загальна площа - 291,4 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17А, що перебуває в іпотеці ПАТ "ПроКредит Банк" на підставі договору іпотеки №498-ДЗ12 від 22.03.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Ніколенко В.М.;

- нежиле приміщення, складає 4/100 частини нежилого будинку, загальна площа 84,5 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17А, що перебуває в іпотеці ПАТ "ПроКредит Банк" на підставі договору іпотеки №498/09.01-ДЗ2 від 12.09.2001 р., посвідченого приватним нотаріусом Морозовою С.В.;

- нежиле приміщення (в літ. А) складає 7/100 частини, що складає 167,4 кв.м від нежилого будинку площею 2377,50 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17А, загальна площа 167,4 кв.м, що перебуває в іпотеці ПАТ "ПроКредит Банк" на підставі договору іпотеки №498-ДЗ10 від 14.06.2004 р. посвідченого приватним нотаріусом Ніколенко В.М.

Скасовано постанову Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 10 липня 2014 року ВП № 43932298 в частині накладення арешту на іпотечне майно:

- нежиле приміщення №1, №2 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №7а), №1, №2 (групи приміщень №8), з №1 по №6 (групи приміщень №1) (в літ. "А"), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17А, заг. площа 264,7 кв.м, що перебуває в іпотеці ПАТ "ПроКредит Банк" на підставі договору іпотеки №498-ДЗ12 від 22.03.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Ніколенко В.М.;

- нежиле приміщення №1 по №9 (групи приміщень №5) (в літ. "А"), загальна площа - 291,4 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17А, що перебуває в іпотеці ПАТ "ПроКредит Банк" на підставі договору іпотеки №498-ДЗ12 від 22.03.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Ніколенко В.М.;

- нежиле приміщення, складає 4/100 частини нежилого будинку, загальна площа 84,5 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17А, що перебуває в іпотеці ПАТ "ПроКредит Банк" на підставі договору іпотеки №498/09.01-ДЗ2 від 12.09.2001 р., посвідченого приватним нотаріусом Морозовою С.В.;

- нежиле приміщення (в літ. А) складає 7/100 частини, що складає 167,4 кв.м від нежилого будинку площею 2377,50 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17А, загальна площа 167,4 кв.м, що перебуває в іпотеці ПАТ "ПроКредит Банк" на підставі договору іпотеки №498-ДЗ10 від 14.06.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Ніколенко В.М.

Зобов'язано ВДВС Святошинського РУЮ звернутись до державного реєстратора для зняття арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 43932447, виданий 10.07.2014 р., видавник: ВДВС Святошинського РУЮ, вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис обтяження: все нерухоме майно, обтяжував: ВДВС Святошинського РУЮ, , особа, майно/права якої обтяжуються (власник): Споживче товариство "Діамед" з наступного іпотечного нерухомого майна:

- нежиле приміщення №1, №2 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №7а), №1, №2 (групи приміщень №8), з №1 по №6 (групи приміщень №1) (в літ. "А"), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17А, загальна площа 264,7 кв.м, що перебуває в іпотеці ПАТ "ПроКредит Банк" на підставі договору іпотеки №498-ДЗ12 від 22.03.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Ніколенко В.М.;

- нежиле приміщення №1 по №9 (групи приміщень №5) (в літ. "А"), загальна площа - 291,4 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17А, що перебуває в іпотеці ПАТ "ПроКредит Банк" на підставі договору іпотеки №498-ДЗ12 від 22.03.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Ніколенко В.М.;

- нежиле приміщення, складає 4/100 частини нежилого будинку, загальна площа 84,5 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17А, що перебуває в іпотеці ПАТ "ПроКредит Банк" на підставі договору іпотеки №498/09.01-ДЗ2 від 12.09.2001 р., посвідченого приватним нотаріусом Морозовою С.В.;

- нежиле приміщення (в літ. А) складає 7/100 частини, що складає 167,4 кв.м від нежилого будинку площею 2377,50 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17А, загальна площа 167,4 кв.м, що перебуває в іпотеці ПАТ "ПроКредит Банк" на підставі договору іпотеки №498-ДЗ10 від 14.06.2004 р. посвідченого приватним нотаріусом Ніколенко В.М.;

Зобов'язано ВДВС Святошинського РУЮ звернутись до державного реєстратора для зняття арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 43932298, виданий 10.07.2014 р., видавник: ВДВС Святошинського РУЮ, вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис обтяження: все нерухоме майно, обтяжував: ВДВС Святошинського РУЮ, , особа, майно/права якої обтяжуються (власник): Споживче товариство "Діамед" з наступного іпотечного нерухомого майна:

- нежиле приміщення №1, №2 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №7а), №1, №2 (групи приміщень №8), з №1 по №6 (групи приміщень №1) (в літ. "А"), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17А, загальна площа 264,7 кв.м, що перебуває в іпотеці ПАТ "ПроКредит Банк" на підставі договору іпотеки №498-ДЗ12 від 22.03.2006 р. посвідченого приватним нотаріусом Ніколенко В.М.;

- нежиле приміщення №1 по №9 (групи приміщень №5) (в літ. "А"), загальна площа - 291,4 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17А, що перебуває в іпотеці ПАТ "ПроКредит Банк" на підставі договору іпотеки №498-ДЗ12 від 22.03.2006 р. посвідченого приватним нотаріусом Ніколенко В.М.;

- нежиле приміщення, складає 4/100 частини нежилого будинку, загальна площа 84,5 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17А, що перебуває в іпотеці ПАТ "ПроКредит Банк" на підставі договору іпотеки №498/09.01-ДЗ2 від 12.09.2001 р., посвідченого приватним нотаріусом Морозовою С.В.;

- нежиле приміщення (в літ. А) складає 7/100 частини, що складає 167,4 кв.м від нежилого будинку площею 2377,50 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17А, загальна площа 167,4 кв.м, що перебуває в іпотеці ПАТ "ПроКредит Банк" на підставі договору іпотеки №498-ДЗ10 від 14.06.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Ніколенко В.М.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Окружним адміністративним судом м. Києва видано два виконавчі листи у справі від 23.02.2015 р.

Згідно відмітки служби діловодства, 26.05.2015р. Окружний адміністративний суд м.Києва одержав від ПАТ «ПроКредит Банк» заяву про вжиття заходів судового контролю за виконанням судового рішення у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.05.2015 р. у справі № 826/10935/14 призначено судовий розгляд заяви про вжиття заходів судового контролю за виконанням рішення.

Представник заявника в судовому засіданні 02.06.2015 р. подану заяву підтримав та просив суд задовольнити її. Так, представник заявника зазначив, що Відділом державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві на виконання виконавчих листів в даній справі від 23.02.2015 р. було відкрито виконавче провадження у справі шляхом винесення постанов про відкриття виконавчого провадження від 27.03.2015 р. ВП № 46993724 та ВП № 47032037.

Разом з тим, із Витягів з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень станом на 02.06.2015 р., окрім відкриття виконавчого провадження будь-яких інших дій державним виконавцем не було проведено.

Враховуючи, що станом на день звернення до суду із заявою про вжиття заходів судового контролю постанова суду залишається не виконаною, необхідно вжити заходи судового контролю.

Представники відповідача, третьої особи 1, 2 в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомили.

Враховуючи, неявку представників сторін відповідача та третіх осіб суд вважає за можливе здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження в порядку ч. 6 ст. 128 КАС України.

Ознайомившись із заявою АТ «ПроКредит Банк» про вжиття заходів судового контролю за виконанням рішення, суд вважає за необхідне відмовити в її задоволенні з огляду на нижченаведене.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено право суду зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що рішення суду ухвалене іменем України є обов'язковим до виконання на всій території України.

Порядок примусового виконання рішень судів та інших компетентних органів і посадових осіб визначається Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. № 606-XIV (із змінами і доповненнями).

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Положеннями статті 5 Закону визначено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Статтею 84 Закону повноваження по здійсненню перевірки законності виконавчого провадження покладено на директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його заступників -щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у будь-якому структурному підрозділі органів державної виконавчої служби; заступників начальника Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі -начальників управлінь державної виконавчої служби, їх заступників -щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень таких управлінь і районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділах державної виконавчої служби, підпорядкованих зазначеним управлінням юстиції.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду стаття (82 Закону України "Про виконавче провадження").

Частиною 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльність, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Відповідно до частини 10 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень-відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи - позивача, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною 2 статті 162 цього Кодексу.

Серед переліку постанов, які приймаються судом у разі задоволення адміністративного позову, наведених у частині 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України відсутня постанова про підтвердження порушеного права.

Відповідно до частини 1 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Цій нормі кореспондують положення абзацу 7 пункту 4 частини 1 статті 163, абзацу 5 пункту 4 частини 1 статті 207 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до абзацу 7 пункту 4 частини 1 статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України постанова складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

Згідно абзацу 5 пункту 4 частини 1 статті 207 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

З наведеного вбачається, що відповідно до положень зазначеної правової норми ухвала постановляється судом лише при вирішенні питання для встановлення нового строку подання звіту та накладення на винну посадову особу, відповідальну за виконання постанови, штрафу у розмірі від ста до трьохсот мінімальних заробітних плат.

Постановлення ухвали про зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, статтею 267 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено.

Таке питання вирішується відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України та є складовою частиною резолютивної частини постанови суду.

У постанові Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.09.2014 р. питання щодо надання звіту не вирішувались, позивачем не було заявлено такої вимоги під час подання позову до суду.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 20.11.2014 р. справа № К/800/57378/14, від 10 жовтня 2012 року № К/9991/71136/11.

Оскільки питання про зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення не було предметом розгляду суду першої інстанції і постановою суду не вирішувалось, підстави для розгляду наведеної заяви після набрання судовим рішенням законної сили та для її задоволення по суті ухвалою суду відсутні.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24 березня 1998 року N 202/98-ВР державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 7 названого Закону передбачено, що працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

В силу положень частини 1 статті 12 Закону «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

В разі порушення прав та інтересів громадян законодавець надав можливість сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження два шляхи оскарження дій посадових осіб державної виконавчої служби: адміністративний (до вищестоящої особи) та судовий (до суду).

Стаття 40 Конституції України визначає основоположні засади адміністративного порядку оскарження дій (бездіяльності) державних виконавців та передбачає, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Стаття 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії чи бездіяльність начальника відділу можуть бути оскаржені до вищестоящого органу державної виконавчої служби. Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглядає виключно скарги на рішення, дії чи бездіяльність начальників управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян".

Статтею 83 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 86 цього ж Закону визначено, що посадові особи, зазначені у статті 84 цього Закону, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням вищої посадової особи, з власної ініціативи або під час розгляду поданої відповідно до частини сьомої статті 82 цього Закону скарги на постанову начальника підпорядкованого органу державної виконавчої служби, винесену за результатами розгляду скарги на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця, інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Про результати перевірки законності виконавчого провадження посадовою особою, яка його витребувала, виноситься постанова, яка є обов'язковою для виконання державними виконавцями та підлеглими посадовими особами державної виконавчої служби (ч. 5 вказаної статті).

Правовою основою судового оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця є статті 55 Конституції України, якою кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 160, 165, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О.Іщук