Справа № 807/769/15
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

12 червня 2015 рокум. Ужгород№ 807/769/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого - судді Гаврилко С.Є., суддів Микуляка П.П., Рейті С.І.

з участю секретаря судового засідання Пирожук Н.П.,

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - Жупан Жанети Василівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частин 3 та 7 КАС України 12 червня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвала складена у повному обсязі протягом 12 червня 2015 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовною заявою ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, якою просить суд: "1. Визнати неправомірними дії ДФС України стосовно вчасного не видання Наказу про прирівняння мого грошового забезпечення в відрядженні до аналогічної офіцерської посади в ДФС України. 2. Винести судове рішення, яким зобов'язати ДФС України видати Наказ, яким прирівняти моє грошове забезпечення в розмірі 10246,42 грн. згідно Довідки про грошове забезпечення № 52 від 7.04.2010 р. - до аналогічної офіцерської посади в ДФС України - як цього вимагає ч. 10 ст. 43 Закону № 2262. 3. Зобов'язати ДФС України - Наказ про прирівняння мого грошового забезпечення у відрядженні до аналогічної офіцерської посади в податковій міліції ДФС України надіслати мені та ГУ ПФУ у Закарпатській області для виконання".

Обґрунтовуючи свою позовну заяву, позивач вказав наступне. На підставі рапорту позивача був виданий наказ ДПА України № 130-О від 15 лютого 2010 року "По особовому складу податкової міліції". Цей наказ повинен був відповідати вимогам статті 43 частин 4, 7 та 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Також позивач вказав на те, що відповідно до статті 43 частини 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" ДПА України повинна була його грошовий заробіток на день звільнення 15 лютого 2010 року в районній раді, який становив 10246,42 грн., прирівняти до аналогічної офіцерської посади в ДПА України.

Відповідно до статті 99 частини 1 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до статті 99 частини 2 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином у даному випадку для звернення до суду із позовною заявою законодавцем встановлений шестимісячний строк і такий обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Під час судового розгляду даної справи позивач вказав не те, що обов'язок відповідача щодо видання наказу про прирівняння грошового забезпечення позивача у відрядженні до аналогічної офіцерської посади в ДФС України був вже у відповідача на час звільнення позивача за станом здоров'я на пенсію, тобто 15 лютого 2010 року.

Також, під час судового розгляду позивач вказав, що слово "вчасного", яке міститься у його позовній вимозі щодо визнання протиправними дій відповідача стосовно вчасного невидання наказу про прирівняння його грошового забезпечення у відрядженні до аналогічного офіцерської посади в ДФС України - відповідачем мається на увазі, що таке видання наказу мало відбутися 15 лютого 2010 року під час його звільнення за станом здоров'я на пенсію.

Отже, позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів починаючи із 15 лютого 2010 року - з дати видання наказу № 130-О "По особовому складу податкової міліції".

Із даною позовною заявою позивач звернувся до суду лише 27 квітня 2015 року, тобто по спливу більше п'яти років з дня, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom) від 21 січня 1975 року (п. 36). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним. Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб". Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.

Як зазначено у Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" 19 червня 2001 року (Kreuz v. Poland) (заява N 28249/95), "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов'язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

Таким чином право особи на звернення до суду не є необмеженим.

А відтак, Закарпатський окружний адміністративний суд вважає, що позивачем пропущено без поважних причин встановлений статтею 99 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Відповідно до статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до статті 155 частини 1 пункту 9 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо, позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також постановлення ухвали в письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. Рішення набирає законної сили в порядку, що встановлений статтею 254 КАС України.

Головуючий суддя Судді:С.Є. Гаврилко П.П. Микуляк С.І. Рейті