Справа № 826/19154/13-а
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2015 м. Київ К/800/46418/14

Вищий адміністративний суд України в складі суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Цуркана М.І.,

секретар судового засідання Вишняк О. М.

за участю:

представника позивача Маленко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Медіа» до Департаменту суспільних комунікацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування наказу, що переглядається за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Медіа» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 6 серпня 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю "Транс-Медіа" (далі - позивач) звернулося в Окружний адміністративний суд міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту суспільних комунікацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 18 листопада 2013 року №295 «Про перелік спеціальних конструкцій, які підлягають демонтажу».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що розміщення конструкцій в середині вагонів Київського метрополітену ним здійснювалось на підставі договору від 6 червня 2003 року № 80-Упр(ДТ-03), який було укладено з Комунальним підприємством "Київський метрополітен", у той час як відповідач не є стороною чи правонаступником за зазначеним договором.

Позивач посилався на те, що порядок розміщення реклами в м. Києві, затверджений рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №37/6253, не має зворотної сили, а отже не може бути застосований до правовідносин, що виникли за договором, який було укладено до його прийнятті, та на те, що відповідач не є дозвільним органом, у той час, як відповідно до положень зазначеного порядку демонтаж спеціальних конструкцій здійснюється на підставі наказу дозвільного органу.

Крім того, на думку позивача, факт відсутності у нього заборгованості перед КП "Київреклама" також підтверджується тим, що відсутні акти взаєморозрахунків та рішення суду з приводу наявності відповідної заборгованості.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 6 серпня 2014 року, відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, позивач просить оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд зазначає наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 6 листопада 2013 року Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" позивачу було направлено лист №196-15859/14, в якому викладено вимогу терміново у строк до 15 листопада 2013 року перерахувати на поточний рахунок КП "Київреклама" суму заборгованості за договором від 6 червня 2003 року №80-Упр(ДТ-03) за період з 19 лютого 2012 року по 31 жовтня 2013 року в розмірі 993081,47 грн. Зазначений лист разом з рахунками за період з 19 лютого 2013 року по 30 листопада 2013 року та актами приймання - передачі до договору №80-Упр(ДТ-03) від 6 червня 2003 року було направлено адресату цінним листом з описом - вкладення 6 листопада 2013 року.

Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" 7 листопада 2013 року складено акт обстеження, яким зафіксовано факт порушення пункту 11.2 розділу ІІІ Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року № 37/6253, та вимогу №133511/К на ім'я керівника товариства з обмеженою відповідальністю "Транс - Медіа", в якій зазначено про необхідність у триденний термін погасити заборгованість та вказано про те, що у разі прострочення встановленого терміну, рекламні засоби підлягають демонтажу на підставі пункту 11.2 розділу ІІІ Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №37/6253. Зазначена вимога та акт були отримані позивачем 8 листопада 2013 року.

Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" 14 листопада 2013 року складено акт обстеження, яким зафіксовано факт порушення пункту 11.2 розділу ІІІ Порядку розміщення реклами в м. Києві. затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №37/6253, та вимогу на ім'я керівника ТОВ "Транс - Медіа" №130530, в якій зазначено про необхідність демонтувати рекламні засоби, у зв'язку з наявністю заборгованості по сплаті коштів на протязі 3 днів та вказано про те, що у разі невиконання вимоги рекламні засоби буде демонтовано. Зазначені вище вимога та акт були отримані позивачем 18 листопада 2013 року.

Директором Департаменту суспільних комунікацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 18 листопада 2013 року видано наказ №296 "Про перелік спеціальних конструкцій, які підлягають демонтажу", яким відповідно до пунктів 11.3, 44.4 розділу ІІІ Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №37/6253, затверджено перелік спеціальних конструкцій, які підлягають демонтажу до якого включено електронно-інформаційні носії, розміщені в середині вагону ,власником яких є позивач.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується і Вищий адміністративний суд України.

Підпунктами 4.8, 4.9 пункту 4 Положення про Департамент суспільних комунікацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 30 серпня 2010 року №674 встановлено, що основними завданнями Департаменту є, зокрема, контроль та облік зовнішньої реклами, інформаційних вивісок, реклами на транспорті та реклами в ліфтах житлових будинків комунальної власності міста Києва згідно з встановленими порядками їх розміщення, координація заходів щодо впорядкування рекламної діяльності в галузі реклами та впровадження системного підходу до формування високоякісного дизайну міста Києва.

Згідно із пунктом 1.3 розділу І Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №37/6253, дозвільний орган - Департамент суспільних комунікацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке уповноважене виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) виконувати покладені на нього функції (у сфері розміщення зовнішньої реклами та реклами на транспорті, у ліфтах комунальної власності територіальної громади міста Києва), передбачені цим Порядком та Положенням про Департамент суспільних комунікацій.

Відповідно до пунктів 1.6 та 1.7 розділу І зазначеного Порядку, чинність цього Порядку поширюється на всю територію міста Києва, включаючи розташування РЗ на будинках (будівлях) і спорудах, на відкритих майданчиках, на міських вулицях (дорогах), площах тощо, у зелених зонах, на елементах вуличного обладнання, на зовнішніх та внутрішніх поверхнях підземних переходів, інших об'єктах, розташованих на відкритій місцевості, незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування. Цей Порядок є обов'язковим для виконання всіма суб'єктами, що здійснюють розміщення зовнішньої реклами, реклами на транспорті комунальної власності та реклами в ліфтах будинків комунальної власності на території міста Києва.

Згідно із пунктами 12.1 та 12.2 розділу ІІІ зазначеного Порядку, демонтаж спеціальних конструкцій (далі - демонтаж) означає комплекс заходів, що передбачають відокремлення спеціальної конструкції від місця її розміщення та транспортування на спеціально відведену територію для подальшого зберігання. При цьому демонтаж та подальше зберігання спеціальних конструкцій не передбачає переходу права власності на них до територіальної громади міста Києва, крім випадків, передбачених законодавством. Демонтаж здійснюється у таких випадках, зокрема, у разі наявності заборгованості розповсюджувача реклами по сплаті коштів відповідно до умов договору перед КП "Київреклама" більше ніж за два місяці.

Пунктами 6.1, 6.2 та 6.3 розділу ІІІ зазначеного Порядку встановлено, що визначення розміру плати за розміщення реклами на транспорті комунальної власності міста Києва здійснюється у порядку, затвердженому виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією). Плата за розміщення реклами на транспорті комунальної власності міста Києва здійснюється відповідно до умов договору на розміщення реклами на транспорті комунальної власності міста Києва. Плата за розміщення реклами на транспорті комунальної власності територіальної громади міста Києва щомісячно нараховується КП "Київреклама" та перераховується на поточний рахунок КП "Київреклама" і використовується в порядку, встановленому Київською міською радою чи уповноваженим нею органом.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" та Дочірнім підприємством "ГАРАНТ-АДВ" (правонаступником якого є позивач) 6 червня 2003 року укладено договір №80-Упр(ДТ-03), відповідно до умов якого позивач отримав переважне право здійснювати рекламно - інформаційну діяльність шляхом розміщення медіа - продукції на формаційних носіях, як власних так і орендованих, засоби візуального відображення яких розташовані на стелях вагонів рухомого складу Київського метрополітену.

Згідно з пунктом 3.1 зазначеного договору позивач не пізніше п'ятого числа кожного місяця наступного за звітним мав перераховувати у безготівковому порядку платежі за надані послуги.

Відповідно до договору від 4 лютого 2013 року №08/02/13 Комунальне підприємство "Київський метрополітен" відступило (передало), а Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" набуло права та обов'язки первісного кредитора за договором від 6 червня 2003 року №80-Упр(ДТ-03) з усіма додатковими угодами та додатками до нього.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 5 листопада 2013 року у справі №910/6527/13 за позовом позивача до Комунального підприємства "Київський метрополітен", комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" про визнання недійсним договору від 4 лютого 2013 року №08/02/13, якою задоволено апеляційні скарги Комунального підприємства "Київський метрополітен", комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" та відмовлено у задоволенні позову, встановлено, що договір від 4 лютого 2013 року №08/02/13 укладено з дотримання вимог діючого законодавства.

В ході судового розгляду в господарських судах першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що 6 червня 2003 року між КП «Київський метрополітен» та ДП «Гарант-АДВ» пізніше реорганізованого в TOB «Гарант-АДВ» правонаступником всіх прав та обов'язків якого згідно статуту є Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-медіа» укладено договір №80-Упр (ДТ-03) про організацію рекламно-інформаційної діяльності (далі - Договір) згідно якого КП «Київський метрополітен» надає Позивачу переважне право здійснювати рекламно-інформаційну діяльність шляхом розміщення медіа-продукції на інформаційних носіях (засобах візуального відображення), які розташовані на стелях вагонів рухомого складу Київського метрополітену.

Між КП «Київреклама» та КП «Київський метрополітен» на підставі рішення Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №37/6253 «Про затвердження Порядку розміщення реклами в м. Києві» та Рішення Київської міської ради від 8 лютого 2013 року №3/9060 «Про бюджет міста Києва на 2013 рік» 4 лютого 2013 року укладений договір №08/02/13 про відступлення права вимоги у зобов'язанні за Основним договором, згідно якого КП «Київський метрополітен» відступив (передав), а КП «Київреклама» набув прав та обов'язків первісного кредитора.

Відповідно до п.2.2.7 Договору позивач зобов'язаний сплачувати всі платежі передбачені договором. Згідно з п. 3.1. Договору позивач зобов'язався не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним, сплачувати платежі за договором, шляхом перерахування у безготівковому порядку суми коштів, на поточний рахунок КП «Київреклама».

Позивач після укладання між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" договору від 4 лютого 2013 року №08/02/13 повинен був сплачувати плату за розміщення реклами на транспорті комунальної власності територіальної громади міста Києва, а саме, метрополітені, відповідно до договору від 6 червня 2003 року №80-Упр(ДТ-03) Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама".

Отже, фінансові зобов'язання, грошові борги позивача виникли в результаті здійснених раніше дій (подій), а саме: укладення договору №80-Упр(ДТ-03), фактичного здійснення рекламно-інформаційної діяльності шляхом розміщення медіа-продукції на інформаційних носіях (засобах візуального відображення).

Таким чином, за зазначеним договором №80-Упр(ДТ-03) позивач є боржником (дебітором) по сплаті коштів за надання йому права здійснювати рекламно-інформаційну діяльність шляхом розміщення медіа-продукції на інформаційних носіях (засобах візуального відображення), які розташовані на стелях вагонів рухомого складу Київського метрополітену.

Зобов'язання позивача у відповідності до статті 11 ЦК України виникли з договору. У даному спорі договірні відносини існують тільки між позивачем та КП «Київреклама».

КП «Київреклама», яке має чинні договірні відносини з позивачем, є кредитором за договором №80-Упр(ДТ-03), а тому стягнення заборгованості можливе виключно на його користь. Будь-яких інших зобов'язань фінансового характеру у цьому спорі не існує

Судами попередніх інстанцій встановлено факт направлення та вручення Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" позивачу відповідних рахунків за період з 19 лютого 2013 року по 31 жовтня 2013 року та факт наявності заборгованості та обізнаності про неї позивача.

Докази перерахування коштів в оплату за послуги надані за договором №80-Упр(ДТ-03) від 6 червня 2003 року за період з 19 лютого 2013 року по 31 жовтня 2013 року Комунальну підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" позивачем не надані.

Оскільки заборгованість позивача за договором від 6 червня 2003 року №80-Упр(ДТ-03) за послуги надані в період з 19 лютого 2013 року по 31 жовтня 2013 року доведена, а тому суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що наказ від 18 листопада 2013 року №295 відповідачем було прийнято правомірно.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач має заборгованість перед КП «Київреклама» з лютого 2013 року. Станом на 1 січня 2014 року по бухгалтерському обліку КП «Київреклама» рахується дебіторська заборгованість позивача у сумі 1272,46 тис. грн.

Згідно п. 12.2. розділу III Порядку демонтаж спеціальних конструкцій здійснюється у разі наявності заборгованості розповсюджувача реклами по сплаті коштів відповідно до умов договору перед КП «Київреклама» більше ніж за два місяці.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано дійшли до висновку про те, що у відповідача були всі законні підстави для прийняття наказу про перелік спеціальних конструкцій позивача, що підлягають демонтажу.

З урахуванням викладеного, Вищий адміністративний суд України вважає, що суди попередніх інстанцій правильно встановили обставини справи та ухвалили судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Медіа» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 6 серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді :