Справа № 683/119/15-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 683/119/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Цимбалюк О.В.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

10 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області, в якому просила зобов'язати відповідача призначити їй пенсію у зв'язку з втратою годувальника на неповнолітніх дітей.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 березня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання.

Від позивача, через відділ прийому та надання інформації Вінницького апеляційного адміністративного суду, надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За приписами п.1 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити із наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_2 перебувала в шлюбі з ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1. За час перебування в шлюбі у них народилося двої дітей: син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2) та дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження Серія НОМЕР_3).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер у віці 26 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_4.

03.11.2014 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника на неповнолітніх дітей в зв'язку зі смертю їхнього батька.

Відповідно до поданих позивачем документів, страховий стаж померлого ОСОБА_3 складає 11 місяців 27 днів.

Як вбачається із листа управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області від 16.12.2014 року № 94/К-4, ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні вказаної заяви, в зв'язку з недостатністю набутого страхового стажу при житті померлим ОСОБА_5, необхідного для призначення пенсії по втраті годувальника.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з приписів ст.45 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року N 1788-XII (далі Закон N 1788-XII), яка передбачає випадки призначення пенсії в разі втрати годувальника при неповному стажі роботи, а саме: членам сім'ї, що втратила годувальника, який помер внаслідок загального захворювання і не мав стажу, достатнього для призначення повної пенсії по інвалідності, призначається пенсія при неповному стажі в розмірі, пропорційному наявному стажу роботи годувальника.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону № 1058-IV, особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для інвалідів II та III груп--від 24 років до досягнення особою 26 років включно - 2 роки.

На підставі ч.2 ст.32 Закону № 1058-IV, якщо інвалідність настала в період проходження строкової військової служби, то пенсія по інвалідності призначається особі незалежно від наявності страхового стажу.

Таким чином, для призначення пенсії в зв'язку з втратою годувальника, який помер у віці 26 років необхідно не менше 2 років страхового стажу, який померлий набув при житті.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачу в призначенні пенсії в зв'язку з втратою годувальника, оскільки у померлого годувальника відсутній достатній необхідний страховий стаж для призначення пенсії по інвалідності.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на ст.45 Закону N 1788-XII, оскільки зазначена правова норма втратила чинність з 01 січня 2004 року в зв'язку з набранням законної сили Законом № 1058-IV.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, відповідно до п.1, п. 4 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, є порушення норм матеріального або процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті постанови порушено норми матеріального права, в зв'язку з чим постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області задовольнити повністю.

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, -відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М.

Гонтарук В. М.