Справа № 2а-15815/12/2670
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року м. Київ К/800/44772/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Борисенко І.В.

Моторного О.А.

при секретарі Калініні О.С.

за участю представників сторін:

позивача - Козленко М.С., Медведєвої О.Ю.

відповідача - Декань М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013

та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2012

у справі № 2а-15815/12/2670

за позовом Дочірнього підприємства «Баржова компанія»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва Державної податкової служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Баржова компанія» звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № /0 від 30.10.2007.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2012, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013, позов задоволено; визнано протиправним та скасовано спірне податкове повідомлення-рішення, з підстав обґрунтованості позовних вимог.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій; постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Представником відповідача в судовому засіданні заявлено клопотання про заміну відповідача, у зв'язку із реорганізацією, із Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на правонаступника - Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Суд касаційної інстанції, розглянувши заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, за результатами проведеної невиїзної документальної перевірки ДП «Баржова компанія» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за період жовтень-листопад 2006 року та січень-березень 2007 року, складено акт № 636/23-8/24929143 від 23.10.2007, в якому зафіксовані порушення: п. 1.8 ст. 1, пп. 7.4.1 п. 7.4, пп. 7.7.1, пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2 544 678 грн., в т.ч.: за листопад 2006 року на суму 1 205 613 грн., за лютий 2007 року на суму 1 130 467 грн., за березень 2007 року на суму 208 598 грн.

На підставі результатів проведеної перевірки, 30.10.2007 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у загальному розмірі 1 205 613 грн.

Під час проведення перевірки встановлено порушення вимог податкового законодавства постачальниками ДП «Баржова компанія» по ланцюгах поставки, які призвели до неправомірного формування податкового кредиту податку на додану вартість, що в подальшому призвело до порушення принципів системи оподаткування, в результаті чого податковим органом зроблено висновок, що суми сплати податку на додану вартість в розмірі 2 554 678 грн., а саме: за жовтень 2006 року в сумі 1 205 613 грн., за січень 2007 року в сумі 1 130 467 грн. та за лютий 2007 року в сумі 208 598 грн., які заявлені до відшкодування з Державного бюджету України, відповідно, за листопад 2006 року, лютий та березень 2007 року постачальниками товару не здійснено та неможливо встановити надмірну сплату податку на додану вартість.

Матеріалами справи встановлено, що основним постачальником позивача у періоді, що перевірявся, було ЗАТ «АТ «Кргілл».

Згідно договорів поставки ЗАТ «АТ «Кргілл» за жовтень 2006 року реалізувало ДП «Баржова компанія» продукцію (олія соняшникова нерафінована, пшениця, ячмінь 3 класу, ячмінь фуражний).

Основною причиною виникнення від'ємного значення суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету, є придбання та продаж на експорт сільськогосподарської продукції українського походження: пшениці, ячменю, олії соняшникової нерафінованої.

Факт отримання позивачем відповідної продукції судами обох інстанцій встановлено з підтвердженням матеріалів справи, а саме: податковими накладними, виписками з рахунків, виданих банком за жовтень 2006 року, січень - лютий 2007 року, що підтверджують списання грошових коштів з рахунку позивача та переказ контрагенту (ЗАТ «АТ «Кргілл») на виконання договорів поставки.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що у випадку невиконання контрагентом свого обов'язку по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи; зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Згідно з п. 1.8. ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 1.7. ст. 1, абз. 1 пп. 7.4.1. п. 7.4., пп. 7.5.1. п. 7.5. ст. 7 цього Закону податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом; податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пп. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7 цього Закону сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1. цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1. цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з пп. 7.7.2. п. 7.2. ст. 7 вказаного Закону якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1. цього пункту, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Таким чином, визначальним фактом права платника на бюджетне відшкодування податку на додану вартість в даному випадку є фактична оплата ним сум такого податку контрагенту у попередніх податкових періодах, яка позивачем здійснена, що підтверджується дослідженими судами матеріалами справи. При цьому будь-які порушення таким контрагентом вимог податкового законодавства стосовно податку на додану вартість не впливають на право платника податку - покупця отримати бюджетне відшкодування за умови дотримання останнім цих вимог.

За вказаних обставин, відсутності порушень норм матеріального та процесуального права, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог є вірним, а касаційна скарга відповідача - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Допустити заміну по даній справі відповідача - Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві її правонаступником - Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013 та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді І.В. Борисенко
О.А. Моторний