Справа № 2а-11785/10/1570
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Київ К/9991/87725/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Кошіля В.В., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2011 по справі № 2а-11785/10/1570

за позовом ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси

до Управління Державного казначейства України в Одеській області

про стягнення недоплаченої суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб, штрафу за несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку внаслідок застосування права на податковий кредит,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції про стягнення недоплаченої суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню внаслідок застосування платником податку права на податковий кредит, у сумі 652,28 грн. та штрафу за несвоєчасне повернення суми надмірно сплаченого податку в розмірі 652,28 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.03.2011 у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що позивачкою безпідставно при розрахунку суми податку з доходів фізичних осіб, яка підлягає поверненню у зв'язку з нарахуванням податкового кредиту, застосовано суму нарахованої заробітної плати зменшену на суми збору до Пенсійного фонду України та внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2011 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Рішення обґрунтовано тим, що Державною податковою інспекцією безпідставно, всупереч вимогам Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", здійснено розрахунок суми податку, що підлягає поверненню, з загального річного оподаткованого доходу платника податку не зменшеного не суми збору на державне пенсійне страхування та внесків до фондів на загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Не погодившись із судовим рішенням апеляційної інстанції, Державна податкова інспекція до Вищого адміністративного суду України подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу контролюючий орган зазначає, що положення п. 3.5 ст. 3 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" поширюються виключно на відносини щодо визначення об'єкта оподаткування при нарахуванні доходів у вигляді заробітної плати.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що позивач подала до податкового органу податкову декларацію про доходи за 2009 рік, в якій задекларувала оподатковуваний дохід, обчислений з врахуванням податкового кредиту, до якого включено кошти сплачені за навчання дочки ОСОБА_5., разом з документами, що підтверджують суму податкового кредиту, та розрахунок податку, що підлягає поверненню у сумі 1561,05 грн.

Державною податковою інспекцією було здійснено розрахунок суми податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню платнику податків, згідно якого поверненню з бюджету підлягає сума у розмірі 908,77 грн.

При визначенні вказаної суми контролюючий орган виходив з того, що розрахунок повинен здійснюватись з загального річного оподатковуваного доходу позивача, а не з суми доходу, зменшеного на суми сплачених страхових внесків до Фондів соціального страхування.

Розраховану контролюючим органом суму надмірно сплаченого податку у розмірі 908,77 грн. було перераховано Державним казначейством України на рахунок ОСОБА_4 07.07.2010.

У зв'язку з тим, що сума фактичного перерахування суми надмірно сплаченого податку на рахунок (908,77 грн.) була меншою від визначеної у декларації позивача (1561,05 грн.), останній звернувся до суду з цим позовом.

Так, відповідно до пп. 5.1.1 п. 5.1 ст. 5 Закону України від 22.05.2003 № 889-IV "Про податок з доходів фізичних осіб" (далі - Закон № 889-IV) платник податку має право на податковий кредит за наслідками звітного податкового року.

Приписами п. 5.3 ст. 5 зазначеного Закону визначено перелік витрат, дозволених до включення до складу податкового кредиту, до яких, зокрема, належить сума коштів, сплачених платником податку на користь закладів освіти для компенсації вартості середньої професійної або вищої форми навчання такого платника податку, іншого члена його сім'ї першого ступеня споріднення, але не більше суми, визначеної у пп. 6.5.1 п. 6.5 ст. 6 цього Закону, у розрахунку за кожний повний або неповний місяць навчання протягом звітного податкового року.

Згідно до п. 1.16 ст. 1 Закону № 889-IV податковий кредит - сума (вартість) витрат, понесених платником податку - резидентом у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року (крім витрат на сплату податку на додану вартість та акцизного збору), на суму яких дозволяється зменшення суми його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року, у випадках, визначених цим Законом.

При цьому загальний річний оподатковуваний дохід складається з суми загальних місячних оподатковуваних доходів звітного року, а також іноземних доходів, одержаних протягом такого звітного року (п. 4.1 ст. 4 Закону № 889-IV), а до складу загального місячного оподатковуваного доходу включаються зокрема доходи у вигляді заробітної плати, інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору (п. 4.2.1 ст. 4 Закону № 889-IV).

Пунктом 3.5 ст. 3 Закону № 889-IV встановлено, що при нарахуванні доходів у вигляді заробітної плати об'єкт оподаткування визначається як нарахована сума такої заробітної плати, зменшена на суму збору до Пенсійного фонду України та внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, які відповідно до закону справляються за рахунок доходу найманої особи.

Таким чином, з аналізу вказаних правових норм вбачається, що об'єктом оподаткування податком з доходів фізичних осіб, які отримують доходи у вигляді заробітної плати (що мало місце в цьому випадку), є сума такої заробітної плати, зменшена на суму зборів до Пенсійного фонду України та внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а відтак до загального річного оподаткованого доходу таких осіб при визначенні об'єкта оподаткування суми сплачених зборів і внесків не включаються.

Крім того, згідно з п. 18.8 ст. 18 Закону № 889-IV сума коштів, яка підлягає поверненню платнику податку, зараховується на його банківський рахунок, відкритий у будь-якому комерційному банку, або надсилається поштовим переказом на адресу, визначену у декларації, протягом 60 календарних днів від дня отримання такої декларації.

Відповідальність за неповне або несвоєчасне повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб передбачено п. 20.4 ст. 20 Закону № 889-IV, зокрема, за неповне або несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку, у тому числі внаслідок застосування права на податковий кредит, на користь платника податку сплачуються такі штрафи: якщо платник податку не отримує таку суму у строк, визначений цим Законом, при затримці від 91 календарного дня, наступного за останнім днем граничного строку її виплати, - у розмірі 100 відсотків від такої суми (пп. 20.4.2. п. 20.4. ст. 20 вказаного Закону).

З урахуванням положення пп. 20.4.1 п. 20.4 ст. 20 Закону № 889-IV повернення суми надміру сплаченого податку, у тому числі внаслідок застосування права на податковий кредит та штрафів відповідно до пп. 20.4.2 цього пункту здійснюється органом державного казначейства з рахунку, на який зараховується цей податок до його розподілу між рівнями відповідних бюджетів. У разі, коли штрафні санкції застосовуються внаслідок наявності причин, визначених пп. "а" пп. 20.4.1 (податковий орган, який порушує строки подання розрахунку такої суми або занижує його розмір), така сума стягується у безспірному порядку з бюджетного рахунку, призначеного для утримання відповідного податкового органу.

За таких обставин переглянуте судове рішення апеляційної інстанції у справі відповідає приписам чинного законодавства, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси відхилити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2011 по справі № 2а-11785/10/1570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді В.В. Кошіль

І.Я. Олендер