Справа № 826/2187/15
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2187/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк О.В. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

09 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

за участю представника позивача - Хітька В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві про скасування постанови про накладення штрафу від 23.01.2015 ВП №45888662.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 19.12.2014 на виконання управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві надійшов виконавчий лист Окружного адміністративного суду міста Києва №826/2071/14 від 19.06.2014 про зобов'язання державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві анулювати податкову реєстрацію Володимирської парафії Української православної церкви Київського патріархату Київської єпархії у Ленінському районі м. Києва в якості платника податку на додану вартість.

24.12.2014 відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45888662 та встановлено позивачу семиденний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження добровільно виконати рішення суду.

За наслідком не виконання рішення суду, 23.01.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про накладення штрафу ВП №45888662 на позивача у розмірі 1360,00 грн.

Вважаючи вказане рішення відповідача в частині визначення суми штрафу протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Так, державна податкова інспекція у Шевченківському районі ГУ ДФС Міндоходів у м. Києві вказала, що державним виконавцем було перевищено повноваження надані йому Законом України «Про виконавче провадження», оскільки останнім накладено штраф у розмірі 1360,00 грн., у той час коли, розмір штрафу має обчислюватися з урахуванням норм Податкового кодексу України, тобто становити 1020,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем самостійно виправлено описку в частині визначення розміру штрафу в оскаржуваній постанові, а отже її фактичне встановлення під час виконавчого провадження не впливає на обґрунтованість самого виконавчого провадження та не є підставою для скасування постанови про накладення штрафу від 23.01.2015 ВП №45888662.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У ч. 1 ст. 11 вказаного вище Закону зазначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як було зазначено вище, за наслідком не виконання позивачем у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, 23.01.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про накладення штрафу ВП №45888662 на позивача у розмірі 1360,00 грн.

Так, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначав, зокрема, як підставу для скасування оскаржуваної постанови, порушення відповідачем статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» в частині визначення суми штрафу.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Приписами ч. 3 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

З огляду на зазначені норми, колегія суддів дійшла висновку, що при виявлені граматичних чи арифметичних помилок у виконавчому проваджені відповідний державний виконавець приймає нову постанову (новою датою), якою виправляє описку у процесуальних документах.

Так, керуючись статтею 83 Закону України «Про виконавче провадження» постановою від 25.03.2015 внесено виправлення до постанови від 23.01.2015 ВП №45888662 про накладення на боржника штрафу винесеною в ході примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.06.2014 по справі №826/2071/14, в частині допущеної арифметичної помилки, а саме: замість невірно зазначеної суми штрафу 1360, 00 грн., зазначено вірну суму штрафу - 1020, 00 грн.

Оскільки, частиною 1 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, державним виконавцем з метою недопущення порушень положень Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно керуючись вимогами ст. 83 Закону, в межах повноважень, правомірно було винесено постанову про виправлення описки у процесуальному документі від 25.03.2015 року, з зв'язку з чим законні підстави для скасування постанови про накладення штрафу від 23.01.2015 року ВП №45888662 відсутні, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів зазначає, що відповідачем було доведено законність та обґрунтованість вчинених ним дій, а тому суд першої інстанції дійшов правильних висновків про необґрунтованість позовних вимог.

Доводи зазначені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Ухвалу в повному тексті виготовлено 15.06.2015 року.

.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.