Справа № 804/8018/13-а
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року м. Київ К/800/24397/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Борисенко І.В.

Моторного О.А.

при секретарі Калініні О.С.

за участю представника позивача - Гончарова С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2014

та постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2013

у справі № 804/8018/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЛДІІС»

до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАЛДІІС» звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби від 31.05.2013 № та № .

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2013, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2014, позов задоволено, визнано протиправними та скасовано спірні податкові повідомлення-рішення, з підстав обґрунтованості позовних вимог.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій; прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідачем в касаційній скарзі також зазначено клопотання про заміну відповідача, у зв'язку із реорганізацією, із Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби на правонаступника - Державну податкову інспекцію у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Суд касаційної інстанції, розглянувши заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість та з податку на прибуток ТОВ «ВАЛДІІС» під час здійснення взаємовідносин з ТОВ «Лігран» за період травень-серпень 2012 року, ТОВ «Ангстрем Континенталь» за період серпень-листопад 2012 року, ТОВ «Галактика М» за період листопад-грудень 2011 року, лютий-березень 2012 року, ТОВ «Матадор» за період грудень 2011 року-серпень 2012 року, ТОВ «Ліга» за період листопад 2011 року, складено акт за № 1459/224/31850606 від 30.04.2013, в якому встановлено: не реальність здійснення господарських відносин з ТОВ «ВАЛДІІС», а саме: відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення ТОВ «ВАЛДІІС» операцій по ланцюгу з постачальниками ТОВ «Лігран», ТОВ «Ангстрем Континенталь», ТОВ «Галактика М», ТОВ «Матадор», ТОВ «Ліга»; порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 602 427 грн., в т.ч. по періодам: у листопаді 2011 року на суму 68 827 грн., у грудні 2011 року на суму 38 051 грн., у січні 2012 року на суму 26 308 грн., у лютому 2012 року на суму 36 644 грн., у березні 2012 року на суму 91 897 грн., у квітні 2012 року на суму 47 901 грн., у травні 2012 року на суму 46 172 грн., у червні 2012 року на суму 35 466 грн., у липні 2012 року на суму 31 266 грн., у серпні 2012 року на суму 30 183 грн., у вересні 2012 року на суму 31 341 грн., у жовтні 2012 року на суму 90 337 грн., у листопаді 2012 року на суму 28 034 грн.; пп. 14.1.27, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 644 841 грн., в т.ч. по періодам: IV кв. 2011 року на суму 141 843 грн., І кв. 2012 року на суму 145 304 грн., ІІ кв. 2012 року на суму 136 016 грн., ІІІ кв. 2012 року на суму 157 457 грн., IV кв. 2012 року на суму 64 261 грн.

На підставі результатів проведеної перевірки, 31.05.2013 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № про збільшення суми грошового зобов'язання за податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 967 321,50 грн., в т.ч.: 644 881 грн. основного платежу та 322 440,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 903 640,50 грн., в т.ч.: 602 427 грн. основного платежу та 301 213,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Висновки відповідача про заниження податку на прибуток та податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, ґрунтуються, на тому, що податковим органом під час проведення перевірки не встановлено факту поставок товарів, надання послуг по ланцюгу ТОВ «Лігран», ТОВ «Ангстрем Континенталь», ТОВ «Галактика М», ТОВ «Матадор», ТОВ «Ліга» - ТОВ «ВАЛДІІС». А саме, податковим органом у висновках акту зазначається, що перевіркою встановлено нереальність здійснення господарських відносин з ТОВ «ВАЛДІІС» - нібито відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення ТОВ «ВАЛДІІС» операцій по ланцюгу з постачальниками.

При цьому головною підставою для таких висновків стало посилання податкового органу на матеріали перевірок ТОВ «Ангстрем Континенталь», ТОВ «Галактика М», ТОВ «Матадор», ТОВ «Лігран», ТОВ «Ліга». Так, під час «аналізу» дійсності господарських правовідносин між позивачем та кожним із перелічених контрагентів відповідачем окрім того, що зазначено про наявність договірних відносин та факту складання усіх необхідних первинних документів для таких відносин, зазначається також і про акти перевірок ТОВ «Ангстрем Континенталь», ТОВ «Галактика М», ТОВ «Матадор», ТОВ «Лігран», ТОВ «Ліга». А саме, наводяться витяги з таких актів, та робиться висновок, про те, що кожен із цих контрагентів здійснював діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам, і відсутні об'єкти оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у підприємств-постачальників та по операціях з продажу цих товарів (послуг) підприємствам-покупцям у 2011 - 2012 роках.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Статуту (нова редакція) ТОВ «ВАЛДІІС», затвердженого рішенням загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «ВАЛДІІС», протокол № 1/2011 від 28.01.2011, основними видами діяльності ТОВ «ВАЛДІІС» є здійснення торгівельної, посередницької, транспортної, виробничої, консультаційної, інжинірингової, культурно-освітньої та іншої діяльності.

Згідно укладеного договору № 2/07/12 від 02.07.2012 між ТОВ «ВАЛДІІС» (Замовник) та ТОВ «Ангстрем Континенталь» (Виконавець), останній зобов'язується зробити переробку битої, магнезіальної, шамотної, високоглиноземістої цегли, що постачає перший, (давальницька сировина) у порошок; у роботу по переробці битої цегли входить: помел битої цегли, завантажувально-розвантажувальні роботи, упаковка порошку.

Згідно договору № 260911 від 26.02.2011, укладеного ТОВ «ВАЛДІІС» (Замовник) з ТОВ «Галактика-М» (Виконавець), останній зобов'язується зробити переробку битої вогнетривкої цегли, а перший сплатити ці роботи; у роботу по переробці битої цегли входить: очистка, сортування та завантаження у залізно-дорожні вагони.

За договором № 1/11/11 від 01.11.2011, укладеним між ТОВ «ВАЛДІС» (Замовник) та ТОВ «Матадор» (Виконавець), останній зобов'язується зробити переробку битої, магнезіальної, шамотної, високоглиноземістої цегли, що постачає (Замовник), (давальницька сировина) у порошок; у роботу по переробці битої цегли входить: помел битої цегли, завантажувально-розвантажувальні роботи, упаковка порошку.

Згідно договору перевезення вантажу за № 1 від 05.03.2012, укладеного між ТОВ «ВАЛДІІС» (Замовник) та ТОВ «Лігран» (Перевізник), останнім на виконання умов договору були виконані послуги з перевезення вантажу.

Згідно договору № 241011 від 24.10.2011, укладеного між ТОВ «ВАЛДІІС» (Замовник) та ТОВ «Ліга» (Виконавець), останній зобов'язується зробити переробку битої, магнезіальної, шамотної, високоглиноземістої цегли, що постачає перший, (давальницька сировина) у порошок; у роботу по переробці битої цегли входить: помел битої цегли, завантажувально - розвантажувальні роботи, упаковка порошку.

Факт виконання умов зазначених договорів в судовому порядку встановлено з підтвердженням матеріалів справи, а саме: актами виконаних робіт, накладними, податковими накладними, платіжними дорученнями.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з п. 138.1 ст. 138 зазначеного Кодексу витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України).

Як встановлено судами попередніх інстанцій всі необхідні первинні бухгалтерські документи на оплату робіт, послуг були у позивача в наявності та надані для перевірки; вищевказані договори, укладені між позивачем та контрагентами не були визнані недійсними в установленому законодавством порядку.

Згідно з п. 140.5 ст. 140 ПК України установлення додаткових обмежень щодо складу витрат платника податку, крім тих, що зазначені в цьому розділі, не дозволяється.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 зазначеного Кодексу право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Згідно положень п. п. 201.1, 201.8, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну; право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу; податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З огляду на викладені норми Податкового кодексу України можна дійти висновку про існування декількох підстав для формування податкового кредиту, а саме: наявність у платника податку - покупця належно оформлених податкових накладних, фактична сплата грошових коштів контрагентам, в сумі визначеній в податкових накладних, а також фактичне виконання господарських операцій, за наслідками яких у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит, що в даному випадку судами обох інстанцій встановлено з підтвердженням матеріалів справи.

Таким чином, за встановлення в судовому порядку фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами: ТОВ «Лігран», ТОВ «Ангстрем Континенталь», ТОВ «Галактика М», ТОВ «Матадор», ТОВ «Ліга», що підтверджено належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку є правомірним формування позивачем податкового кредиту та віднесення відповідних сум до складу витрат у спірному періоді за результатами господарських операцій із зазначеними контрагентами.

Слід зазначити, що платник податку (покупець товару (робіт, послуг)), який дотримався вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням контрагентами по ланцюгу вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, виконання податкових зобов'язань тощо і в подальшому зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на витрати та податковий кредит. У разі коли безпосередній контрагент чи контрагенти по ланцюгу допустили порушення вимог законодавства при веденні фінансово-господарської діяльності, то це тягне відповідальність та негативні наслідки щодо них, адже законодавством іншого не передбачено.

Враховуючи викладене, відсутність порушень норм матеріального та процесуального права, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог є вірним, а касаційна скарга відповідача - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Допустити заміну по даній справі відповідача - Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби її правонаступником - Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2014 та постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді І.В. Борисенко
О.А. Моторний