Справа № 813/5269/14
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року № 813/5269/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого - судді Гулкевич І.З.,

за участю секретаря - Капустинської Н.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправним дій та скасування реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області просить визнати дії УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області протиправними щодо реєстрації транспортного засобу автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1, 2001 року випуску зареєстрованого 27.08.2009 року та скасувати державну реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1, 2001 року випуску зареєстрованого 27.08.2009 року. Позов обгрунтовує тим, що із позовної заяви ДПІ у Шевченківському районі м.Львова йому стало відомо, що у відділі реєстораційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУМВС України у Львівській області за ним зареєстрований ввезений з закордону транспортний засіб за який не сплачено податок з власників транспортних засобів, однак реєстрація вказаного автомобіля на його ім'я є незаконою, оскільки така ним не здійснювалась.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача подав заперечення на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки на даний час не встановлено жодного факту порушення, передбаченого п. 40 Правил державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою КМ України від 07.09.1998 №1388.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, причини не явки не повідомив, належним чином повідомлений.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Закріплений у ч. 1 ст.11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вміщений у ч. 2 цієї ж статті принцип диспозитивності визначає, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідного до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Як встановлено судом в судовому засіданні, згідно листа Львівського ВРЕР УДАІ МВС України у Львівській області № 9/552 від 23.03.2010 року ОСОБА_2 28.08.2009 року здійснив першу реєстрацію в Україні автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1, 2001 року випуску.

Представником позивача в судовому засіданні зазначено, що позивач дізнався в жовтні 2011 року, з ухвали Львівського окружного адміністративного суду , що в провадженні суду перебуває справа за позовом ДПІ у Шевченківському районі м.Львова до ОСОБА_2 про стягнення податку з власників транспортних засобів в сумі 17 227,00 грн.

Згідно з даними УДАІ ГУ МВС України у Львівській області на ім'я позивача зареєстровано транспортний засіб марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1, 2001 року випуску.

Згідно Розрахунку суми податку з власників наземних транспортних засобів, що підлягає сплаті відповідачем під час здійснення першої реєстрації вказаних транспортних засобів в Україні, сума податку становить 17227,00 грн.

Згідно довідки ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 19.08.2011 р. № 20718/17-010 до місцевого бюджету Шевченківського району м. Львова від ОСОБА_2 не надходили кошти у розмірі 17227,00 грн як податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів.

ОСОБА_2 25.10.2011 року звертався до прокуратури Львівській області з заявою про надання йому відомостей про хід розслідування кримінальної справи, порушеної відносно службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВСУ у Львівській області щодо незаконної реєстрації на його ім'я автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1. Як вказано у заяві, ОСОБА_2 надавав докази по даній кримінальній справі, у нього були відібрані зразки почерку та підписів.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 р. (справа № 1-233/11) по обвинуваченню начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області встановлено що, "….протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів на наступних фізичних осіб…, серед них і т.з., VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1, 2001 року випуску на ОСОБА_2, без сплати податку.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховував наступні обставини справи та норми діючого законодавства.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" від 11.12.1991 року за № 1963-XII зі змінами і доповненнями (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року за № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2009 року за № 1371) зі змінами і доповненнями, Інструкцією про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженою Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 року за № 379 зі змінами і доповненнями, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 4 ст. 5 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів", фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно ч. 6 ст. 5 цього ж Закону, у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, встановлено єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів, та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції.

Згідно п. 8 цього ж Порядку, державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою:1) довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; 2) договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; 3) довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; 4) акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; 5) митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби.

Згідно п. 40 цього ж Порядку, у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в підрозділах Державтоінспекції, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв'язку з незаконним заволодінням, працівники підрозділів Державтоінспекції оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до органів внутрішніх справ для подальшого проведення перевірки. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються до митних органів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні транспортні засоби.

Згідно п. 3.6. Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, квитанції або платіжні доручення про сплату вартості послуг, спеціальної продукції та обов'язкових платежів власників ТЗ долучаються до реєстраційної справи (крім квитанцій про сплату збору за першу реєстрацію ТЗ, які повертаються власнику, а до справи долучаються їх копії).

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Статтею 5 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" передбачено, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої державної реєстрації в Україні.

Відповідно до Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них", затвердженої наказом МВС № 379, після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку, який здійснив касову операцію, дату, час здійснення касової операції, а також підпис банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

З наведених норм вбачається, що безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є сплата відповідного податку, і такий податок сплачується до реєстрації.

Щодо нотаріально посвідченої довіреності, виданої ОСОБА_2 28.08.2009 року, то такою відповідач уповноважив ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зареєструвати на нього автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1, а розпоряджатися вже зареєстрованим на його ім'я вказаним автомобілем.

Враховуючи вищенаведене працівниками ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області державна реєстрація вказаного транспортного засобу проведена з порушенням вимог Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів", а відтак відповідно є протиправною і підлягає скасуванню.

Належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності здійснення державної реєстрації транспортного засобу марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1, 2001 року випуску зареєстрованого 27.08.2009 року, на ім'я позивача, відповідачем суду не надано.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Вказана правова позиція кореспондується з висновками колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 22 жовтня 2013 року № 21-104а13 та постанові від 17 грудня 2013 року №21-422а13.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України, а згідно з ч. 2 цієї ж статті, невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Оскільки автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1, 2001 року випуску зареєстровано без сплати податків, то такі дії відповідача є протиправними.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюються дії відповідача, суб'єкта владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України, перевіряє чи вчинені вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України слід стягнути на користь позивача з державного бюджету судові витрати в розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 71, 86, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Адміністративний позов задоволити повністю.

Визнати дії Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області протиправними щодо реєстрації автомобіля Volkswagen Transporter, НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_1;

Скасувати державну реєстрацію транспортного засобу марки Volkswagen Transporter, НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_1, 2001 року випуску.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) судові витрати в сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 15 червня 2015 року.

Суддя Гулкевич І.З.