Справа № 809/1478/15
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2015 р. Справа № 809/1478/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Боршовського Т.І.

за участю секретаря судового засідання Ферштей А.М.

представника позивача Вінтоняк Н.Д.

представника відповідача Мелінишин С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕГА"

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.02.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕГА" (надалі - ТОВ, позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.02.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржене рішення ґрунтується на висновках, зроблених в акті документальної позапланової виїзної перевірки № 453/09-15-22-04-01/32606198 від 02.02.2015 року, які не відповідають фактичним обставинам справи та нормам податкового законодавства. Зокрема, посилається на те, що перевіркою зроблено необґрунтований висновок про відсутність господарських операцій між ТОВ "ТЕГА" та його контрагентом ТОВ "Глобалстрой", оскільки для перевірки відповідачу надано всі можливі та необхідні первинні документи: податкові накладні, договори на виконання робіт, акти здачі-приймання виконання робіт, довідки про вартість виконаних підрядних робіт, які підтверджують реальний характер вчинених операцій. Вказані документи підтверджують правомірність визначення позивачем об'єкту оподаткування податком на додану вартість, наявність у позивача у зв'язку з прийняттям виконаних підрядних робіт та оплатою за їх виконання, отриманням належним чином оформлених податкових накладних, права на віднесення до податкового кредиту в серпні 2014 року сплаченого в ціні цих робіт суми податку на додану вартість. Доводи контролюючого органу про те, що субпідрядні операції між ТОВ "ТЕГА" та ТОВ "Глобалстрой" де-факто не відбувалися, оскільки в укладених позивачем з підрядниками договорах не передбачено права позивача на залучення до виконання робіт субпідрядників, вважає позивач, є безпідставними, так як відповідач невірно оцінив зміст цих договорів, не врахував додаткових угод до нього, та, найголовніше, фактично побудував свої висновки на припущеннях про те, що позивач не міг залучити субпідрядників, без фактичної перевірки чи такі субпідрядні організації були залучені та виконували відповідні роботи. Пояснення працівників ТОВ "ТЕГА", на які відповідач посилається як на підтвердження невиконання робіт ТОВ "Глобалстрой", не є належними доказами в розумінні як податкового кодексу України, такі і Кодексу адміністративного судочинства України, отримані в інший період - листопаді 2014 року, та від працівників, які не виконували роботи в липні-серпні 2014 року, і які по своїх трудових обов'язках не могли, та не володіли інформацією про всю господарську діяльність ТОВ "ТЕГА". Не є такими доказами, як вважає позивач, також і посилання відповідача на висновки перевірки ТОВ "Глобалстрой", викладені в акті ДПІ в Жовтневому районі Івано-Франківської області про результати його позапланової невиїзної перевірки від 19.11.2014 року, оскільки контролюючим органом не досліджувалися взаємовідносини ТОВ "Глобалстрой" з ТОВ "ТЕГА", всі висновки щодо неможливості здійснення ТОВ "Глобалстрой" будь-яких господарських операцій, ґрунтуються виключно на інформації, що містися в базах даних фіскальної служби, без дослідження первинних документів ТОВ "Глобалстрой". Будь-яких інших доказів нездійснення господарських операції між позивачем та вказаним контрагентом відповідачем не використано, тобто вважає, позивач, висновки контролюючого органу фактично побудовані на припущеннях, що є порушенням вимог наказу Державної податкової адміністрації № 984 від 22.12.2010 року "Про затвердження порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства".

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечила з мотивів, викладених в письмових запереченнях від 21.04.2015 року. Зокрема, відповідач посилається на те, що позивачем не подано під час проведення перевірки доказів в підтвердження фактичного виконання робіт на підставі укладених з ТОВ "Глобалстрой" договорів від 28.07.2014 року. Зокрема, відповідач вказує на те, що працівниками податкової міліції було здійснено виїзд на територію розміщення ВНС в с.Добровляни, під час якого було отримано пояснення від працівників ТОВ "ТЕГА" та начальника дільниці з ремонту, експлуатації КВПіА та електроустаткування ВНС с.Добровляни про те, що роботи на вказаному об'єкті виконувалися працівниками цього товариства. Також відповідач зазначає про те, що на неможливість виконання робіт ТОВ "Глобалстрой" вказує те, що згідно укладених ТОВ "ТЕГА" з замовниками: Представництво "Еколог" СП З.О.О", КЗ "Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області", ПАТ "Івано-Франківськцемент" договорів підряду від 18.07.2014 року, від 23.06.2014 року, від 29.05.2014 року, ТОВ "ТЕГА" не мала права залучати до виконання підрядних робіт субпідрядників. Окрім цього, відповідач вказує на те, що на виконання умов договорів від 28.07.2014 року позивачем не подано для перевірки виконавчої документації до договору, а подані акти здачі-приймання робіт, не містять інформації щодо обсягів, одиниці виміру, кількості працівників та відпрацьованих днів, а тому вказані первинні документи та податкові накладні не мають юридичної сили та не можуть підтверджувати господарські операції з ТОВ "Глобалстрой". Також відповідач зазначив про те, що перевірка була проведена з врахуванням обставин, встановлених ДПІ в Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів в Дніпропетровській області, які викладені в акті "Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Глобалстрой" (код за ) з питань дотримання податкового законодавства України з податку на додатну вартість при документальному підтвердженні господарських правовідносин з контрагентами за період з 01.08.2013 року по 30.09.2014 року" від 19.11.2014 року № 9078/04-63-22-03/34682265, про те, що за результати автоматизованого співставлення даних, задекларованих ТОВ "Глобалстрой" в декларації з податку на додану вартість за період липень-вересень 2014 року встановлено факти проведення ризикових операції платником та можливості формування сумнівного податкового кредиту по ланцюгу постачання товарів з ТОВ "ОЛ ТОРГ", ТОВ "Гранд Вей", ТОВ "Дойл". Окрім цього, згідно даних вказаного акта перевірки, ТОВ "Глобалстрой" не знаходиться за місцем державної реєстрації, немає інформації щодо наявності офісних та складських приміщень, що вказує на не підтвердження можливості здійснення господарських операції з контрагентами.

Представник відповідача в судовому засіданні повністю підтримав вказані заперечення проти позову.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, судом встановлено таке.

ТОВ Фірма "ТЕГА" зареєстроване 31.12.2003 року як юридична особа, ідентифікаційний код 32606198, місце знаходження: 76000, Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Гетьмана Мазепи, 83/1, керівник - ОСОБА_3, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 14.05.2015 року. Окрім цього, як вбачається з вказаного, позивач здійснює за КВЕД такі види діяльності: 43.21 - електромонтажні роботи, 43.22 - монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, 43.29 - інші будівельно-монтажні роботи, 43.69 - оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням.

ТОВ Фірма "ТЕГА" в періоді, за який проводилась перевірка, 22.01.2004 року зареєстровано як платник податку на додану вартість. Вказані обставини викладені в акті перевірки позивача від 02.02.2015 року, й не заперечуються сторонами.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківської області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ТЕГА" з питань правильності визначення, повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість, при взаємовідносинах з ТОВ "Глобалстрой" (код за ) за серпень 2014 року.

За наслідками проведеної перевірки складено акт за № 453/09-15-22-04-01/32606198 від 02.02.2015 року, згідно висновків якого ТОВ "ТЕГА" допущені порушення вимог податкового законодавства: п. 44.1 ст. 44, п. 185 ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено неправомірне формування податкового кредиту при взаєморозрахунках з ТОВ "Глобалстрой", що призвело до заниження за серпень 2014 року податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 85640 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки, відповідачем 16.02.2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу з збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 85640 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 42820 грн.

Вказана планова перевірка проводилась на підставі наказу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківської області № 56 від 21.01.2015 року згідно направлення на перевірку від 21.01.2015 року № 00000052 в період з 21.01.2015 року до 27.01.2015 року.

Позивач оскаржував податкове повідомлення-рішення № від 16.02.2015 року в адміністративному порядку до Головного управління ДФС в Івано-Франківської області, про що свідчать його скарга № 49 від 23.02.2015 року, однак рішенням від 13.03.2015 року № 383/10/09-19-10-01-14 її залишено без задоволення.

Позивачем в позовній заяві не оспорюються підстави та порядок проведення даної перевірки. Обставин порушення чинного законодавства, підстав та порядку її проведенні судом не встановлено.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пп. "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання товарів та послуг, які відповідно до п. 185.1 ст. 185 цього Кодексу є об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, в редакції закону на час виникнення спірних правовідносин, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (абз. 2).

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в редакції закону на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу).

Пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в редакції закону на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, яка, як встановлено п. 201.10 цієї ж Статті, є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При цьому, згідно пунктів 200.2 та 200.3 ст. 200 цього Кодексу, в редакції закону на час виникнення спірних правовідносин, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.4 цієї ж Статті, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Як передбачено п. 200.6 ст. 200 Податкового кодексу України, в редакції закону на час виникнення спірних правовідносин, платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

Таким чином, з огляду на зміст вказаних норм податкового закону, підставою для формування податкового кредиту, є саме наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, та здійснення господарських операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів із метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності з метою досягнення господарської мети.

Як вбачається з акту попланової перевірки від 02.02.2015 року, відповідач дійшов висновку про завищення позивачем в серпні 2014 року податкового кредиту по господарських операціях з ТОВ "Глобалстрой" (код за ) на загальну суму 85640 грн.

Згідно поданої позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року, з додатком № 5 до неї: "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів", позивачем віднесено до податкового кредиту суми податку на додану вартість (надалі - ПДВ), всього 85640 грн., нараховані (сплачені) на користь ТОВ "Глобалстрой" на підставі виданих останнім податкових накладних: № 14 від 02.08.2014 року на суму 58620 грн., в тому числі ПДВ 9770 грн., № 55 від 06.08.2014 року на суму 54516 грн., в тому числі ПДВ 9086 грн., № 91 від 08.08.2014 року на суму 58104 грн., в тому числі ПДВ 9684 грн., № 92 від 08.08.2014 року на суму 58944 грн., в тому числі ПДВ 9824 грн., № 112 від 11.08.2014 року на суму 59172 грн., в тому числі ПДВ 9862 грн., № 113 від 11.08.2014 року на суму 52200 грн., в тому числі ПДВ 8700 грн., № 114 від 11.08.2014 року на суму 40140 грн., в тому числі ПДВ 6690 грн., № 115 від 11.08.2014 року на суму 58080 грн., в тому числі ПДВ 9680 грн., № 72 від 07.08.2014 року на суму 20784 грн., в тому числі ПДВ 3464 грн., № 299 від 26.08.2014 року на суму 53280 грн., в тому числі ПДВ 8880 грн., на підтвердження господарських операцій по монтажу та пусконаладці автоматизованої системи управління технологічними процесами блоки А1, А2, А3 ВНС Добровляни, м.Калуш; встановленню та наладці автоматизованої системи обліку комерційної електроенергії (АСКОЕ) КЗ "ЦРЛ" м.Калуш; електромонтажних робіт на об'єкті "Цементний млин із системою транспортування до силосів" на ПАТ "Івано-Франківськцемент".

Вказані вище податкові накладні підписані від ТОВ "Глобалстрой" ОСОБА_4, який згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та акту, складеного ДПІ в Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів в Дніпропетровській області "Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Глобалстрой" (код за ) з питань дотримання податкового законодавства України з податку на додатну вартість при документальному підтвердженні господарських правовідносин з контрагентами за період з 01.08.2013 року по 30.09.2014 року" від 19.11.2014 року № 9078/04-63-22-03/34682265, в серпні 2014 року та станом на час розгляду справи був директором ТОВ "Глобалстрой". Вказані податкові накладні скріплені печаткою ТОВ "Глобалстрой", містять всі необхідні реквізити, передбачені п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України. Відповідач в акті перевірки № 453/09-15-22-04-01/32606198 від 02.02.2015 року не заперечив факт внесення позивачем вказаних податкових накладених до реєстру отриманих податкових накладних за серпень 2014 року та відображення оформлених вказаними податковим накладними господарських операцій в податковому та бухгалтерському обліку (а.с. 7, 8 акта перевірки). Таким чином, вказані податкові накладні в силу положень п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України є належними та допустимими доказами в підтвердження права та дати виникнення у позивача податкового кредиту на суму 85640 грн. при здійсненні оподатковуваних операцій з придбання робіт в ТОВ "Глобалстрой" в серпні 2014 року.

Досліджуючи факти вчинення вказаних господарських операцій та їх зв'язок з фінансово-господарською діяльністю позивача, на предмет правильності їх відображення в податковому обліку позивача з податку на додану вартість, судом встановлено таке.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу (надалі - ГК) України господарська діяльність - це діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 19 серпня 1999 року № 996-XIV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Статтею 1 цього ж Закону передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. При цьому, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Виходячи з принципу офіційного з'ясування обставин справи, судом було досліджено обставини стосовно змісту вказаних господарських операцій.

Судом встановлено, що між ТОВ "ТЕГА" та ТОВ "Глобалстрой" укладено три договори на виконання субпідрядних робіт. Договір № 14 від 28.07.2014 року, згідно умов якого, ТОВ "Глобалстрой" зобов'язувалося виконати роботи по монтажу та наладці автоматизованої системи керування та моніторингу ВНС Добровляни в м.Калуші та передати їх замовнику - ТОВ "ТЕГА", а останній - прийняти та оплати їх вартість. Договір № 12 від 28.07.2014 року, згідно умов якого, ТОВ "Глобалстрой" зобов'язувалося виконати роботи по монтажу та наладці автоматизованої системи обліку комерційної електроенергії (АСКОЕ) КЗ "ЦРЛ" м.Калуш та передати їх замовнику - ТОВ "ТЕГА", а останній - прийняти та оплати їх вартість. Договір № 17 від 28.07.2014 року, згідно умов якого, ТОВ "Глобалстрой" зобов'язувалося виконати роботи на об'єкті: "Впровадження енергозберігаючих та природоохоронних технологій на технологічній лінії № 2 цементного виробництва ПАТ "Івано-Франківськцемент". Цементний млин з системою транспортування до силосів. Автоматизована система управління ЦМ № 7", та передати їх замовнику - ТОВ "ТЕГА", а останній прийняти та оплати їх вартість.

Всі три вказані договори вчинені в письмовій формі, підписані представниками ТОВ "ТЕГА" та ТОВ "Глобалстрой", скріплений їх печатками, а, отже, є укладеним, і відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК) встановлюють для сторін права та обов'язки, що з них випливають. Будь-яких доказів підписання вищевказаних договорів невстановленими особами, скріплення їх підробленими печатками, чи інших даних, які б викликали сумнів в їх достовірності, відповідач суду відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства (надалі - КАС) України не подав. Також суду не подано доказів визнання судом вищевказаних договорів недійсними.

В підтвердження виконання ТОВ "Глобалстрой" договору № 14 від 28.07.2014 року, позивачем подано як контролюючому органу, так і суду належним чином завірені копії актів здачі-приймання виконаних робіт від 02.08.2014 року на суму 58620 грн., від 06.08.2014 року на суму 54516 грн., від 08.08.2014 року на суму 58104 грн., від 08.08.2014 року на суму 58944 грн., від 11.08.2014 року на суму 59172 грн., від 11.08.2014 року на суму 52200 грн., від 11.08.2014 року на суму 40140 грн., від 11.08.2014 року на суму 58080 грн.

В підтвердження виконання ТОВ "Глобалстрой" договору № 12 та № 17 від 28.07.2014 року, позивачем подано як контролюючому органу, так і суду належним чином завірені копії акту здачі-приймання виконаних робіт від 07.08.2014 року на суму 20784 грн. та від 26.08.2014 року на суму 53280 грн.

Щодо доводів відповідача про те, що вказані вище акти здачі-приймання виконаних робіт не містять всіх необхідних реквізитів, то як з'ясовано судом з пояснень в судовому засіданні представника позивача, показів як свідка директора ТОВ "ТЕГА" ОСОБА_3, письмових пояснень директора ТОВ "Глобалстрой" ОСОБА_4, вони підписані особисто керівниками вказаних суб'єктів господарювання, скріплені їх печатками, і вказані операції ними визнаються. Також директор ТОВ "ТЕГА" ОСОБА_3 пояснив про те, що акти здачі-приймання виконаних робіт підготовлялися підрядником та відправлялися замовнику, а оскільки законом не встановлено обов'язкових вимог та обмежень щодо змісту таких актів, оформлених двома суб'єктами приватного права, то такі акти підписано ним, так як у замовника не було жодних зауважень щодо обсягу та вартості робіт, виконаних підрядником.

Окрім цього, суд зазначає про те, що відсутність окремих документів бухгалтерського обліку, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Також судом встановлено, що вищевказані субпідрядні роботи виконані на замовлення ТОВ "ТЕГА", який сам є підрядником робіт на підставі укладених між ним та Представництвом "Еколог" СП З.О.О", КЗ "Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області", ПАТ "Івано-Франківськцемент" договорів підряду від 18.07.2014 року, від 23.06.2014 року , від 29.05.2014 року.

Зокрема, судом встановлено, що згідно договору підряду № 18-07/14 К від 18.07.2014 року, ТОВ "ТЕГА" зобов'язувалося виконати на замовлення представництва "Еколог" СП З.О.О" роботи по монтажу та наладці автоматизованої системи керування та моніторингу ВНС Добровляни в м.Калуші. Згідно поданого суду додатку до вказаного договору від 18.07.2014 року, замовник - представництва "Еколог" СП З.О.О" погодило ТОВ "ТЕГА" можливість залучення до виконання вищевказаних робіт субпідрядника.

В підтвердження факту виконання вказаних робіт позивачем подано суду копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000123 від 18.08.2014 року, № ОУ-0000117 від 11.08.2014 року, № ОУ-0000116 від 11.08.2014 року, № ОУ-0000115 від 11.08.2014 року, № ОУ-0000114 від 11.08.2014 року.

Також судом встановлено, що згідно договору № 06-06/2014 від 23.06.2014 року, ТОВ "ТЕГА" зобов'язувалося виконати на замовлення КЗ "Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області" підрядні роботи по встановленню та наладці автоматизованої системи обліку комерційної електроенергії (АСКОЕ) КЗ "ЦРЛ" м.Калуш. Згідно додаткової угоди до вказаного договору від 02.07.2014 року, замовник погодив ТОВ "ТЕГА" право залучати для виконання підрядних робіт субпідрядника. В підтвердження виконання вказаного договору, ТОВ "ТЕГА" подано суду копію акта № 1 приймання виконаних підрядних робіт за 05.08.2014 року.

Окрім цього, згідно договору № 13-05/2014 від 29.05.2014 року, ТОВ "ТЕГА" зобов'язувалося виконати на замовлення ПАТ "Івано-Франківськцемент" підрядні роботи на об'єкті "Впровадження енергозберігаючих та природоохоронних технологій на технологічній лінії № 2 цементного виробництва ПАТ "Івано-Франківськцемент". Цементний млин з системою транспортування до силосів. Автоматизована система управління ЦМ № 7". Жодних обмежень на передачу позивачем своїх зобов'язань як підрядника робіт іншим особам - субпідрядникам, вказаним Договором не встановлено. Пункт 13.5 Договору, на який посилається відповідач в акті перевірки, встановлює лише заборону на передачу позивачем прав по цьому договору.

В підтвердження виконання вказаних підрядних робіт подано суду копії акту приймання виконаних підрядних робіт та довідки про вартість виконаних підрядних робіт за серпень 2014 року.

З огляду на вказане, суд вважає безпідставними посилання відповідача в акті перевірки, як на обставини що підтверджують факт неможливості виконання субпідрядних робіт ТОВ "Глобалстрой", на відсутність права у позивача, згідно укладених між ним та замовниками договорів, на залучення до виконання підрядних робіт субпідрядників.

Щодо посилання відповідача в акті перевірки в заперечення факту здійснення вищевказаних господарських операцій на отримані та письмово оформлені працівниками податкової міліції пояснення працівників ТОВ "ТЕГА": ОСОБА_5 від 19.11.2014 року, ОСОБА_6 від 19.11.2014 року, ОСОБА_7 від 19.11.2014 року та начальника дільниці з ремонту, експлуатації КВПіА та електроустаткування ВНС с.Добровляни ОСОБА_8 від 13.11.2014 року, про те, що роботи на об'єкті ВНС в с.Добровляни виконувалися працівниками ТОВ "ТЕГА", а не ТОВ "Глобалстрой", то суд вказує на те, що вказані пояснення не можуть бути взяті судом до уваги як належні та допустимі докази у справі відповідно до вимог статтей 69, 70 КАС України.

Так, згідно ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Тобто вказаною нормою встановлено вичерпний перелік засобів (джерел доказів) доказування. Згідно частин 1, 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

За змістом п. 5.2 пункту 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України за № 984 від 22.12.2010 року, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства, від посадовим особам платника податків або його законним представниками пропонується надати письмові пояснення щодо встановлених порушень, які долучаються до акта перевірки. Вказане узгоджується з нормами статтей 19, 20, 86 Податкового кодексу України щодо прав контролюючих органів при проведенні перевірок, їх оформленні, та кола осіб, які представляють платника податків та мають право надавати пояснення під час податкової перевірки.

З огляду на вказані норми процесуального закону, а також вказані положення податкового законодавства, пояснення фізичних осіб, які не є посадовими особами платника податків, який перевіряється, його законними представниками, не можуть бути взяті судом до уваги як належні та допустимі докази у справі.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією касаційного суду в подібних правовідносинах, викладеною в постанові Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2015 року № К/800/48828/14 в адміністративній справі № 2а-2788/10/0970 (78156/11/9104).

В той же час судом, виходячи з встановленого статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України принципу офіційного з'ясування обставин справи, з метою з'ясування всіх обставин справи, було викликано та допитано в судовому засіданні як свідків, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3.

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в свої показах вказали на те, що дійсно є працівниками ТОВ "ТЕГА" та виконували в листопаді 2014 року роботи по монтажу та наладці автоматизованої системи керування та моніторингу ВНС Добровляни в м.Калуші. Однак вказали на те, що такі роботи ними виконувалися в листопаді 2014 року, що й ними було пояснено на запитання працівників податкової міліції. При цьому, вказані свідки зазначили про те, що при наданні пояснень працівниками податкової міліції про те, що роботи на вказаному об'єкті виконуються лише ними, вони мали на увазі виконання робіт саме на час їх перебування на об'єкті - в листопаді 2014 року. На запитання про те, хто саме виконував роботи в серпні 2014 року, свідки пояснила про те, що вказаних обставин вони не знають, оскільки не є посадовим особами товариства, не володіють інформацією щодо господарської діяльності товариства, а лише виконували за дорученням директора ТОВ "ТЕГА" ОСОБА_3 монтажні роботи на об'єкті в листопаді 2014 року.

ОСОБА_8 надав покази про те, що в серпні-листопаді 2014 року перебував на посаді начальника дільниці з ремонту, експлуатації КВПіА та електроустаткування ВНС с.Добровляни. Вказав на те, що дійсно ТОВ "ТЕГА" виконувало в зазначений період роботи по монтажу та наладці автоматизованої системи керування та моніторингу ВНС Добровляни в м.Калуші. Він як начальник дільниці з ремонту, експлуатації КВПіА та електроустаткування ВНС с.Добровляни здійснював нагляд за якістю та строками виконання робіт ТОВ "ТЕГА", однак до його обов'язків не входило приймання вказаних робіт від підрядника. Вказав на те, що йому було відомо про те, що ТОВ "ТЕГА" мало право самостійно залучати до виконання підрядних робіт будь-які субпідрядні організації та працівників, тому він не перевіряв хто саме виконує роботи зі сторони ТОВ "ТЕГА", та чи є вони саме працівниками цього товариства. Також пояснив про те, що виконання робіт на вказаному об'єкті здійснювалося як по установці автоматизованої системи керування та моніторингу ВНС Добровляни, так і його монтажу та наладці, що включає й встановленню програмного забезпечення, його запуску й тестуванню. Щодо наданих письмових пояснень від 13.11.2014 року, то вказав, що такі пояснення ним були надані щодо обставин, які мали місце саме на час їх надання в листопаді 2014 року.

Директор ТОВ "ТЕГА" ОСОБА_3 в своїх показах як свідок пояснив суду про те, що ТОВ "Глобалстрой" виконало по договорах субпідряду від 28.07.2014 року лише частину підрядних робіт, яку зобов'язувалося виконати перед своїми замовниками ТОВ "ТЕГА" згідно договорів підряду від 18.07.2014 року, від 23.06.2014 року, від 29.05.2014 року, укладених з Представництвом "Еколог" СП З.О.О", КЗ "Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області", ПАТ "Івано-Франківськцемент", для дотримання строків виконання робіт перед вказаними замовниками. Зокрема, вказав на те, що субпідрядні роботи, які виконувалися ТОВ "Глобалстрой" за своїм змістом не потребували значного часу безпосереднього перебування на об'єкті або взагалі виконувалися без виїзду на об'єкт, оскільки вказаний контрагент забезпечував виконання робіт в частині проектування автоматизованих систем керування та моніторингу ВНС Добровляни, системи обліку комерційної електроенергії (АСКОЕ) КЗ "ЦРЛ" м.Калуш та автоматизованої системи управління ЦМ № 7 ПАТ "Івано-Франківськцемент", по програмному забезпеченні, налагодженню самої системи. Зміст вказаних робіт узгоджувалися в телефонному режимі, електронною поштою та результати передавалися працівнику ТОВ "Глобалстрой", який протягом одного, двох днів здійснював їх встановлення та налагодження на об'єктах. Вказав на те, що він особисто проводив працівників ТОВ "Глобалстрой" на вказані об'єкти, в тому числі на об'єкт на території ПАТ "Івано-Франківськцемент". Решту робіт виконувало ТОВ "ТЕГА".

В підтвердження вказаних показів ОСОБА_3, представником позивача також було надано суду копії схем реконструкції станції реконструкції свердловинно-вакуумного водозабору Добровляни (блоки 1,2, 3), виготовлені ТОВ "Глобалстрой", за підписом директора цього Товариства - ОСОБА_4 Жодних доказів недостовірності підпису вказаної особи на цих схемах, чи їх виконання позивачем чи іншою особою, відповідачем суду згідно статті 71 КАС України не подано.

З письмових пояснень ТОВ "ТЕГА" від 28.05.2015 року, показів ОСОБА_3, вбачається, що ТОВ "Глобалстрой" виконало по договорах субпідряду від 28.07.2014 року лише частину підрядних робіт, яку зобов'язувалося виконати перед своїми замовниками ТОВ "ТЕГА" згідно договорів підряду від 18.07.2014 року, від 23.06.2014 року, від 29.05.2014 року, укладених з Представництвом "Еколог" СП З.О.О", КЗ "Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області", ПАТ "Івано-Франківськцемент", для дотримання строків виконання робіт перед вказаними замовниками.

Також судом встановлено, що позивачем повністю оплачено ТОВ "Глобалстрой" кошти за отриманий товар, в підтвердження чого суду подано копії платіжних доручень № 698 від 01.09.2014 року, № 773 від 15.09.2014 року, № 849 від 29.09.2014 року, № 850 від 29.09.2014 року, № 865 від 30.09.2014 року, № 1076 від 29.10.2014 року, № 1101 від 31.10.2014 року, № 1109 від 31.10.2014 року, № 1144 від 06.11.2014 року, № 1167 від 07.11.2014 року, що й не заперечується відповідачем в акті перевірки за № 453/09-15-22-04-01/32606198 від 02.02.2015 року.

Також судом встановлено, що на момент проведення вищевказаних фінансово-господарських операцій ТОВ "ТЕГА" та ТОВ "Глобалстрой" мали відповідну господарську правосуб'єктність: в установленому законом порядку були зареєстровані як юридичні особи - суб'єкти господарювання, взяті на податковий облік як платники податку на додану вартість. Вказані обставини підтверджується інформацією, розміщеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, та, як видно з акту про результати позапланової виїзної перевірки позивача за № 453/09-15-22-04-01/32606198 від 02.02.2015 року, акту позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Глобалстрой" № 9078/04-63-22-03/34682265 від 19.11.2014 року, не заперечувалися відповідачем.

Нормами частин 1, 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Окрім цього, зі змісту інформації, що міститься в Єдиному державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців, вищезазначених актів податкових органів, в суду немає підстав для висновку про те, що фінансово-господарські операції, факт здійснення яких не визнається відповідачем, не відповідають статутній діяльності як ТОВ "ТЕГА", так і ТОВ "Глобалстрой". Жодних доказів протилежного відповідачем суду відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України не подано.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що ТОВ "ТЕГА" надало до перевірки документи бухгалтерського та податкового обліку, що підтверджують здійснення господарських операцій з придбання робіт у ТОВ "Глобалстрой", які відповідають статутній діяльності позивача, тобто, що такі господарській операції вчинені позивачем з розумною діловою метою.

Щодо посилання відповідача в акті про результати позапланової виїзної перевірки позивача № 453/09-15-22-04-01/32606198 від 02.02.2015 року на інформацію, викладену в акті "Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Глобалстрой" (код за ) з питань дотримання податкового законодавства України з податку на додатну вартість при документальному підтвердженні господарських правовідносин з контрагентами за період з 01.08.2013 року по 30.09.2014 року" № 9078/04-63-22-03/34682265 від 19.11.2014 року, про те, що за результатами автоматизованого співставлення даних, задекларованих ТОВ "Глобалстрой" в декларації з податку на додану вартість за період липень-вересень 2014 року встановлено факти проведення ризикових операції платником та можливості формування сумнівного податкового кредиту по ланцюгу постачання товарів з ТОВ "ОЛ ТОРГ", ТОВ "Гранд Вей", ТОВ "Дойл", то вони не заслуговують на увагу, оскільки мають характер припущення, та стосуються взаємовідносин ТОВ "Глобалстрой" з вказаними контрагентами щодо операцій з поставки товарів, і жодним чином не спростовують не можливість виконання ним підрядних робіт (поставки робіт) для ТОВ «ТЕГА».

Суд звертає увагу на те, що відносини між учасниками попередніх ланок постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом, оскільки згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України відповідальність особи носить індивідуальний характер, а згідно п. 36.4 ст. 36, п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України виконання податкового обов'язку здійснюється платником самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента, і саме ці особи несуть фінансову, адміністративну та кримінальну відповідальність за вчинення протиправних діянь, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, передбачених цим Кодексом та іншим законодавством.

Такий висновок суду також відповідає правовій позиції Верховного суду України, викладеній у постановах Верховного Суду України від 9 вересня 2008 року у справі N 21-500во08, від 1 червня 2010 року у справі N 21-573во10, а саме: якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Вищевказане також узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, яка у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " від 23 лютого 2006 року, є джерелом права.

Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у рішенні від 22.01.2009 року зазначив, що:

"…суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов'язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності…" ( пункт 70).

Окрім цього, у пункті 38 рішенні від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав проти України» (Заява N 803/02), Європейський суд з прав людини вказав на те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Вказані рішення Європейського суду хоча і стосується обставин щодо безпідставності покладення на покупця обов'язку щодо повторної сплати податку на додану вартість в разі невиконання продавцем, яких знаходиться поза контролем покупця, своїх зобов'язань по декларуванню вказаного податку за умови повного виконання компанією-заявником своїх обов'язків із декларування ПДВ, однак вони встановлюють загальне правило, відповідно до якого платник податку - покупець по операціях поставки товарів не повинен відповідати за невиконання продавцем зобов'язань, та бути позбавлений гарантованого Конвенцією права власності, зокрема, й в наслідок донарахування йому відповідних податкових зобов'язань до бюджету, в разі якщо він повністю виконав свої зобов'язання, за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов'язаних зі сплатою податку по цих операціях, або будь-яких вказівок на його обізнаність про порушення вчинені його контрагентом, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності.

Також не є підтвердженням факту неможливості здійснення ТОВ "Глобалстрой" операцій з виконання робіт для позивача у цій справі, посилання відповідача на інформацію, викладену акті перевірки ТОВ "Глобалстрой" за № 9078/04-63-22-03/34682265 від 19.11.2014 року щодо відсутності у вказаного контрагента позивача ресурсів для виконання робіт. При цьому, суд виходив з того, що такі висновки відповідача носять характер припущень, оскільки ґрунтуються на інформації ДПІ в Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів в Дніпропетровській області щодо відсутності ТОВ "Глобалстрой" за податковою адресою, за відсутності допустимих доказів щодо наявності у нього на праві власності, чи іншому речовому праві, праві користування нерухомому майна, за недостатності, на думку інспекторів, штатних працівників в кількості 6 осіб, та не отриманням від вказаного платника документів щодо формування податкового кредиту і виникнення податкових зобов'язань, виключно на підставі відомостей, які знаходяться в його обліковій справі, та базі даних контролюючого органу.

Однак суд, з огляду на подану відповідачем доказову базу в обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, змушений вказати на те, що одним з принципів податкового законодавства України відповідно до норм статті 4, пункту 56.21 статті 56 Податкового Кодексу України є принцип презумпції добросовісності дій, рішень платника податків, у зв'язку з чим передбачається, що дії платників податків, які мають своїм результатом одержання податкової вигоди економічно виправдані, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, податкових накладних та інших первинних документах, є достовірними. Надання фіскальному органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено належними та допустимими доказами, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність яких установлена судом.

Такий підхід національного законодавства також узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції». Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вказану практику Європейського Суду з прав людини, норму частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України судом було запропоновано відповідачу надати суду додаткові докази в підтвердження того, що позивач діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про будь-які порушення, які допускав його контрагент - ТОВ "Глобалстрой", а також докази, які б свідчити про недобросовісність позивача, зокрема, про його пряму участь у будь-яких зловживаннях, пов'язаних зі сплатою податку на додану вартість ТОВ "Глобалстрой". Однак відповідачем таких доказів подано не було.

Таким чином, за відсутності доказової бази, висновки та заперечення відповідача є передчасними та фактично ґрунтуються на припущеннях контролюючого органу про неможливість здійснення контрагентом позивача господарських операції з виконання підрядних робіт.

Таким чином, враховуючи те, що наявними в матеріалах справи копіями податкових накладних, первинних бухгалтерських документів, підтверджуються факти здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Глобалстрой", то суд вважає, що позивачем доведено його право віднести до податкового кредиту в серпні 2014 року суму 85640 грн. податку на додану вартість, нарахованого (сплаченого) по операціях з придбання робіт у вказаного платника податків.

За таких обставин, є протиправними висновки контролюючого органу про заниження позивачем податкових зобов'язань з податку на додану вартість за серпень 2014 року на загальну суму 85640 грн.

Як наслідок, відсутні встановлені п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, правові підстави для застосування до позивача оскарженим податковим повідомленням-рішенням № від 16.02.2015 року штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 42820 грн., що складає 50% донарахованої суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено правовий порядок для суб'єктів владних повноважень, згідно якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 21.1 статті 21 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно встановлених в частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріїв правомірності рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень, їх посадових осіб - рішення суб'єктів владних повноважень повинні прийматися (вчинятися) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вище встановлено судом, відповідачем не подано суду належних, допустимих та достатніх доказів того, що податкове повідомлення-рішення № від 16.02.2015 року відповідає встановленим частиною 2 статті 19 Конституції України, пунктом 21.1 статті 21 Податкового кодексу України, частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності рішення суб'єкта владних повноважень - контролюючого органу. Натомість позивачем відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України доведено суду дотримання ним вимог податкового закону при визначенні грошових зобов'язань з податку на додану вартість, а також наявності в нього розумної ділової мети при вчиненні господарських операцій, які вплинули на визначення об'єкту оподаткування податком на додану вартість, формування податкового кредиту в серпні 2014 року.

За таких обставин, оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 16.02.2015 року прийнято відповідачем без встановленої законом підстави, передчасно та необґрунтовано - за відсутності на час їх прийняття належних та допустимих доказів вчинення позивачем податкових правопорушень, непропорційно - без дотримання справедливого балансу між цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, вимогами загальних інтересів Держави щодо надходження податків до бюджету і несприятливими наслідками для позивача, пов'язаними з захистом права власності особи - платника податків.

Підсумовуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕГА" належить задовольнити: визнати протиправним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 16.02.2015 року та його скасувати.

Керуючись нормою частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи подане позивачем платіжне доручення № 433 від 07.04.2015 року про сплату судового збору в сумі 256,92 грн., за відсутності доказів понесення інших судових витрат у справі, суд присуджує позивачу з державного бюджету судові витрати по сплаті судового збору в сумі 256,92 грн.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 16.02.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕГА" (ідентифікаційний код 32606198, місце знаходження: 76019, Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Мазепи, 83/1) 256 (двісті п'ятдесят шість) гривень 92 копійки в відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ Боршовський Т.І.

Постанова складена в повному обсязі 09.06.2015 року.