Справа № 2-а-12476/11
Суддя: Бурко Р. В.
Дата ухвалення: 2011-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2011 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Бурко Р.В., розглянувши у скороченому провадженні в м. Кіровограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду в місті Кіровограді про визнання незаконними дій і бездіяльність та зобовязання виконання певних дій,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом Управління пенсійного фонду України у м. Кіровограді Кіровоградської області про визнання дій незаконними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії та додаткової пенсії. Позивач в позовній заяві просить суд визнати протиправною бездіяльність УПФ в. м. Кіровограді по призначені та перерахунку йому по інвалідності в мінімальному розмірі та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, відповідно до ст. 50, 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 1.01.2011 року, зобовязати відповідача призначити йому пенсію по інвалідності відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» З 1.01.2011 року на період встановлення інвалідності та зобовязати відповідача призначити позивачу додаткову пенсію за шкоду здоров»ю відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком встановленої ч. 1. ст. 28 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 1.01.2011 р. на період встановлення інвалідності.

Ухвалою суду відкрито скорочене провадження у справі.

Представник відповідача надав до суду заперечення, у яких позовні вимоги не визнав та пояснив, що управління Пенсійного фонду України в місті Кіровограді, як територіальне управління не має жодного відношення до коштів державного бюджету. Вважає, що жоден з правових актів, які регулюють дані правовідносини, не покладає обов'язку на відповідача нарахування та проведення зазначених в позові виплат.

Розглянувши у скороченому провадженні дану справу, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

В позові ОСОБА_1 вказує, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відноситься до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

20.10.2006 року позивачу вперше було встановлено 3 групу інвалідності, повязану із виконанням обовязків військової служби при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

23.11.2009 року, йому в черговий раз підтверджено 3 групу інвалідності, повязану із виконанням обовязків військової служби при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. У звязку із цим, йому встановлено ще й статус «інваліда війни» та видано посвідчення серії А № 434379.

Враховуючи, що ушкодження здоровя, яке призвело до втрати працездатності, ОСОБА_1 отримав під час наслідків аварії на ЧАЕС, яка є ядерним інцидентом в тлумаченні п.п. k п.1 ст. І Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду від 21 травня 1963 року, до якої приєдналася Україна 12 липня 1996 року (ЗУ «Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду» №334/96-ВР від 12 липня 1996 року), тому у відповідності до ст.ст. 5, 9 КАС України, як правовий акт, який має вищу юридичну силу, до спірних правовідносин підлягає застосуванню Віденська конвенція про цивільну відповідальність за ядерну шкоду.

Згідно п.1 ст. ІV Конвенції відповідальність за ядерну шкоду є абсолютною. Стаття V (В) Конвенції зобовязує кожну країну, яка підписала конвенцію, забезпечити можливість особам, яким завдана ядерна шкода, реалізувати свої права на відшкодування ядерної шкоди.

Ст. VI Конвенції передбачає строк позовної давності за вимогами про відшкодування ядерної шкоди завданої здоровю в тридцять років.

П. b ч.1 ст. VI Конвенції надає право країнам ,які підписали Конвенцію, збільшувати строк позовної давності в цьому випадку. Всі питання повязані з застосуванням Конвенції передбачено вирішувати на підставі закону країни яка цю конвенцію ратифікувала. Таким законом є прийнятий 3 грудня 1997 року ЗУ «Про внесення зміни до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з приєднанням України до Віденської конвенції» №684/97-ВР, який вніс зміни до Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» №39/35 ВР від 8.02.1995 року.

Ст. 72 цього Закону відповідальність за ядерну шкоду є абсолютною і настає незалежно від встановлення вини оператора (установи, що експлуатує ядерну установку).

Ст. 76 цього Закону визначає, що право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоровю особи, не обмежується строком давності.

Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Ч.2 ст. 87 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що суми пенсії не одержані своєчасно з вини органу, що призначає пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд при здійсненні правосуддя повинен також враховувати практику Європейського суду з прав людини.

Починаючи з 1975 року ЄСЗПР право на отримання пенсії визнає елементом «майна» відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі Маіler v. Austria (№ 5849/72 3 25,1975) Євросуд з прав людини відмитив, що законодавчо визначене право на отримання пенсії прирівнюється до права приватної власності і на нього розповсюджуються загальні національні норми, які застосовуються до «майна», грошового зобов»язання, відповідно до національного закону.

Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорії встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною четвертою статті 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлюються підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до 1 категорії та у звязку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Ст. 50 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що для інвалідів 3 групи, розмір пенсії за шкоду, заподіяної здоровю встановлено у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду здоров»ю особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім»ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінумуму.

11 жовтня 2005 року Конституційний суду України в рішенні №8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) прямо вказавано про неприпустимість обмеження обсягу прав людини звуження обсягу прав і свобод, яке має прояв в зменшенні кола суб»єктів, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод.

Згідно роз»яснення Вищого адміністративного суду України від 20.05.2011 р. № 692/11/13-11 на № о-399 від 21.04.2011 року за визначенням, наведеним в абзаці дев'ятому статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі.

Підвищення до пенсії, яке є додатковою виплатою особі, яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно пов'язано з виплатою пенсії і також має не визначений у часі граничний термін виплати.

Отже, вирішуючи питання про зобов»язання здійснити перерахунок та виплатити відповідні перодичні платежі, суди у разі відсутності спору про право особи на отримання підвищення до пнсій або встанволення такого права в судовому порядку, не мають підстав обежувати орган. Відповіальний за здійснення їх перерахунку і виплати, певним часовим проміжком, крім випадків передбачених законом.

За таких підстав бездіяльність Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді, що полягає у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії та додаткової пенсії у меншому розмірі ніж передбачено ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправною.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Керуючись ст. ст.49,50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та на підставі ст.11, 158,163,167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду в місті Кіровограді про визнання незаконними дій і бездіяльність та зобовязання виконання певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду в м. Кіровограді про призначення та перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в мінімальному розмірі та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю, відповідно до статей 50, 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою ст. 28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 1 січня 2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» З 1.01.2011 року на період встановлення інвалідності.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області призначити ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду здоров»ю відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком встановленої ч. 1. ст. 28 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 1.01.2011 р. на період встановлення інвалідності.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області призначити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров»ю, відповідно до ст. 50 та 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали вналсдіок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державнен пенсійне страхування» з 1.01.2011 року, з урахування виплачених сум пенсії за цей період, з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також з урахуваням трьох процентів річних від простроченої суми.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню Управлінням Пенсійного фонду України в м. Кіровограді в межах платежу за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_2