Справа № 401/5308/14-а(2-а/401/17/15)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2015 рокусправа № 401/5308/14-а(2-а/401/17/15)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка О.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області
на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 січня 2015 року у справі № 401/5308/14-а; 2-а/401/17/15
за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Світловодську та Світловодському районі
до про Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області визнання дій неправомірними та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу від 25.11.2014 року та вимоги державного виконавця від 25.11.2014 року поВП№44667786, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в місті Світловодську та Світловодському районі (далі по тексту - Позивач) звернулось до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області (далі по тексту - Відповідач), в якому просило визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про накладення штрафу від 25.11.2014 року та вимоги державного виконавця від 25.11.2014 року №18077 неправомірними, скасувати постанову про накладення штрафу та вимогу. (а.с. 1-2)

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.12.2014 року відкрито провадження у справі №401/5308/14-а, 2-а/401/168/14. (а.с 18)

Вимоги адміністративного позову обґрунтовані тим, що судове рішення в частині нарахування відповідних коштів за період з 22.05.2008р. по 30.06.2009р. управлінням не виконано з поважних причин та підстав для застосування штрафів за невиконання рішення суду не має. Оскільки перерахунок за період з 22.05.2008р. по 30.06.2009р. не може бути проведений, так як в зазначений період ОСОБА_1, не мав права на здійснення даного перерахунку пенсії, з огляду на отримання останнім пенсії за віком.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 січня 2015 року у справі № 401/5308/14-а; 2-а/401/17/15 адміністративний позов задоволено. (суддя - Баранець А.М.)(а.с.29-31)

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що Відповідач не навів жодного належного та допустимого доказу того, що боржник, в силу своїх повноважень, мав можливість виконати рішення суду, але не виконав його без поважних причин.

Відповідач - Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції у даній адміністративній справі, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 січня 2015 року у справі № 401/5308/14-а; 2-а/401/17/15 та прийняти нову постанову, якою відмовити Позивачу в задоволенні його позовних вимог. (а.с.37-38)

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Відповідач зазначає, що державним виконавцем дотримано вимоги Закону під час здійснення даного виконавчого провадження та постанова про накладення штрафу винесена відповідно до вимог чинного Закону.

19 травня 2015 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за вх.№23131/15 від Позивача по справі, надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких останній зазначає, що прийняття рішення державним виконавцем, щодо вимоги та накладення штрафу є передчасним та безпідставним і таким, що суперечить законодавству України, а постанова суду першої інстанції від 16.01.2015 року є законною та обґрунтованою, і такою, що прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права. Тому просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Від Відповідача 19.05.2015 року за вх.№23130/15 надійшла заява в якій останній просить суд розглянути справу без участі представника управління, у зв'язку з обмеженим фінансуванням на відшкодування відряджень.

Позивач та відповідачі про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутністю сторін по справі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до виконавчого листа Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.09.2014 року у справі №2-а-522/09, Позивача зобов'язано здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з 09.07.2007 року по 13.08.2007 р., а також з 01.07.2009 року, і в подальшому нараховувати йому пенсію, виходячи з розрахунку 8 мінімальних розмірів державної пенсії за віком та щомісячної додаткової за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% від мінімального розміру державної пенсії за віком, передбаченої чинним законодавством.

21.01.2010 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Світловодського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП№1675221 з приводу примусового виконання даного виконавчого листа. (а.с.6)

Як вбачається з матеріалів справи 16.09.2014 року на адресу відділу примусового виконання рішень Позивачем було направлено лист про виконання виконавчого провадження та повідомлено Відповідача по справі, що зазначений розрахунок проведено 08.02.2010 року. Станом на сьогоднішній день ОСОБА_1 отримує пенсію та додаткову пенсію відповідно до Постанови КМУ від 23.11.2011 року №201 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». (а.с. 7)

01 жовтня 2014 року управлінням надана додаткова відповідь по даному провадженню та повідомлено державного виконавця, що на підставі особистої заяви 19.03.2008 року ОСОБА_1 отримував пенсію за віком і тільки з 01.07.2009 року за власною заявою його переведено на пенсію відповідно до ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», тому відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії та додаткової пенсії за період з 22.05.2008р. по 30.06.2009 року. (а.с.8)

Крім того, 24.10.2014 року №6667/08-33 Позивачем направлено на адресу Відповідача заяву про роз'ясненя рішення, виконавчого документу, який підлягає виконанню (а.с. 9), згідно якої останній просить державного виконавця роз'яснити, яким чином слід виконувати рішення суду відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», коли в період з 22.05.2008р. по 30.06.2009р. ОСОБА_1 отримував пенсію відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що матеріали даної адміністративної справи не містять доказів направлення на адресу Позивача відповіді на вказану заяву.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області від 25.11.2014 року №ВП 44667786 за невиконання рішення Світловодського міськрайонного суду №2-а-522/09 на Управління Пенсійного Фонду в м.Світловодську накладено штраф у сумі 680 грн. відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.4)

Скасування вказаної постанови про накладення штрафу і було предметом судового спору.

Задовольняючи позовні вимоги Позивача, суд першої інстанції виходив з того, що останній не мав можливості виконати рішення суду з поважних причин.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він зроблений з врахуванням фактичних обставин справи, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Дійсно, відповідно до п.9 ч.3 ст. 129 Конституції України обов'язковість рішень суду є основними засадами судочинства.

Згідно до ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. № 606-ХІУ, в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України N 74/5 від 15 грудня 1999 року.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ст.19 цього Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документу, зазначеного в статті 17 цього Закону.

У відповідності до ч.1 ст.5 зазначеного Закону вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

За невиконання рішення уповноважені на те державні органи притягують винних осіб до передбаченої законом відповідальності.

За приписами ч.1, 2 ст. 75 вищевказаного Закону, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

В той же час, згідно з приписами частини 2 статті 75 вищевказаного Закону, лише у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Таким чином, відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналіз вищенаведених правових норм свідчить про те, що для притягнення боржника до відповідальності, закон вимагає наявності двох умов а саме: відсутності поважних причин не виконання у строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, а також дії, які боржник мав виконати, можуть бути виконані лише ним.

Згідно ч. 1,2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та з бюджету можна здійснювати лише за наявності бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України чи рішеннями про місцевий бюджет у порядку визначеному цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо є проти позову.

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог колегія суддів приходить до висновку, що Відповідач всупереч вищезазначеним вимогам законодавста, не довів, що боржник в силу своїх повноважень мав можливість виконати рішення суду, але не виконав його без поважних причин.

Колегія суддів погоджується з висновком суду стосовно того, що державним виконавцем не доведена правомірність свого рішення щодо накладення штрафу, отже оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

За даних обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 16 січня 2015 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 січня 2015 року у справі № 401/5308/14-а, 2-а/401/17/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу - з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 25 травня 2015 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Л.М. Нагорна