Справа № 554/707/15-а
Суддя: Тімошенко Н. В.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 30.04.2015 Справа № 554/707/15-а
У Х В А Л А

30 квітня 2015 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши заяву Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ, за підписами начальника ОСОБА_1 та старшого державного виконавця Токарь К.М. про зміну способу і порядку виконання рішення суду по адміністративній справі № 2-а-7211/11 за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві про визнання дій неправомірними, зобов»язання здійснити нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни,

встановив:

На виконанні в Октябрському відділі державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження ВП № 44557422 по виконанню виконавчого листа № 2-а-7211/11 від 28.08.2014, виданого Октябрським районним судом м. Полтави, про зобовязання Управління Пенсійного фонду Октябрського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати починаючи з 24.12.2010 року по 18.06.2011 року.

03.09.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам за вих. № 50187.

24.12.2014 року на адресу Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ надійшов лист УПФУ Октябрського району м. Полтави № 16742/08-11 від 17.12.2014 з повідомленням про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2

Також згідно вказаного листа встановлено, що ОСОБА_2 нарахована сума 921,48 грн., яка залишається невиплаченою у звязку з відсутністю достатніх ресурсів в Державному бюджеті України, який є джерелом покриття зазначених виплат.

На сьогоднішній день рішення суду не виконано та кошти стягувану не перераховані. Рішенням суду боржника зобов'язано вчинити дії по виплаті нарахованих коштів стягувану. Дії по виплаті не проведені в зв'язку з відсутністю відповідного фінансування.

Основними причинами невиконання рішень судів про зобов'язання УПФ здійснити перерахунок та виплатити кошти є відсутність бюджетних асигнувань. Так як згідно з чинного законодавства джерелами фінансування витрат за рішеннями судів є кошти, передбачені на реалізацію положень Законів України, а також на фінансування органів державної виконавчої влади,які визначені відповідачами у судових справах, в межах бюджетних призначень, передбачених, Законом України на відповідний рік для виконання судових рішень

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник коштів затверджує кошториси бюджетних коштів нижчого рівня. Розпорядники коштів нижчого рівня, на законодавчому рівні позбавлені права самостійно визначати розмірі компенсаційних виплат. Списання з рахунків управління суми заборгованості за рішенням суду порушує вимоги ст. 119 Бюджетного кодексу України, якою визначено, що нецільове використання бюджетних коштів, тобто витрачання їх на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням, встановленим ЗУ «Про Державний бюджет України» виділеним бюджетним асигнуванням чи кошторису має наслідком зменшення асигнувань розпорядника бюджетних коштів на суми, що витрачені не за цільовим призначенням і притягнення відповідних посадових осіб до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності, тому виплата за рішенням суду може бути здійснена при додатковому фінансуванні з державного бюджету на зазначені цілі.

Згідно зі ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, узятих на облік органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов'язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюються.

Відповідно до п. 5 ст. 51 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань. Головні розпорядники коштів Державного бюджету України затверджуються щороку Законом про Державний бюджет України на відповідний рік шляхом надання їм бюджетних призначень, обсяг яких встановлюється на основі бюджетних запитів, підготовлених головними розпорядниками коштів з урахуванням інструкцій Міністерства фінансів України.

Вказані норми Бюджетного кодексу України не дозволяють Управлінню Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави виконати рішення суду саме через наявність у резолютивній частині рішення "зобов'язання здійнити виплату", тоді як застосування вимоги "стягнути" дозволить виконати рішення, на що звертає увагу стаття З Закону України від 05.06.2012 № 4901-УІ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", де визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України.

В рамках редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України» на 2011 рік та постанови КМУ № 745 від 06.07.2011 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету», рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 припинено виплату щомісячних доплат до пенсій за судовим рішенням з 01.11.2011.

Станом на 2015 рік такі виплати не поновлено.

Оскільки, УПФУ не являється головним розпорядником бюджетних коштів та не наділено повноваженнями щодо внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет" щодо визначення додаткових бюджетних видатків на загальносуспільні потреби, самостійного розпорядження коштами державного бюджету на цілі, не передбачені в бюджеті, виконання рішення суду - стягнення коштів за минулі роки, може бути проведено тільки за рахунок додаткових коштів, які будуть додатково виділені на виконання рішення суду головним розпорядником бюджетних коштів - Міністерством праці та соціальної політики України.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 124 Конституції України та ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання на всій території України. Згідно ч. 1 ст. 263 КАС України однією з обставин, які ускладнюють виконання рішення суду, визначає відсутність коштів на рахунку боржника, за наявності якої державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції з поданням про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», якщо рішення суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Таким чином, зміни у правовому регулюванні порядку виконання боржником судових рішень, яким не передбачене виконання рішень зобов'язального характеру, унемовжливлюють їх виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Тобто, суду надано право змінити спосіб виконання вже прийнятого раніше судового рішення, жодним чином його не змінюючи, не доповнюючи й не домислюючи.

Інформаційним листом № 846/12/13-13 від 16.06.2013 Вищий адміністративний суд України висловив свою позицію стосовно зміни способу і порядку виконання судових рішень, ухвалених у справах пов'язаних із соціальними виплатами. Так, згідно даного листа, суди повинні враховувати, що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. Таким чином, зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за яким є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру, унеможливлюють їх виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття адміністративним судом нових заходів для реалізації рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення. У цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни зобов'язання здійснити виплати на стягнення цих виплат.

Така зміна можлива лише у разі виконання боржником зобов'язальної частини рішення про нарахування соціальних виплат. При цьому адміністративний суд повинен виходити з розміру заборгованості боржника перед стягувачем, що виникла під час виконання судового рішення.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» передбачено гарантоване кожному право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини, а саме рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2004 р. по справах «Жовнер проти України», «Півень проти України» свідчать про те, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін. У вказаних рішеннях зазначено, що державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовими рішеннями.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845", яка набрала чинності 06.02.2013, визначений порядок виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників.

Зазначена постанова прийнята у звязку із приведенням постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ» у відповідність із Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

У даному випадку витрати, які пов'язані з виконанням судових рішень, відсутні в бюджетних призначеннях, додаткових асигнувань на рахунки УПФУ не надходило, до того ж, кошторисом Управління вказані видатки не передбачало. Тобто, здійснити виплату можливо лише шляхом примусового списання (стягнення) коштів з рахунків, відкритих в органах Державної казначейської служби України, та виключно з рахунків, за якими здійснюються визначені у судовому рішенні види соціальних виплат. Оскільки в даному випадку значення слів "виплатити" та "стягнути" має однакове правове навантаження, тому суд має прийти до висновку, що, є підстави змінити спосіб виконання судового рішення, а тому заява підлягає задоволенню.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ, за підписами начальника ОСОБА_1 та старшого державного виконавця Токарь К.М. про зміну способу і порядку виконання рішення суду

Керуючись ст. 263 КАС України, ст.ст. 2, 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», ст.. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», ст..124 КУ, суд

ухвалив:

Заяву Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ, за підписами начальника ОСОБА_1 та старшого державного виконавця Токарь К.М. про зміну способу і порядку виконання рішення суду по адміністративній справі № 2-а-7211/11 за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві про визнання дій неправомірними, зобов»язання здійснити нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни, - задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення № 2-а-7211/11 про зобовязання Управління Пенсійного фонду Октябрського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати починаючи з 24.12.2010 року по 18.06.2011 року та стягнути з Управління Пенсійного Фонду України Октябрського району м. Полтави за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати починаючи з 24.12.2010 року по 18.06.2011 року в розмірі 921,48 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі протягом пяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не буде подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяОСОБА_3