Справа № 2а-0770/1844/12
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року Справа № 876/2013/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2012 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» (далі - ТзОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД») в березні 2013 року звернулося з позовом в суд до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції та просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Ужгородської МДПІ в Закарпатській області від 29.05.2012 року №000072/22-0/32890828 та №73/22-0/32890828.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що відповідно до пунктів 200.6 та 200.7 Податкового кодексу платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів. Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Таким чином, даною правовою нормою визначено порядок дій платника податку з моменту виникнення права на відшкодування, зокрема, право платника при прийнятті рішення про повернення, на подання заяви про відшкодування. Зменшення відповідачем сум задекларованого позивачем податкового кредиту та збільшення податкових зобов'язань позивача, зокрема за червень 2011 року, суперечить вимогам п. 200.3, п. 200.4, п. 200.6., п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2012 року в справі №2а-0770/1844/12 в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ТзОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2012 року в справі №2а-0770/1844/12 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт виходить з тих же мотивів, що наведені в позовній заяві.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до пп. 1,2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

З матеріалів справи видно, що працівниками Ужгородської МДПІ Закарпатської області ДПС було проведено виїзну планову перевірку ТзОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009р. по 31.12.2011р., про що складено акт перевірки від 15.05.2012 року № 311/22-0/32890828. Перевірка проводилась відповідно до плану-графіку проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання на ІІ - квартал 2012 року та наказів Ужгородської МДПІ Закарпатської області ДПС від 11.04.2012 року № 94, від 13.03.2012 року № 110 і від 26.04.2012 року № 154. Товариство проінформовано про проведення перевірки письмовим повідомленням № 1/23-1 від 30.03.2012 року, яке отримано позивачем 30.03.2012 року.

За результатами перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення від 29.05.2012 року № 000072/22-0/32890828 у зв'язку із порушенням п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, за яким виявлено невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації позивача, що спричинило збільшення відповідачем суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в загальному розмірі 2 701 716 грн. Податковий орган вважає, що відповідно до п. 200.14 ст. 200 ПК України ТзОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» добровільно відмовилось від отримання суми заниження в розмірі 2 701 176 грн. як бюджетного відшкодування, зазначене сума підлягає врахуванню у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податкове повідомлення - рішення від 29.05.2012 року №73/22-0/32890828, яким встановлено порушення п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України та збільшено суму грошового зобов'язання позивача з податку на додану вартість на загальну суму 2 969 383 грн., з них 2 917 183 грн. податкових зобов'язань, 52 200 грн. штрафних санкцій.

Відповідно до п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно п.п. 7.7.1., 7.7.2. п.7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до п. 200.1. Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до абз. «а» п.200.4. ст.200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг.

Відповідно до абзацу «а» п.200.14. ст.200 Податкового кодексу України, якщо за результатами перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстава для їх вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляться від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6. цієї статті у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодах.

Так як платник не скористався правом заявити суму бюджетного відшкодування, фактично сплачену у попередньому періоді у поточній податковій декларації або уточнюючих розрахунках податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації з податку на додану вартість відповідного податкового періоду, то суми ПДВ згідно з п.200.6, п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України зараховуються у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів.

Крім того, перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість, що підлягає сплаті за періоді 01.01.2009р. по 31.12.2011р. встановлено його заниження у сумі 2 917 183 грн., в тому числі періодам: - за травень 2009 року в сумі 20 838 грн.; - за червень 2009 року в сумі 27 254 грн.; - за липень 2009 року в сумі 7 577 грн.; за червень 2011 року в сумі 2 708 387,0 грн.; - за жовтень 2011 року в сумі 153 127,0 грн.

У зв'язку із винесеними рішеннями ф. «В2» за жовтень 2011 року на загальну суму 554 378,00 грн. згідно акту №42/1502 від 18.01.2012р. та враховуючи дані документальної перевірки занижено суму податку на додану вартість, що підлягала сплаті за жовтень 2011 року в розмірі 153 127,0 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем подано до Ужгородської МДПІ у Закарпатській області податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2011 року, в якій рядки 22, 24 зазначено залишок від'ємного значення в сумі 2 708 410 грн., сформований в попередньому звітному податковому періоді, який переноситься до наступного податкового періоду або підлягає бюджетному відшкодуванню (додаток 2 до декларації)

Як слідує із податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2011 року позивач не декларував 2 708 410 в рядку 23.1 «Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку» декларації з ПДВ за травень 2011 року, не подав додатки 3,4 що могли бути підставою для неврахування цієї суми від'ємного значення у сумі податкового кредиту за червень 2011 року, при цьому задекларував суму 2 708 410 грн. в рядку 24 декларації за травень 2011 року «залишок від'ємного значення який включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (значення цього рядка переноситься до 21.2 декларації наступного звітного податкового періоду).

Відповідно до п.200.1. ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п.п. 7.7.1., 7.7.2. п.7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (із змінами та доповненнями) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту .

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальниками таких товарів (послуг); залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п.200.3. ст.200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4. ст.200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

Відповідно до абзацу «а» п.200.14. ст.200 Податкового кодексу України, якщо за результатами перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстава для їх вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляться від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6. цієї статті у зменшення податкових зобов'язань з цього податку у наступних податкових періодах.

Відповідно п.200.6 ст.200 Податкового кодексу України, платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності сум передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникне право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У| разі прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетне відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

У зв'язку із вищенаведеним, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про доведеність порушення п.п. 7.4.5 п.7.4, п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та п. 198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, що ТОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» занизило суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті за період з 01.01.2009р. по 31.12.2011р. в сумі 2 917 183 грн.

З огляду на наведене апеляційні вимоги є неаргументованими, а тому в задоволенні таких необхідно відмовити.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2012 року в справі №2а-0770/1844/12 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос