Справа № 826/5062/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 червня 2015 року № 826/5062/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Гарника К.Ю., суддів: Добрівської Н.А., Кузьменка В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області
до третя особа Міністерства аграрної політики України Державне підприємство «Сумський державний селекційний центр»

про стягнення заборгованості
В С Т А Н О В И В:

Сумська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства аграрної політики України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державного підприємства «Сумський державний селекційний центр» (далі по тексту - третя особа) в якому просить стягнути з Міністерства аграрної політики України податковий борг ДП «Сумський державний селекційний центр» у сумі 1012357,16 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/5062/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 09 квітня 2015 року.

12 травня 2015 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Керуючись приписами частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Державне підприємство «Сумський державний селекційний центр», засновником якого є Міністерство аграрної політики України, перебуває на обліку як платник податків у Сумській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Сумській області.

Матеріали справи свідчать, що станом на 16 березня 2015 року за ДП «Сумський державний селекційний центр» обліковується податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, збору за спеціальне використання води, земельного податку з юридичних осіб та податку на додану вартість.

Загальна сума податкового боргу становить 1013357,16 грн., в тому числі: основний борг-831335,78 грн., пеня-73653,57 грн., фінансові санкції-108367,81 грн.

Вказана заборгованість ДП «Сумський державний селекційний центр» виникла на підставі самостійно визначеного грошового зобов'язання.

Так, контролюючим органом 03 січня 2013 року винесено податкову вимогу форми «Ю» № 1.

Крім того, судом встановлено, що контролюючий орган звертався до суду із адміністративними позовами про стягнення заборгованості з ДП «Сумський державний селекційний центр».

Так, постановами Сумського окружного адміністративного суду від:

19 липня 2013 року справа № 818/5457/13-а позов Сумської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області задоволено, ухвалено стягнути з ДП «Сумський державний селекційний центр» податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у сумі 78459,34 грн.

від 16 жовтня 2013 року справа № 818/7681/13-а позов Сумської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області задоволено, ухвалено стягнути з ДП «Сумський державний селекційний центр» податковий борг зі сплати з доходів найманих працівників у сумі 575006,69 грн.

від 16 вересня 2014 року у справі № 818/2236/14 позов Сумської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області задоволено, ухвалено стягнути з ДП «Сумський державний селекційний центр» податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 191688,47 грн., збору за спеціальне використання води у розмірі 2141,79 грн., земельного податку з юридичних осіб у розмірі 14517,46 грн.

Крім того, на підтвердження решти суми податкового боргу, контролюючим органом надано податкові декларації ДП «Сумський державний селекційний центр» та податкове повідомлення-рішення від 24 червня 2014 року №.

Також, контролюючим органом направлялись інкасові доручення, які повернуті з відміткою про накладення арешту за іншим виконавчим документом.

Судом встановлено, що Сумська ОДПІ зверталась до ДП «Сумський державний селекційний центр» з листом від 02 березня 2012 року №72/10/24-028 про виділення активів для опису в податкову заставу.

Листом від 03 квітня 2012 року №116 ДП «Сумський державний селекційний центр» повідомило контролюючий орган про виділення майна, яке може бути описане в податкову заставу.

Згідно акту опису майна від 03 квітня 2012 року №1 в податкову заставу описано наступне майно ДП «Сумський державний селекційний центр»: нежитлове приміщення - спермосховище на 8 млн. спермодоз загальною площею 1377,2 кв.м., балансовою вартістю - 438764, 17 грн.

Інформація про публічне обтяження внесена до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується відповідним витягом.

З огляду на зазначене, контролюючий орган прийшов до висновку, що з урахуванням підпункту 87.3.5 пункту 87.3 статті 87 Податкового кодексу України, не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків: майно, включене до складу цілісних майнових комплексів державних підприємств, які не підлягають приватизації, у тому числі казенних підприємств та згідно переліку майна, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства «Сумський державний селекційний центр», затвердженого заступником Міністра аграрної політики України 05.11.2009 року до переліку включено спермосховище на 8 млн. спермодоз загальною площею 1377,2 кв.м., балансовою вартістю - 68764, 17 грн., майно описане в податкову заставу не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Крім того, контролюючим органом зазначено, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20 квітня 2012 року ВП №32168265 винесеною ВДВС Сумського РУЮ, на все майно ДП «Сумський державний селекційний центр» накладено арешт та заборонено його відчуження.

Таким чином, позивачем встановлено відсутність кошів та майна у ДП «Сумський державний селекційний центр», що може бути джерелом погашення податкового боргу.

З метою погашення вищезазначеної заборгованості Сумською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Сумській області, в порядку статті 96 Податкового кодексу України, направлено подання від 28 січня 2015 року №702/10/18-15-25-033 до Міністерства аграрної політики України щодо погашення податкового боргу ДП «Сумський державний селекційний центр», зокрема щодо можливості прийняття рішення:

виділення коштів з бюджету на сплату податкової заборгованості ДП «Сумський державний селекційний центр»;

досудову санацію ДП «Сумський державний селекційний центр» за рахунок коштів державного бюджету;

ліквідацію ДП «Сумський державний селекційний центр» та призначення ліквідаційної комісії;

прийняття рішення щодо порушення справи про банкрутство ДП «Сумський державний селекційний центр».

Сумська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Сумській області у відповідь на подання отримала лист від 27 лютого 2015 року №37-14-1-15/2787 Міністерства аграрної політики України, в якому не було прийнято позитивного рішення щодо виділення коштів на погашення податкової заборгованості ДП «Сумський державний селекційний центр», що і зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд приходить до наступного.

Статтею 96 Податкового кодексу України врегульовано погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації та комунальних підприємств.

Пунктом 96.2 даної статті передбачено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про:

96.2.1. надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків;

96.2.2. досудову санацію такого платника податків за рахунок коштів державного бюджету;

96.2.3. ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії;

96.2.4. виключення платника податків із переліку об'єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України.

Одночасно пунктом 96.3 статті 96 Податкового кодексу України визначено, що відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

Вказана стаття передбачає погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, та комунальних підприємств.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

У взаємозв'язку з наведеним, слід також зазначити, що Податкового кодексу України визначено, що не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків майно, включене до складу цілісних майнових комплексів державних підприємств, які не підлягають приватизації, у тому числі казенних підприємств.

Згідно із цією нормою порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, встановлюється Фондом державного майна України.

Наказом ФДМУ від 29.12.2010 № 1954, зареєстрованим в Мінюсті України 24 січня 2011 р. за № 109/18847 затверджено Положення про порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства (далі -Положення № 1954), яким передбачено складання підприємством та затвердження органом, уповноваженим управляти державним майном, переліку майна, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, яке не підлягає приватизації, та майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу.

При цьому, за загальними правилами, викладеними у пункту 87.5. та 95.22. Податкового кодексу України, у разі якщо здійснення заходів щодо продажу майна платника податків не привело до повного погашення суми податкового боргу, орган стягнення може визначити додатковим джерелом погашення податкового боргу дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на органи державної податкової служби. Зокрема, орган державної податкової служби звертається до суду щодо стягнення з дебіторів платника податку, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на органи державної податкової служби, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків.

Відтак, для цілей звернення податкового органу до Міністерства з поданням та стягнення з нього сум податкового боргу, податковий орган має довести вжиття нею вичерпних заходів щодо погашення Державним підприємством податкового боргу, а також дотримання всіх правил та процедур, які є передумовою звернення з поданням до Міністерства та звернення з позовом до нього.

Зокрема, для цілей стягнення боргу Підприємства з Міністерства, Державна податкова інспекція має, крім іншого, довести: відсутність у підприємства майна, яке, в контексті положень пункту 96.2 Податкового кодексу України та приписів Положення № 1954, може бути джерелом погашення податкового боргу та яке не входить до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, або ж, у разі ж наявності такого майна та здійснення заходів з його реалізації, - недостатність коштів, отриманих від його реалізації, для погашення податкового боргу; відсутність у підприємства, в контексті положень пункту 87.5 та 95.22 Податкового кодексу України, додаткових джерел погашення податкового боргу (дебіторської заборгованості) або ж недостатність коштів, стягнутих з дебітора боржника в погашення податкового боргу підприємства.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що ДП «Сумський державний селекційний центр» не включено до переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, затвердженого Законом України «Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 07.07.1999 року № 847-XIV, а тому ДП «Сумський державний селекційний центр» не є державним підприємством, що не підлягає приватизації.

За вказаних обставин судом не беруться до уваги посилання позивача на можливість застосування у спірних правовідносинах статті 96 Податкового кодексу України, відповідно до якої врегульоване питання можливості звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває державне підприємство, яке не підлягає приватизації або комунальне підприємство.

Більш того, з матеріалів справи також вбачається, що позивач звертався до суду з адміністративними позовами до ДП «Сумський державний селекційний центр» про стягнення з підприємства податкового боргу за окремими податковими зобов'язаннями, що входять до спірної суми боргу, який складає зміст позовних вимог у даній справі, та судами було задоволено зазначені позовні заяви Сумської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області, а на виконання судових рішень відкрито відповідні виконавчі провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Сумської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий суддя К.Ю. Гарник

судді Н.А. Добрівська

В.А. Кузьменко