Справа № 485/934/15-а
Суддя: Кішковська З. А.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/485/32/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Кішковській З.А.,

при секретарі - Забаровській С.А.,

за участю представники відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного Фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області про визнання протиправним і скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області від 23 квітня 2015 року про відмову зарахування до страхового стажу в подвійному розмірі періоду роботи у Снігурівській виправній колонії №5 як інфекційному закладі охорони здоров'я з 27 жовтня 1982 року по 28 квітня 2015 року. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відомості про її роботу у установі на різних посадах підтверджені записами трудової книжки. З 27 червня 1983 року виправну колонію перепрофільовано в лікувальну установу по лікуванню засуджених, хворих на туберкульоз легень, закритого типу. Виконання працівниками установи своїх професійних обов"язків безпосередньо пов"язано з ризиком захворювання на туберкульоз. Законом України Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз туберкульоз визначається соціально небезпечною інфекційною хворобою, тоді як перелік протитуберкульозних закладів не є вичерпним. Статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не передбачено конкретних категорій працівників, на яких поширюються пільги щодо стажу роботи.

У судове засідання позивачка та представник позивачки за належності повідомлення про день, час та місце розгляду справи не з"явилися. Представник позивачки надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, адміністративний позов підтримала.

Представник відповідача позов не визнала, пославшись на відсутність документального підтвердження роботи позивачки в інфекційному закладі охорони здоров"я Державної кримінально-виконавчої служби України.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши представлені в матеріалах справи докази, суд прийшов слідуючого.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 і з 2 квітня 2015 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області як отримувач пенсії за віком.

Згідно з записами у трудовій книжці, позивачка в період з 27 жовтня 1982 року по 28 квітня 2015 року працювала в установі ІН-316/П-21, яка у подальшому була перейменована в Снігурівську виправну колонію №5 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Миколаївській області.

При зверненні за призначенням пенсії, ОСОБА_2 було надано довідку у Снігурівській виправній колонії №5 від 03.04.2015 року за вих.№5/5-92, в якій зазначалося, що на підставі наказу Міністерства ВС УРСР від 27 червня 1983 року №119 установа ІН-316/5 перепрофільована в лікувальну установу по лікуванню засуджених, хворих на туберкульоз легень.

Відповідач, при призначенні пенсії, стаж роботи у виправній установі до стажу роботи у подвійному розмірі не врахував.

17 квітня 2015 року позивачка подала письмову заяву про проведення такого зарахування згідно положень ст.ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

23 квітня 2015 року управлінням Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області у задоволенні заяви відмовлено з посиланням на те, що наданими документами не підтверджено роботу до 01.01.2004 року в інфекційному закладі охорони здоров"я (туберкульозній лікарні чи міжобласній туберкульозній лікарні). У тексті рішення відповідач посилається на норми чинного законодавства щодо визначення терміну спеціалізовані заклади охорони здоровя та переліку протитуберкульозних закладів.

Згідно ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону №1110-IV від 10.07.2003 року, робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Норма була чинною до 31 грудня 2003 року.

За п.п.7 і 12 ст.1 Закону України Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз №4565-УІ від 22.03.2012 року, туберкульоз є соціально небезпечною інфекційною хворобою, що викликається мікобактеріями туберкульозу; а протитуберкульозні заклади це лікувально-профілактичні заклади охорони здоровя (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоровя.

Таке визначення термінів надавалося і у редакції Закону від 05 липня 2001 року за №2586-ІІІ.

Відповідно до п.1 Переліку закладів охорони здоровя Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Державного Департаменту України з питань виконання покарань від 24 грудня 2004 року №247 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 лютого 2005 року за №142/10422) до лікарняних закладів та лікувально-профілактичних закладів особливого типу було віднесено спеціалізовані - туберкульозна лікарня, що є медичним закладом, призначеним для надання спеціалізованої (вторинної) лікувально-профілактичної допомоги хворим. Цим Наказом визначено забезпечити приведення найменувань закладів охорони здоровя Державної кримінально-виконавчої служби України у відповідність з Переліком.

Наступним Наказом Міністерства юстиції України №499/5 від 21 березня 2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 березня 2013 року за №472/23004, до Переліку закладів охорони здоров'я Державної кримінально-виконавчої служби України, включено спеціалізовані туберкульозні лікарні, які визначено - закладами охорони здоров'я, призначеними для надання спеціалізованої (вторинної) медичної допомоги хворим, можуть мати у своєму складі поліклініку (амбулаторію, амбулаторно-профілактичні відділення) і призначені для медичного обслуговування засуджених.

На підставі Наказу Міністерства внутрішніх справ УРСР Про реорганізацію ВТК №5 УВС Миколаївського облвиконкому №0119, датованого 27 червня 1983 року, з метою покращення протитуберкульозної допомоги засудженим, хворим на закриту форму туберкульозу легень, які утримуються у виправно-трудових установах УВС облвиконкомів, з 01 липня 1983 року реорганізовано колонію загального виду режиму №5 УВС Миколаївського облвиконкому у виправно-трудову колонію суворого виду режиму для утримання засуджених чоловіків, хворих закритими формами туберкульозу легень з лімітом наповнення - 600 чоловік, у тому числі стаціонару на 100 ліжок, з направленням хворих засуджених на лікування в ВТК №5 зі слідчих ізоляторів і виправно-трудових колоній у відповідності з вимогами наказу МВС УРСР №0230-1980 року та за нарядами медичного управління МВС УРСР. Цим Наказом начальника УВД Миколаївського облвиконкому зобовязано до виконання комплексу протиепідемічних і санітарно-гігієнічних вимог, направлених на попередження поширення тубінфекції; начальника Медичного управління МВС УРСР прийняття всіх необхідних мір по забезпеченню медичного обслуговування спецконтингенту згідно чинних наказів та інструкцій МВС СРСР, Мінздраву СРСР, МВС УРСР та Мінздраву УРСР.

Таким чином, з 01 липня 1983 року Снігурівська виправна колонія №5 фактично виконувала функції закладу охорони здоров'я, призначеного для надання спеціалізованої (вторинної) медичної допомоги засудженим, хворим на туберкульоз, який був підвідомчий Міністерству внутрішніх справ УРСР.

Наступними наказами МВС України №556 від 11.10.1994 року та №836 від 03.12.1996 року було затверджено Перелік спеціалізованих установ та міжобласних лікарень УВП, до яких направляються засуджені, хворі на туберкульоз, де за №1 зазначено спеціалізовану установу ІН-316/5 УМВС України в Миколаївській області як спеціалізовану установу, до якої засуджені, хворі на туберкульоз.

Наказом Державного Департаменту України з питань виконання покарань від 24 грудня 2004 року №247 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 лютого 2005 року за №142/10422) затверджено Перелік закладів охорони здоровя Державної кримінально-виконавчої служби України, до яких віднесено спеціалізовані туберкульозні лікарні як медичні заклади, призначені для надання спеціалізованої (вторинної) лікувально-профілактичної допомоги хворим. Цим Наказом визначено забезпечити приведення найменувань закладів охорони здоровя Державної кримінально-виконавчої служби України у відповідність з Переліком.

У спеціалізовану туберкульозну лікарню середнього рівня безпеки Снігурівську виправну колонію №5 УДДУ у Миколаївській області перейменовано Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 02 квітня 2009 року за №59, а згідно наказу Державної пенітенціарної служби України №427 від 18.06.2012 року вона була перейменована в Снігурівську виправну колонію управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№5) і значиться як спеціалізована туберкульозна лікарня, середнього рівня безпеки для тримання чоловіків, засуджених до позбавлення волі на певний строк, які хворі на туберкульоз.

Пунктом 38 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №22-1 передбачено, що при прийманні документів на призначення пенсії, орган, що призначає пенсію: а)перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; б)здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; в)перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Стаття 19 Конституції України передбачає обов'язок органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із критерію оцінки рішень, дії чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які викладені в ч.3 ст.2 КАС України, суб'єкти владних повноважень для реалізації своїх функцій повинні діяти з дотримання встановленої законом процедури прийняття рішення; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, суд приходить висновку, що у позивачки наявне право на призначення пенсії з урахуванням періоду роботи в Снігурівській виправній колонії з 01 липня 1983 року по 31 грудня 2003 року у подвійному розмірі, тому рішення відповідача про зарахування вказаного стажу роботи в одинарному розмірі є таким, що порушує права, свободи та інтереси позивачки, які підлягають захисту та поновленню. Суд рахує належним, у порядку ст.162 КАС України, прийняти постанову як про визнання протиправним і скасування рішення суб"єкта владних повноважень в частині зарахування стажу роботи з 01 липня 1983 року по 31 грудня 2003 року в одинарному розмірі, так і про зобов"язання його вчинити певні дії. Вимоги про зарахування у подвійному розмірі стажу роботи у інший період обґрунтування не знайшли за відсутності документального підтвердження віднесення виправної колонії до спеціалізованого закладу охорони здоровя до 01 липня 1983 року та припинення дії норми ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 01.01.2004 року.

За ст.94 КАС України, суд ухвалює про відшкодування позивачці судових витрат з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.122,138,158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного Фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області про визнання протиправним і скасування рішення, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області від 23 квітня 2015 року щодо відмови врахування у подвійному розмірі стажу роботи ОСОБА_2 у Снігурівській виправній колонії №5 з 01 липня 1983 року по 31 грудня 2003 року згідно заяви від 17 квітня 2015 року.

Зобов"язати Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області зарахувати у подвійному розмірі стаж роботи ОСОБА_2 у Снігурівській виправній колонії №5 з 01 липня 1983 року по 31 грудня 2003 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 73грн.08коп.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана учасниками провадження на ім"я Одеського апеляційного адміністративного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя