Справа № 2а-0770/220/12
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 рокум. Ужгород№ 2a-0770/220/12

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С. І., суддів - Ващиліна Р.О., Гаврилко С.Є.

при секретарі судового засідання - Шмідзен І.Ю.

за участю: представники сторін в судове засідання не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Чопської митниці Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу в частині припинення перебування на державній службі в митних органах, поновлення на займаній на час звільнення посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 11 червня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Постанова в повному обсязі складена 15 червня 2015 року.

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою (а.с.2-5) до Державної митної служби України (далі - відповідач 1, Держмитслужба України), Чопської митниці Державної митної служби України (ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року (а.с.161-163) замінено на правонаступника - Чопську митницю Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, далі - відповідач 2, Чопська митниця), якою просить (в зміненому предметі позову, згідно заяви ОСОБА_1 про зміну позовних вимог від 30.03.2015 року, а.с.183) визнати протиправним та скасувати наказ Держмитслужби в частині припинення перебування на державній службі в митних органах, поновити його на займаній на час звільнення посаді та зобов'язати Чопську митницю нарахувати та виплатити середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно оскаржуваного наказу Держмитслужби України від 22 грудня 2011 року № 2684 - к припинено перебування ОСОБА_1 на державній службі в митних органах за порушення присяги державного службовця, згідно п.6 ч.1 ст.30 Закону України "Про державну службу". Вважає, що Держмитслужбою України безпідставно та незаконного припинено перебування його на державній службі в митних органах, оскільки не вказано мотивації щодо порушення присяги державного службовця (згідно Закону України "Про державну службу"), зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що підставою для припинення державної служби стали порушення процедури здійснення митного контролю (тобто, неналежне виконання посадових обов'язків) на підставі подання Чопської митниці, а не надумані порушення присяги, в зв'язку з чим наказ підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач (або його представник0 не з'явився та заявою про зміну позовних вимог одночасно просить суд розглянути справу за його відсутності, та у відповідності до ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України справу розглянуто за відсутності позивача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідач 1 заперечення проти позову суду не надав, явку представника в судові засідання не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив, як і не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце судових засідань, відтак, у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України, справу розглянуто за відсутності представника відповідача 1, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

В матеріалах справи міститься заперечення проти позову відповідача 2 (лист Чопської митниці від 07.02.2012 року за № 1/1-8.42/861-н, а.с.19-23), яким проти позову заперечив та просить суд відмовити в його задоволенні відповідно, посилаючись на наступне: підставою для видання оскаржуваного наказу стали результати проведеної службової перевірки Чопською митницею обставин переміщення через митний кордон транспортного засобу, в якому в подальшому працівниками міліції виявлено побутову техніку іноземного виробництва без відповідних документів, та перевіркою встановлено, що транспортний засіб при перемішенні державного кордону інспектором ОСОБА_1 не оглядався, тобто, ним е забезпечено додержання законодавства з питань митної справи, що є порушенням присяги державного службовця в частині сумлінного виконання службових обов'язків. Виходячи з наведеного, норми Митного кодексу України передбачають поширення на трудові відносини працівників митних органів положень Закону України "Про державну службу", згідно п. 6 ст. 30 якого передбачено як підставу звільнення державного службовця порушення ним присяги державного службовця як самостійної підстави звільнення, в зв'язку з чим звільнення ОСОБА_1 є правомірним та відсутні підстави для скасування оскарженого наказу.

В судове засідання представник відповідача 2 не з'явився, та 11.06.2015 року суду надана заява представника відповідача 2 (що діє на підставі довіреності Чопської митниці, доданої до заяви, а.с.199), якою просить розглянути справу за відсутності представника відповідача 2 (а.с.196), відтак, у відповідності до ст. 122 КАС України, справу розглянуто за відсутності представника відповідача 1, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного:

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, зокрема, наказом Держмитслужби України "Про припинення державної служби" від 22 грудня 2011 року № 2684 - к (а.с.6-8) припинено з 23 грудня 2011 року перебування на державній службі в митних органах України (в тому числі) ОСОБА_1, інспектора відділу митного оформлення № 3 (п/п Лужанка) митного поста "Виноградів" Чопської митниці

Згідно тексту оскарженого наказу, підставою припинення держслужби стали: подання Чопської митниці від 08.12.2011 року № 1/1-2.39/8374, доповідна записка про результатами службової перевірки від 08.12.2011 року, пояснення ОСОБА_1

Позивачем оскаржено до Закарпатського окружного адміністративного суду наказ Держмитслужби в частині припинення перебування на держслужбі ОСОБА_1, крім того, позовом просить також поновити його на займаній на час звільнення посаді та стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 3 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень(крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження) та згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється, в тому числі, на спори з приводу проходження публічної служби, якою є, зокрема, служба в митних органах.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (в редакції Закону станом на час виникнення спірних правовідносин, далі -Закон 3723) визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту: "Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки" (ст. 17 Закону 3723).

Основними обов'язками державних службовців є, в тому числі, додержання Конституції України та інших актів законодавства України; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі (ст. 10 Закону 3723).

Державні службовці, в тому числі мають право: безперешкодно ознайомлюватись з матеріалами, що стосуються проходження ним державної служби, в необхідних випадках давати особисті пояснення; на повагу особистої гідності, справедливе і шанобливе ставлення до себе з боку керівників, співробітників і громадян; захищати свої законні права та інтереси у вищестоящих державних органах та у судовому порядку.

Конкретні обов'язки та права державних службовців визначаються на основі типових кваліфікаційних характеристик і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межах закону та їх компетенції (ст. 11 Закону 3723).

Відповідно до ст. 14 Закону 3723 дисциплінарні стягнення до державного службовця застосовуються за:

1) невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень,

2) порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби,

3) вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється, в тому числі у разі порушення державним службовцем Присяги.

Регулювання правового становища державних службовців, що працюють в органах митного контролю, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України (ч. 2 ст. 9 Закону 3723).

Відповідно до вимог п. 22 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Законом України від 6 вересня 2005 року № 2805 - IV затверджено Дисциплінарний статут митної служби України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, далі - Статут), та цей Статут визначає суть службової дисципліни, права та обов'язки посадових осіб митної служби України, яким присвоєно спеціальні звання, щодо забезпечення та додержання дисципліни, а також види та порядок застосування заохочень і дисциплінарних стягнень.

Регулювання правового становища державних службовців, що працюють у митних органах, здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про державну службу".

Відповідно до ст.1 Статуту, службова дисципліна в митній службі України полягає в безумовному виконанні посадовими особами митної служби службових обов'язків, а також у реалізації прав та додержанні обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, і ґрунтується на особистій відповідальності за доручену справу та на засадах єдиноначальності і централізації управління.

Згідно ст. 21 Статуту, порушення службової дисципліни - це протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов'язання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій, які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Види дисциплінарних стягнень за вчинення дисциплінарних правопорушень встановлені ст. 23 Статуту, в тому числі, звільнення з митного органу (п. 6 ст. 23 Статуту). Дисциплінарним правопорушенням є діяння, визначені цим Статутом як порушення службової дисципліни. Діяння, які є порушенням службової дисципліни та водночас і дисциплінарними правопорушеннями, визначені ст. 22 Статуту.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що невиконання чи неналежне виконання посадовою особою митних органів службових обов'язків кваліфікується як дисциплінарне правопорушення, а не як порушення Присяги державного службовця.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати норми Дисциплінарного статуту митної служби України (затвердженого Законом України від 6 вересня 2005 року № 2805 - IV) як спеціального.

Види дисциплінарних стягнень передбачені статтею 23 Статуту, серед яких є і звільнення з митного органу.

Підстави для застосування такого дисциплінарного стягнення як звільнення з митного органу визначені статтею 27 Статуту.

Статтею 27 Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати тяжкості вчиненого дисциплінарного правопорушення та ступеню вини особи. При визначенні виду стягнення керівник митного органу повинен враховувати характер правопорушення, обставини, за яких воно було вчинене, попередню поведінку посадової особи митної служби, її ставлення до служби і стаж роботи в митних органах.

Відповідно до ст. 31 Статуту - з метою з'ясування всіх обставин вчинення посадовою особою митної служби дисциплінарного правопорушення керівник митного органу має право призначити службове розслідування (та застосуванню дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення передує обов'язкове службове розслідування). Порядок проведення службового розслідування визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

Наказом ДМС України від 13.08.2010 року № 918 (затверджено Інструкцію про порядок організації та проведення службового розслідування і службової перевірки в митній службі України (з наступними змінами та доповненнями, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.12.2011 року за № 154/18892, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, далі - Інструкція), та згідно п. 1.1 Інструкції - визначає приводи, підстави, мету, порядок призначення і проведення службового розслідування (службової перевірки) в митній службі України, документування й оформлення його результатів, прийняття за ним рішення, виконання цих рішень, формування матеріалів службового розслідування (службової перевірки) у справи, а також права та обов'язки посадових осіб митної служби України під час їх проведення.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції, підставами для проведення службового розслідування є, в тому числі, факти (ознаки) невиконання або неналежного виконання посадовою особою під час службової діяльності вимог законодавства України, нормативно-правових актів та інших документів Держмитслужби, митного органу, розпоряджень, доручень безпосередніх та прямих керівників, своїх службових обов'язків, що негативно вплинуло на стан виконання покладених на митну службу України завдань та функцій або створило загрозу здоров'ю, життю людей, призвело до людських жертв чи інших тяжких наслідків, порушень громадського порядку або заподіяння шкоди громадянам (їх об'єднанню), державі, підприємству, установі, організації чи порушення їх прав та законних інтересів; недодержання посадовою особою законодавства України про державну службу, проходження служби в митних органах, антикорупційного законодавства, а також порушення нею норм професійної етики, передбачених Дисциплінарним статутом і нормативно-правовими актами Держмитслужби; вчинення посадовою особою дисциплінарного правопорушення, передбаченого ст.ст. 21, 22, п. 1, 3 - 6 ст. 28 Дисциплінарного статуту, або іншого діяння, визначеного законодавством України як порушення службової дисципліни (та інші підстави, передбачені пп. "г" - "є" п. 2.1 Інструкції). Крім того, службове розслідування може бути проведене на вимогу посадової особи з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри (п.2.2Інсрукції).

З наведеного положення Інструкції вбачається, що службове розслідування проводиться як з підстав вчинення дисциплінарного правопорушення, визначеного Статутом, так і з підстав недодержання законодавства про державну службу (що встановлені нормами Закону України "Про державну службу").

Відповідно до п.2.4 Інструкції, службове розслідування не проводиться, якщо факт правопорушення, причини та умови, що сприяли його вчиненню, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини у повній мірі встановлено під час службової перевірки, ревізії, інвентаризації, а посадова особа, винна у скоєнні правопорушення, не підлягатиме звільненню відповідно до Дисциплінарного статуту (з чого вбачається обов'язковість проведення такого при наявності підстав для звільнення зі служби).

Відповідно до п2.4 Інструкції, службове розслідування не проводиться, якщо факт правопорушення, причини та умови, що сприяли його вчиненню, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини у повній мірі встановлено під час службової перевірки, ревізії, інвентаризації, а посадова особа, винна у скоєнні правопорушення, не підлягатиме звільненню відповідно до Дисциплінарного статуту (з чого вбачається обов'язковість проведення такого при наявності підстав для звільнення зі служби).

В матеріалах справи міститься доповідна записка про результати службової перевірки (а.с.24-34) з чого вбачається проведення саме службової перевірки за фактом порушення ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи, при цьому, за наслідками службової перевірки прийнято рішення про звільнення його, що суперечить наведеному пункту 2.4 Інструкції (щодо можливості проведення службової перевірки, якщо за наслідком такої особа не підлягатиме звільненню), при цьому, не враховано положення ст. 31 Дисциплінарного статуту митної служби України (щодо обов'язковості проведення службового розслідування).

Відповідно до ст. 14 Закону 3723, дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

З доповідної записки про результати службової перевірки, що слугував підставою для внесення подання Чопською митницею до Держмитслужби України про звільнення ОСОБА_1, яке в подальшому слугувало підставою для прийняття Держмитслужбою України оскаржуваного наказу, не вбачається вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ст. ст. 3, 5 Закону України "Про боротьбу з корупцією", чи інших дій, що перешкоджали б нормальному функціонуванню державного органу, порушень чи встановлених законом обмежень для державних службовців, пов'язаних з проходженням державної служби, ним не допускалось (не зафіксовано) вчинків, які порочать його як державного службовця або дискредитують державний орган, в якому він працює. В наказі Держмитслужби України від 22.12.2011 року № 2684-к не зазначено, які вчинки позивача є перешкодою для перебування на службі в митних органах, відсутні посилання на конкретні порушення позивачем вимог Закону України "Про державну службу".

При цьому, згідно ст. 32 Статуту, у разі допущення посадовою особою митної служби суттєвих недоліків у роботі під час виконання службових обов'язків (в тому числі, виявлених за результатами перевірки митного органу) може бути проведена позачергова атестація такої посадової особи. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2002 року за № 1984 затверджено Порядок проведення атестації посадових осіб митної служби (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок), та згідно п. 5 цього Порядку - позачергова атестація проводиться за рішенням керівника митного органу, спеціалізованої митної установи, організації в разі допущення суттєвих недоліків у роботі, порушення урочистого зобов'язання посадової особи митної служби.

Таким чином, законодавством врегульовано питання щодо дій при виявлені недоліків при виконанні службових обов'язків, виявлених за результатами проведеної перевірки, та в такому випадку може бути проведена позачергова атестація посадової особи (а не звільнення її без проведення службового розслідування).

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем 1 не доведено правомірності наказу Держмитслужби України від 22 грудня 2011 року № 2684 - к в частині припинення перебування на державній службі в митних органах ОСОБА_1, позовні вимоги щодо визнання наказу в цій частині протиправним підтверджені належними та допустимими доказами, позов в цій частині слід задовольнити, визнавши протиправним та скасувавши наказ Держмитслужби України "Про припинення державної служби" від 22 грудня 2011 року № 2684 - к частково - в частині припинення з 23 грудня 2011 року перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, що розглядає трудовий спір та слід поновити ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді інспектора відділу митного оформлення № 3 (п/п Лужанка) митного поста "Виноградів" Чопської митниці.

Стосовно вимоги позовної заяви щодо зобов'язання Чопської митниці нарахувати та виплатити середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, суд констатує наступне: згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік, та виходячи з наведеного, слід зобов'язати Чопську митницю виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період в один рік, у розмірі 42218,04 грн. (виходячи з розміру заробітної плати, відповідно до довідки Чопської митниці від 06.04.2015 року за № 07-70-05/35-151, а.с.198).

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду, зокрема, щодо присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Виходячи з наведеного, постанова в частині поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за місяць у розмірі 3518,17 грн. підлягає до негайного виконання.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України та в зв'язку з відсутністю судових витрат позивача, судові витрати у справі не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 71, 86, 160, 163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Чопської митниці Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу в частині припинення перебування на державній службі в митних органах, поновлення на займаній на час звільнення посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної митної служби України "Про припинення державної служби" від 22 грудня 2011 року № 2684 - к частково - в частині припинення з 23 грудня 2011 року перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1, інспектора відділу митного оформлення № 3 (п/п Лужанка) митного поста "Виноградів" Чопської митниці

3. Поновити ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді інспектора відділу митного оформлення № 3 (п/п Лужанка) митного поста "Виноградів" Чопської митниці з 24 грудня 2011 року.

4. Зобов'язати Чопську митницю Головного управління Міндоходів у Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заробітну плату за час вимушеного прогулу за один рік у розмірі 42218,04 грн. (сорок дві тисячі двісті вісімнадцять гривень чотири копійки).

5. Постанова в частині поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за місяць в розмірі 3518,17 (три тисячі п'ятсот вісімнадцять гривень сімнадцять копійок) підлягає до негайного виконання.

6. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Судді С.І. Рейті

Р.О. Ващилін

С.Є. Гаврилко