Справа № 469/194/13-а
Суддя: Дорошенко А. В.
Дата ухвалення: 2013-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 469/194/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2013 року смт. Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді - Дорошенко А.В.

при секретарі - Якубець С.В.

за участю: позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - УПФ у Березанському районі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Березанка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Управління пенсійного фонду України у Березанському районі Миколаївської області ОСОБА_3 та Управління пенсійного фонду України у Березанському районі Миколаївської області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 14.02.2013 року звернулася до суду з адміністративним позовом до начальника Управління пенсійного фонду України у Березанському районі Миколаївської області ОСОБА_3 та Управління пенсійного фонду України у Березанському районі Миколаївської області про скасування постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 04.02.2013 року, 05.02.2013 року її постановою №3 начальника Управління пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області ОСОБА_3 притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене п.8 ст.9 та п.п.4. п.2 ст.6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700,00 грн.. Протокол та постанова були вручені їй 05.02.2013 року. Вважає, що на неї неправомірно накладено адміністративне стягнення, а постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки під час винесення постанови відповідачем не дотримано вимоги ст.ст.251,280 КУпАП. Так, відповідачу було пояснено, що порушення граничних термінів сплати єдиного внеску, нарахованого відповідно до звітності за грудень 2012 року відбулося не з її вини, так як підприємство ПрАТ Будсервіс у 2012 році працювало з бюджетними установами та організаціями, які повинні були перерахувати підприємству у грудні 2012 року за виконані роботи більше 200000 грн., а саме: Візирською сільської радою Комінтернівського району Одеської області 25938,00 грн., Южненською міською радою Одеської області 179250,60 грн.. Южненська міська рада надала до головного управління державної казначейської служби України у м. Южне платіжні доручення для перерахування підприємству вищевказаної суми, але казначейство оплату не здійснило. В цілому по Україні у листопаді-грудні 2012 року державне казначейство не виконувало договірні зобовязання по перерахунку коштів з рахунків бюджетних організацій згідно наданих платіжних доручень. Тому з незалежних від неї причин, у підприємства були відсутні кошти на сплату єдиного внеску. Оскільки при прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем були порушені норми адміністративного, матеріального та процесуального законодавства, для застосування до неї штрафних санкцій немає підстав, просила скасувати постанову №3 начальника УПФ України в Березанському районі Миколаївської області ОСОБА_3 від 05.02.2013 року про накладення на неї стягнення у вигляді штрафу у сумі 1700 грн. та провадження по справі закрити.

Відповідачем надано до суду письмові заперечення, в яких зазначено, що відповідно до п.3.2 розділу III Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах від 30.04.2002 №8-2 начальник здійснює керівництво управлінням, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності; у встановленому порядку розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення згідно з законодавством. Отже, при винесенні оскаржуваної постанови №4 від 05.02.2013 року начальник управління Пенсійного фонду України в Березанському районі виступала від імені управління як посадова особа, а не приватна, тому позовна заява повинна бути направлена до одного відповідача. Постанова винесена на підставі 2 протоколів, а не одного, як зазначено в позовній заяві, а саме: протоколу №3 від 04.02.2013 року №4 та №4 від 04.02.2013 року. Відповідно до протоколу №3 від 04.02.2013 року ОСОБА_1 порушено п.8 ст.9 Закону України від 08.07.2010 року №2464 Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а саме: порушено граничні терміни сплати єдиного внеску, нарахованого відповідно до звітності за грудень 2012 року, протокол отримано позивачкою 04.02.2013 року. Відповідно до протоколу №4 від 04.02.2013 року позивачкою надано недостовірні відомості на застрахованих осіб за січень 2012-серпень 2012 року, чим порушено пп..4 п.2 ст.6 Закону №2464, протокол отримано позивачкою 04.02.2013 року. ПрАТ Будсервіс зареєстрований в управлінні Пенсійного фонду України та є юридичною особою. Підпунктом 1 частини 2 статті 6 Закону №2464 платники єдиного внеску зобовязані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі єдиний внесок. На підставі ч.8 ст.9 Закону №2464 страхувальники зобовязаны сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників вказаної категорії є календарний місяць. При цьому, у відповідності до ч.12 ст.9 Закону №2464, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Згідно ч.1 ст.26 Закону №2464 посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску, за подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі, інших відомостей передбачених цим Законом. Аналіз картки особового рахунку свідчить про те, що страхувальником порушено граничні терміни сплати єдиного внеску за травень 2012 року, термін сплати єдиного внеску 20.06.2012 року фактично кошти надійшли 06.07.2012 року. За вказане порушення головного бухгалтера підприємства позивачку, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.165 КУпАП. Відповідно до звіту за грудень 2012 року граничний термін якого 21.01.2013 року, кошти сплачені 13.02.2013 року. В порушення пунктів 3.1 та 5.1 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування від 08.10.2010 №22-2 страхувальником ПрАТ Будсервіс з 11.01.2013 року надано звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за січень-серпень 2012 року, які свідчать про те, що в звітах за дані періоди 2012 року, які подані в строки, надавались недостовірні відомості на застрахованих осіб, а саме: недостовірно вказано ПІБ застрахованих осіб. Відповідно до вимог ст.ст.14, 36 КУпАП, ч.1 ст.26 Закону України № 2464 та ч.5 ст.165-1 КУпАП до позивачки було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.. Враховуючи викладене, відповідач в задоволенні позову просив відмовити.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначила, що причиною несвоєчасної сплати єдиного внеску за грудень 2012 року була відсутність коштів на рахунку підприємства, яке весь 2012 рік працювало з бюджетними установами. Незважаючи на те, що платіжні доручення про перерахування коштів за виконані роботи замовниками робіт були зареєстровані в державній казначейській службі, але оплата в 2012 році не була здійснена і тільки 01.03.2013 року надійшов платіж від управління капітального будівництва Южненської міської ради. Кошти від Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області за виконані в 2012 році роботи, незважаючи на те, що платіжні документи надані в казначейство ще 07.11.2012 року, до даного часу не надійшли. 13.02.2013 року нею було взято кредит в банку і сплачено до Пенсійного фонду заборговану за грудень 2012 року суму єдиного внеску. Оскільки кошти на рахунку підприємства були відсутні з листопада 2012 року, її вина в несвоєчасній сплаті єдиного внеску за грудень 2012 рік відсутня. Щодо надання недостовірних відомостей на застрахованих осіб, позивачка пояснила, що дійсно бухгалтером ПрАТ Будсервіс в січні-серпні 2012 року була допущена помилка в написанні прізвищ Пятков замість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 замість ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Помилка в написанні прізвища ОСОБА_4 була виявлена Центром зайнятості населення в кінці грудня 2012 року, коли він звільнився з ПрАТ Будсервіс та ставав на облік в центрі зайнятості. Після цього ними були самостійно виявлені помилки в написанні ще 2-х прізвищ та 11.01.2013 року звіти були скориговані і направлені до Пенсійного фонду.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на обставини викладені в запереченнях, уточнивши, що за допущені порушення на ОСОБА_1 складено 2 адміністративних протоколи: 04.02.2013 року №3 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.165-1 КУпАП і №4 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.165-1 КУпАП та постановою начальника УПФ України в Березанському районі Миколаївської області вона була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.165-1 КУпАП.

Відповідач - начальник Управління пенсійного фонду України у Березанському районі Миколаївської області ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась та не повідомила причини своєї неявки, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши доводи позивачки та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.02.2013 року на ОСОБА_1 складено протокол №3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.165-1 КУпАП за порушення граничних термінів сплати єдиного внеску, нарахованого відповідно до звітності за грудень 2012 року (а.с.9). Цього ж дня на позивачку складено протокол №4 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.165-1 КУпАП за надання недостовірних відомостей на застрахованих осіб за січень-серпень 2012 року, про що складено акт від 04.02.2013 року (а.с.35).

Постановою № 3 від 05.02.2013 року, винесеною начальником УПФ України в Березанському районі Миколаївської області, ОСОБА_1 за порушення п.8 ст.9 та п.п.4. п.2 ст.6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року №2464-VI, а саме, за порушення граничного терміну сплати єдиного внеску, нарахованого відповідно до звітності за грудень 2012 року та надання недостовірних відомостей на застрахованих осіб за січень-серпень 2012 року, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.165-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн.. Копія постанови отримана позивачкою 05.02.2013 року (а.с.10).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовзаний зясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які помякшують чи обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.4 Закону України від 08.07.2010 року №2464 Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування підприємство ПрАТ Будсервіс є платником єдиного внеску, тому як платник єдиного внеску зобов'язано своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно ст. 26 Закону №2464 відповідальність за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску несуть посадові особи платників єдиного внеску.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобовязаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 5 ст.7 Закону передбачено, що єдиний внесок нараховується на суми незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Згідно з ч.12 ст.9 Закону №2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобовязаннями із сплати єдиного внеску зобовязань із сплати податків, інших обовязкових платежів, передбачених законом, або зобовязань перед іншими кредиторами зобовязання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобовязаннями, крім зобовязань з виплати заробітної плати (доходу).

На підставі ч.8 ст.9 Закону №2464 єдиний внесок за грудень 2012 року підлягав сплаті ПрАТ Будсервіс не пізніше 20 числа наступного місяця, тобто до 21.01.2013 року.

Відповідно до ч.7 ст.9 Закону єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Разом з тим, як убачається з виписок по банківському рахунку ПрАТ Будсервіс за січень 2013 року кошти на рахунок підприємства, крім виплат на лікарняні 11.01.2013 року за листопад 2012 року в сумі 2916,42 грн. (а.с.11), не надходили (а.с.11-13, 17-18).

З акту звірки взаєморозрахунків від 04.02.2013 року вбачається, що станом на 01.01.2013 року УКБ Южненської міської ради заборгувало ПрАТ Будсервіс 179250,00 грн. (а.с.6).

З повідомлення начальника управління капітального будівництва Южненської міської ради вбачається, що в грудні 2012 року в Головному управлінні Державної казначейської служби м. Южне були зареєстровані платіжні доручення по актам виконаних робіт згідно договору підряду №20Г від 11.09.2012 року у сумі 179250,60 грн., але оплата не була здійснена у 2012 році, внаслідок чого виникла кредиторська заборгованість (а.с.8).

Актом звірки розрахунків підтверджено, що станом на 01.01.2013 року Визирська сільська рада Комінтернівського району Одеської області за договором №27/07/2012 від 27.07.2012 року заборгувала ПрАТ Будсервіс 25938,00 грн. (а.с.7).

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість зі сплати єдиного внеску за грудень 2012 року виникла через відсутність коштів на рахунку ПрАТ Будсервіс.

Відповідно до п.3.1 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-2 від 08.10.2010, зареєстрованого Мінюстом 01.11.2010 № 1014/18309 із змінами №18-1 від 23.06.2011 (Мінюст 13.07.2011 №85819596) страхувальники, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію його, як підприємця), у частині подання звіту за таких осіб зобов'язані формувати та подавати до органів Пенсійного фонду звіт не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом для них є календарний місяць.

Відповідно до п.5.2 Порядку, у разі виявлення страхувальником самостійно

недостовірних відомостей, які подані після закінчення звітного періоду та/або накопичені в електронних базах даних персоніфікованого обліку, страхувальник подає до відповідного територіального органу Пенсійного фонду необхідні скасовуючі документи щодо виявлених недостовірних відомостей про застраховану особу та одночасно початкові документи із зазначеними вірними відомостями на одну застраховану особу разом з пояснювальною запискою щодо зміни відомостей.

Як зазначено в п.5.5 Порядку, скасовуючі документи до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб надаються, якщо страхувальником було допущено помилку: в т.ч. у П.І.Б. застрахованої особи.

Судом встановлено, що після того, як ПрАТ Будсервіс було самостійно виявлено орфографічні помилки в поданих до Управління Пенсійного фонду України в Березанському районі звітів за період січень-серпень 2012 року, ним 11.01.2013 року були направлені скасовуючі документи щодо виявлених неточностей в написанні прізвищ трьох застрахованих осіб та початкові документи із зазначенням вірних прізвищ застрахованих осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_8 і ОСОБА_7 (а.с.38-130).

При цьому, як убачається з наданих позивачкою відомостей про нарахування заробітної плати (доходу) зазначеним особам, суми нарахувань заробітної плати та єдиного внеску за січень-серпень 2012 року були здійснені ПрАТ Будсервіс без порушень.

В листі за №14806/03-20 від 25.08.2010 року щодо застосування фінансових та адміністративних санкцій за подання недостовірних відомостей до органів Пенсійного фонду, Пенсійний фонду України розяснив, що під недостовірними відомостями, що використовуються у системі персоніфікованого обліку, слід розуміти невідповідність даних про розмір заробітної плати, страхових внесків, підстав пільгового обчислення страхового стажу, періодів, за які нараховано внески, вказаних страхувальником в індивідуальних відомостях про застраховану особу, даним, які містяться в документах первинного обліку страхувальника та інших документах, які підтверджують підставу для обліку страхового стажу, невірно зазначені суми лікарняних та суми нарахувань за час відпусток, невідповідність ідентифікаційного номеру в індивідуальній відомості про застраховану особу ідентифікаційному номеру згідно з довідкою державної податкової адміністрації України тощо.

Тобто, фінансові і адміністративні санкції не застосовуються, якщо помилку було допущено в написанні прізвища, імя, по-батькові застрахованої особи (газета Податки та бухгалтерський облік, №35, 2010 рік).

Враховуючи викладене, оскільки допущена позивачем помилка не вплинула на загальну суму сплачених єдиних внесків, єдині внески були здійснені позивачем без порушень, то складений відповідачем протокол №4 від 04.02.2013 року є необґрунтованим та неправомірним.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного Суду України від 07.02.2013 року по справі К-26719/10.

Згідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не грунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем, в порушення вимог ст.71 КАС України, не наведено суду доказів, які б спростовували доводи позивача, враховуючи, що субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.165-1 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності, суд приходить до висновку, що в діях позивачки ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.5 ст.165-1 КУпАП, тому постанова про адміністративне правопорушення відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КУпАП підлягає скасуванню, а справа закриттю.

На підставі ч.1 ст.94 КАС України підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивачки судовий збір в сумі 34,41 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст.11, 86, 159-163, 167,171-2 КАС України, п.3 ч.1 ст.293, п.1 ст.247 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до начальника Управління пенсійного фонду України у Березанському районі Миколаївської області ОСОБА_3 та Управління пенсійного фонду України у Березанському районі Миколаївської області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі задовольнити повністю.

Постанову начальника управління Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області ОСОБА_3 № 3 від 05.02.2013 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.165-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн. скасувати, справу закрити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 34,41 грн..

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя :

Постанова у повному обсязі складена 07.03.2013 року.