Справа № 520/2162/15-а
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 520/2162/15-а
Провадження № 2-а/520/114/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом заступника прокурора міста Одеси в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 загальноосвітньої школи-інтернати №5 I-III ступенів ОСОБА_2 міської ради Одеської області, треті особи Департамент праці та соціальної політки ОСОБА_2 міської ради, Департамент освіти та науки ОСОБА_2 міської ради про стягнення одноразової грошової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

18.02.15 року Заступник прокурора м. Одеси звернувся з адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 загальноосвітньої школи інтернату № 5 І-ІІІ ступенів ОСОБА_2 міської ради Одеської області, після уточнення кого просить стягнути з ОСОБА_2 загальноосвітньої школи-інтернату № 5 І-ІІІ ступенів ОСОБА_2 міської ради Одеської області на користь ОСОБА_1, 01.07.1998 року, недоплачену одноразову грошову допомогу у розмірі 7469,50 грн. (сім тисяч чотириста шістдесят дев'ять гривень 50 коп.), на відкритий на його ім'я 11.12.2013 в установі ПАТ «Державний ощадний банк України», м.Одеса № 10015/0554, рахунок № 1215, договір №34871215, шляхом стягнення суми через Департамент освіти та науки ОСОБА_2 міської ради (65039, м. Одеса, вул. Канатна. 134) за реквізитами р/р 2293, КОД , МФО 828011, ГУДКСУ в Одеській області, мотивуючи свій позов тим, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчався та виховувався в ОСОБА_2 загальноосвітній школі-інтернаті № 5 І-ІІІ ступенів ОСОБА_2 міської ради Одеської області, яку закінчив у 2014 році не будучи повнолітнім. Він є особою з числа дітей, позбавлених батьківського піклування. Під час навчання перебував на повному державному утриманні. Горошова допомога, розмір якої визначений законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» становить 7716,00 гривень, однак ОСОБА_1 виплачено 27.10.2014 року допомогу лише у сумі 246,50 гривень.

Викладені обставини зумовили звернення прокурора до суду із адміністративним позовом в інтересах дитини, позбавленої батьківського піклування, яка не має спеціальної юридичної освіти, відноситься до соціально незахищеної категорії населення, не має рідних, які б піклувалися про її добробут.

До судового засідання прокурор прокуратури м. Одеси ОСОБА_3,надала заяву в якій наполягала на задоволенні уточнених вимог адміністративного позову та просила справу розглядати за її відсутністю.

Представники відповідача ОСОБА_2 загально-освітньої школи- інтернат №5 І-ІІІ ступенів ОСОБА_2 міської ради та представник третіх осіб Департаменту праці та соціальної політики ОСОБА_2 міської ради, Департаменту освіти та науки ОСОБА_2 міської ради у судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином (а.с. 29, 30, 31).

Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчався та виховувався в ОСОБА_2 загальноосвітній школі-інтернаті № 5 І-ІІІ ступенів ОСОБА_2 міської ради Одеської області, яку закінчив у 2014 році. Він є особою з числа дітей, позбавлених батьківського піклування. Під час навчання перебував на повному державному утриманні. На даний момент є студентом державного навчального закладу «Березівський професійний аграрний ліцей».

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, у тому числі право на забезпечення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» особами з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування визнаються особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування.

Згідно п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративним чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», випускники навчального закладу із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років складає - 1286 гривень.

На день закінчення навчання у школі ОСОБА_1 не досяг повноліття, оскільки випускником навчального закладу він став до досягнення ним 18 років, так як народився 01.07.1998.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 як випускник школи-інтернату з категорії дітей- сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повинен був отримати одноразову грошову допомогу у розмірі 7716,00 гривень (1286 грн. х 6), проте ОСОБА_1 виплачено 27.10.2014 допомогу лише у сумі 246,50 грн., що підтверджується відповідним листом Департаменту освіти та науки ОСОБА_2 міської ради (а.с. 6-7).

Таким чином ОСОБА_1 не доплачено 7469,50 гривень, які мають бути стягнуті судом на його користь.

Аналіз змісту ч.7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» свідчить про те, що дана категорія дітей забезпечуються одноразовою грошовою допомогою за рахунок навчального закладу, а саме - школи-інтернату, який є відповідачем по справі. Тобто, функція забезпечення цим видом допомоги делегована навчальному закладу.

Враховуючи викладене, даний спір є адміністративно-правовим та саме такої правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд України, який виклав її у постанові від 27.10.2010 року (справа № К-16968/10).

Розпорядженням ОСОБА_2 міського голови № 16 від 20.01.2015 року внесено зміни до схеми фінансування галузі «Освіта» та ведення бухгалтерського обліку централізованими бухгалтеріями при казначейському обслуговуванні бюджету за затвердженими видатками, затвердженої розпорядженням ОСОБА_2 міського голови від 30.08.2013 р. № 926-01р.

Школа-інтернат є комунальним бюджетним загальноосвітнім навчальним закладом, засновником якого є ОСОБА_2 міська рада. Бухгалтерський облік закладу здійснюється через централізовану бухгалтерію Департаменту освіти та науки ОСОБА_2 міської ради, який є головним розпорядником коштів, передбачених в бюджеті м. Одеси на утримання установ та закладів, що перебувають у його функціональному управлінні.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що вимоги прокурора є обґрунтованими, а адміністративними відповідачами не надано суду жодного доказу на підтвердження правомірності своїх дій щодо здійснення виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у сумі 246,50 грн. замість 7716,00 грн., суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 11, 13, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов заступника прокурора міста Одеси в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 загальноосвітньої школи-інтернати №5 I-III ступенів ОСОБА_2 міської ради Одеської області, треті особи Департамент праці та соціальної політки ОСОБА_2 міської ради, Департамент освіти та науки ОСОБА_2 міської ради про стягнення одноразової грошової допомоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 загальноосвітньої школи-інтернату № 5 І-ІІІ ступенів ОСОБА_2 міської ради Одеської області на користь ОСОБА_1, 01.07.1998 року, недоплачену одноразову грошову допомогу у розмірі 7469,50 грн. (сім тисяч чотириста шістдесят дев'ять гривень 50 коп.), на відкритий на його ім'я 11.12.2013 в установі ПАТ «Державний ощадний банк України», м.Одеса № 10015/0554, рахунок № 1215, договір №34871215, шляхом стягнення суми через Департамент освіти та науки ОСОБА_2 міської ради (65039, м. Одеса, вул. Канатна. 134) за реквізитами р/р 2293, КОД , МФО 828011, ГУДКСУ в Одеській області.

Постанова може бути оскаржено, шляхом подання до ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду, через Київський районний суд м. Одеси, апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Луняченко В. О.