Справа № К/9991/40103/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2015 року м. Київ К/9991/40103/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 17 грудня 2010 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2011 року в справі за його позовом до Міністра оборони України, Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, третя особа військова частина НОМЕР_1 про визнання неправомірними та скасування наказів,

в с т а н о в и л а :
У березні 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 та у грудні 2009 року його притягнуто до дисциплінарної відповідальності позбавлено військового звання та у зв`язку з цим у подальшому звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу.

Посилаючись на те, що дисциплінарне стягнення накладено з порушенням встановленого порядку, просив визнати дії т.в.о. Міністра оборони України щодо позбавлення військового звання «старший лейтенант» неправомірними; визнати незаконними та скасувати пункт 5 наказу т.в.о. Міністра оборони України від 30 грудня 2009 року № 694 щодо позбавлення військового звання, наказ командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 18 січня 2010 року № 16 щодо звільнення з військової служби у зв`язку з позбавлення військового звання та наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 22 лютого 2010 року № 35 про виключення зі списків військової частини.

Ухвалою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 12 листопада 2010 року адміністративний позов в частині позовних вимог про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 лютого 2010 року № 35 про виключення ОСОБА_1 зі списків військової частини залишено без розгляду у зв`язку з відкликанням частини позовних вимог.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 17 грудня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2011 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 07 липня 2006 року проходив військову службу на посаді старшого техніка групи регламенту та ремонту авіаційного обладнання технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 . 24 квітня 2007 року між позивачем та Командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на 5 років.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19 листопада 2009 року № 219 за фактом втрати зброї капітаном ОСОБА_2 призначено службове розслідування, сутність якого викладена в акті, яким встановлено факт перебування в приміщенні чергової зміни добового наряду по СЧ сторонніх осіб, не причетних до несення служби у вказаний час, в тому числі старшого лейтенанта ОСОБА_1 , та вживання ним разом з іншими офіцерами у службовому приміщенні спиртних напоїв в період з 13-30 год. до 15-00 год. 18 листопада 2009 року, що в подальшому призвело до втрати зброї та боєприпасів до неї.

Наказом т.в.о. Міністра оборони України від 30 грудня 2009 року № 694 за особисту недисциплінованість, неналежне виконання службових обов`язків, вживання спиртних напоїв та перебування на службі у нетверезому стані, порушення вимог статей 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що призвело до втрати ввіреної для службового користування зброї та бойових припасів, ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності - позбавлено військового звання.

Наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 18 січня 2010 року № 16 позивача звільнено з військової служби у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку та виключено зі списків офіцерського складу Збройних Сил України з 30 грудня 2009 року на підставі пункту «ж» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22 лютого 2010 року № 35 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено на військовий облік до Кіровського районного військового комісаріату Автономної Республіки Крим.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач, будучи особою офіцерського складу, не вжив заходів для упередження вживання спиртних напоїв іншими особами добового наряду в приміщення чергової зміни, власне організував та долучився до вживання алкогольних напоїв, а тому встановлено причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями позивача і наслідками у вигляді втрати зброї та набоїв до неї.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Порядок проходження військової служби в Україні регулюється Конституцією України, як актом найвищої юридичної сили, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, іншими підзаконними нормативно правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Статтею 3 Статуту визначено шляхи досягнення військової дисципліни.

Статтею 4 Статуту передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року визначено загальні обов`язки військовослужбовців, що полягають у необхідності виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, в тому числі свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

За правилами статті 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Стаття 49 Статуту зобов`язує військовослужбовців постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 68 визначено види дисциплінарних стягнень, які можуть накладатися на молодших та старших офіцерів, зокрема, позбавлення військового звання.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач не притягувався до інших видів дисциплінарної відповідальності командиром військової частини, тому посилання на подвійне притягнення до відповідальності за одне порушення є неприйнятним.

Відповідачем при визначенні виду дисциплінарного стягнення враховано тяжкість дисциплінарного проступку позивача, що несе негативні наслідки для обороноздатності держави, відноситься до числа найбільш гострих та негативних явищ у Збройних Силах, викорінення яких є важливим та актуальним завданням.

Статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачені підстави звільнення з військової служби. Так, пунктом «ж» частини шостої встановлено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку.

Вирішуючи питання про правомірність підстав для накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення військового звання та звільнення з військової служби суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано керувався положеннями Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України з огляду на висновки службового розслідування та сутність вчиненого позивачем порушення військової дисципліни.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстав для їх скасування та ухвалення нового судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а по-станову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 17 грудня 2010 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2011 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/