Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2015 р. м. Київ К/9991/17584/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційними скаргами ОСОБА_4 та територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, територіального управління Державної судової адміністрації у Хмельницькій області про стягнення компенсації за роботу в умовах режимних обмежень та недоплаченого щомісячного грошового утримання, стягнення компенсації втрати частини доходів,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2008 року позивач звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом й зазначав, що у травні 2005 року йому як судді Хмельницького міськрайонного суду було надано допуск до державної таємниці. Проте у порушення вимог статті 30 Закону України «Про державну таємницю» відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень не була призначена та не виплачувалась, у зв'язку з чим зменшено розмір заробітної плати та щомісячного довічного грошового утримання.

Доповнивши у процесі розгляду справи позовні вимоги просив суд стягнути з територіального управління Державної судової адміністрації у Хмельницькій області компенсацію за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% посадового окладу з січня 2008 року по січень 2009 року в сумі 3 252,80 грн. та невиплаченого грошового утримання з червня по грудень 2005 року, з січня 2008 року по січень 2009 року в сумі 3 406,94 грн.; зобов'язати Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області та територіальне управління Державної судової адміністрації у Хмельницькій області провести нарахування та виплату компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останньою постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2011 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2012 року, позов задоволено частково: визнано бездіяльність Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, яка полягає у невидачі з 01 червня 2005 року наказу про встановлення надбавки до посадового окладу в розмірі 10 відсотків у зв'язку з роботою, що передбачає доступ до державної таємниці, протиправною. Зобов'язано територіальне управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області донарахувати з 01 червня 2005 року по січень 2009 року до заробітної плати та щомісячного грошового утримання і виплатити надбавку за роботу з матеріалами, що мають відомості, які становлять державну таємницю по формі 3 у розмірі десяти відсотків від посадового окладу за період його роботи суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Територіальне управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області у касаційній скарзі просило скасувати судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом голови апеляційного суду Хмельницької області від 16 травня 2005 року № 83 ОСОБА_4 надано допуск до державної таємниці по формі 3 та доступ до секретної інформації в обсязі, необхідному для своєчасного і якісного виконання службових обов'язків.

Відповідно до довідки Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2008 року № 2126 протягом 2005-2007 років позивачем розглядалися адміністративні справи (стаття 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення) та кримінальні справи (стаття 328 Кримінального кодексу України), пов'язані з державною таємницею.

Наказом голови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2009 року № 20-к позивача звільнено з посади судді Хмельницького міськрайонного суду з 30 січня 2009 року у зв'язку з обранням безстроково суддею апеляційного суду Хмельницької області.

Наказом голови апеляційного суду Хмельницької області від 16 березня 2010 року скасовано допуск до державної таємниці ОСОБА_4 у зв'язку з відсутністю обґрунтованої необхідності у подальшій роботі з державною таємницею.

Постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2010 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2010 року, зобов'язано територіальне управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_4 до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді, час роботи стажистом на вакантній посаді помічника прокурора Любарського району Житомирської області з 31 травня 1989 року по 21 травня 1990 року включно та призначити щомісячне грошове утримання судді з 22 грудня 2004 року.

Вирішуючи спір суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що права позивача щодо встановлення надбавки до посадового окладу в розмірі 10 відсотків у зв'язку з роботою, що передбачає доступ до державної таємниці порушені й підлягають захисту, а також підлягає перерахунку заробітна плата та щомісячне грошове утримання. Оскільки надбавку за роботу в умовах режимних обмежень не було нараховано та виплачено, то позовні вимоги щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати надбавки не підлягають задоволенню.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга позивача підлягає задоволенню частково, а касаційна скарга територіального управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої та другої статті 22 Закону України «Про державну таємницю» залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «особливої важливості», «цілком таємно» та «таємно»; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно»; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно».

Допуск до державної таємниці із ступенями секретності «особливої важливості», «цілком таємно» та «таємно» надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-дослідної діяльності або навчання, наказом чи письмовим розпорядженням керівника органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи або організації, де працює, перебуває на службі чи навчається громадянин.

Стаття 30 Закону України «Про державну таємницю» передбачає, що у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 року № 414 затверджено Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв'язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, яке визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю.

Так, особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації, зокрема, зі ступенем секретності «таємно» - 10 відсотків.

Персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи (пункт 6 Положення).

У порушення вимог Закону України «Про державну таємницю» та Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв'язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, де працював позивач, не було видано наказ про встановлення йому надбавки до посадового окладу у зв'язку з наданням допуску до державної таємниці по формі 3 та виконанням роботи в умовах режимних обмежень.

У зв'язку з відсутністю такого наказу територіальне управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області не мало можливості нараховувати та виплачувати позивачу таку надбавку.

З огляду на викладене суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого та законного висновку про порушення права позивача на зазначену надбавку.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону України «Про статус суддів» заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.

Судовим рішенням, яке набрало чинності 06 грудня 2010 року, було зобов'язано призначити позивачу з 22 грудня 2004 року щомісячне довічне грошове утримання, розмір якого залежить від розміру заробітної плати.

Неврахуванням до складу заробітної плати позивача компенсації за роботу в умовах режимних обмежень вплинуло на як на розмір його заробітної плати, так і розмір щомісячного довічного грошового утримання, тому вони підлягають перерахунку з 01 червня 2005 року по січень 2009 року (відповідно до позовних вимог). Тому висновок судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог в цій частині також є законним та обґрунтованим.

Стаття 34 Закону України «Про оплату праці» передбачає, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, визначеному чинним законодавством.

З 01 січня 2001 року набрав чинності Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», на підставі якого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Пунктом 2 даного Порядку встановлено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року.

Дія Законів України «Про оплату праці» та «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати поширювалася на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовувалася у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи) та стосувалася усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Відповідно підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: нарахування належних доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Відповідно до статті 34 Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», статті 115 Кодексу законів про працю України та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати основною умовою для виплати компенсації є порушення власником встановлених строків виплати нарахованих доходів (зокрема, заробітної плати, пенсії, соціальних виплат). При цьому, компенсація за порушення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу, що здійснює відповідні виплати та незалежно від порядку і підстав нарахування цього доходу чи його частини: самим підприємством добровільно чи на виконання судового рішення, оскільки ці нормативні акти не містять будь-якого виключення.

Згідно із пунктами 5, 7 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць та компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати.

Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 07 листопада 2012 року у справі № 6-131цс12 та колегією суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 18 листопада 2014 року у справі № 21-518а14.

Таким чином висновок судів попередніх інстанцій про відмову в позові в частині, що стосується стягнення компенсації втрати частини доходів неможна визнати законною та обґрунтованою.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Судами попередніх інстанцій не встановлювалися і не досліджувалися обставини, що необхідні для обчислення компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, а касаційний суд, відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

Допущені судами порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи в частині стягнення компенсації втрати частини доходів відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд в цій частині.

Керуючись статтями 221, 223, 224, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2012 року в частині позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини доходів скасувати, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У решті судові рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/