Справа № 334/11931/14-а(2а/334/27/15)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2015 рокусправа № 334/11931/14-а(2а/334/27/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка О.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря: Лащенко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04 лютого 2015 року у справі № 334/11931/14-а (2а/334/27/15)
за позовом ОСОБА_1
до третя особа: про Управління Пенсійного фонду України в Леніському районі м.Запоріжжя ПАТ «Запорізький арматурний завод» визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя, третя особа: ПАТ «Запорізький арматурний завод» в якому просив визнати протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, зазначив, що довідки за вих. № 41 від 30.09.2008 року та довідка за вих..№ 259 від 02.06.2014 року були видані одним і тим же підприємством, у якого на момент їх видачі, були всі необхідні для цього первинні документи обліку заробітної плати.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04 лютого 2015 року у задоволенні адміністративний позову відмовлено. (суддя -Дубина Л.А.)(а.с.35-36)

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що оскільки дані довідки № 41 від 30.09.2008 року не підтверджені первинними документами, страховий стаж позивача починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, тому заробітна плата за вказаний період визначена «нульовою».

Позивач - ОСОБА_1, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції у даній адміністративній справі, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04 лютого 2015 року у справі № 334/11931/14-а (2а/334/27/15) та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що управлінням було проведено зустрічну перевірку достовірності довідки про заробітну плату для обчислення пенсії. При проведенні співставлення даних відомостей нарахування заробітної плати за 1983-1987 рр. ПАТ «Запорізький арматурний завод» не надав особові рахунки за 1983-1987рр., тобто неможливість співставлення даних відомостей нарахування заробітної плати для обчислення пенсії, утворилась внаслідок того, що ПАТ «Запорізький арматурний завод» не надав особові рахунки за 1983-1987р.

Відповідач та третя особа про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутністю представника відповідача та третьої особи по справі.

Позивач та його представник у судовому засідання підтримали вимоги своєї апеляційної скарги, просили їх задовольнити на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13 жовтня 2014 року позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком, надавши при цьому трудовому книжку та довідку № 41 від 30.09.2008 року про розмір заробітної плати за період з 01.01.1983 року по 31.12.1987 року, видану ВАТ «Запорізький арматурний завод».

Листом Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя від 28 листопада 2014 року № 376/Л та протоколом про призначення пенсії № 7839 від 13 жовтня 2014 року вбачається, що пенсія позивачу була призначена без урахування даних довідки № 41 від 30 вересня 2008 року.

Рішення відповідача ґрунтується на положеннях ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» згідно якої, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі якщо страховий починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

З матеріалів справи вбачається, що з метою перевірки достовірності даних, вказаних у довідці УПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя було проведено зустрічну перевірку, якою встановлено відсутність первинних документів, які б могли підтвердити розмір заробітної плати позивача за спірний період та зазначений у довідці № 41 від 30.09.2008 року.

Відповідач прийшов до висновку про те, що оскільки довідка №41 від 30.09.2008 року не підтверджена первинними документами, страховий стаж позивача починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, і тому при обчисленні йому пенсії заробітна плата за період з 01.01.1983 року по 31.12.1987 року визначена «нульовою».

Дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Згідно ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

У відповідності до п.6 ст.13 вищевказаного Закону, працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

У відповідності до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначається Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, який затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006 року (далі - Порядок №18-1).

Так, згідно з п.3, 4, 6 Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії). Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов'язково включаються представники органів праці та соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної експертизи умов праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об'єднань. Одним з основних завдань Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.

У відповідності до п.11 Порядку № 18-1, для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах за місцем проживання (реєстрації) такі документи:

1) заяву про підтвердження стажу роботи;

2) довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні);

3) трудову книжку;

4) документи, видані архівними установами, зокрема:

а) довідку про заробітну плату;

б) копії документів про проведення атестації робочих місць;

в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Згідно з п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, наведена норма порядку передбачає при відсутності трудової книжки чи відповідних записів надання довідок, які підтверджують особливі умови праці.

Однак, як підтверджено матеріалами справи, позивач має трудову книжку з відповідними записами, яка заповнена відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює ведення трудових книжок, а також період роботи ,який вказаний в довідці за вих. № 41 від 30.09.2008 року, повністю співпадає з даними трудової книжки(запис 7-16).

Отже, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що надані документи в повному обсягу надають змогу встановити факт роботи ОСОБА_1 та призначити пенсію за віком, з урахуванням пільгового стажу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не в повному обсягу встановлено та досліджено обставини по справ, а також дано невірну оцінку встановленим фактам, що призевело до помилкового вирішення справи по суті, що у відповідності до приписів ст.202 КАС України, є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та прийняття нового про повне задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04 лютого 2015 року у справі №334/11931/14-а (2а/334/27/15) - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04 лютого 2015 року у справі № 334/11931/14-а (2а/334/27/15) - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя щодо відмови у нарахуванні та призначенні мені - ОСОБА_1 - пенсії за віком з врахуванням стажу та заробітної плати за період з 01 січня 1983 року по 31 грудня 1987 року.

Визнати протиправним та скасувати протокол № 7839 від 13 жовтня 2014 року призначення пенсії Управління Пенсійного України в Ленінському районі м.Запоріжжя, в частині відмови розрахунку пенсії на підставі довідки за вих..№ 41 від 30 вересня 2008 року, виданої ВАТ «Запорізький арматурний завод».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком в розмірі, який обчислений з врахуванням стажу та заробітної плати, підтверджених довідкою за вих. № 41 від 30 вересня 2008 року, виданою ВАТ «Запорізький арматурний завод», починаючи з 01 жовтня 2014 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу - з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 25 травня 2015 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Л.М. Нагорна