Справа № 161/2916/15-а, 2а-161/145/15
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 р. Справа № 876/5450/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Костіва М.В.

суддів: Шавеля Р.М., Бруновської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.03.2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

встановив:

Позивач 26.02.2015 року звернулася з позовом до відповідача про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок розміру призначеної пенсії з врахуванням виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, нарахованих сум індексації з 15.06.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що отримує пенсію, призначену у відповідності до ЗУ «Про державну службу». Під час розрахунку пенсії відповідачем не враховано матеріальні допомоги, індексацію, які є складовими заробітної плати державного службовця, на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зазначає, що зверталась до відповідача з приводу зазначених обставин, проте отримала відмову. Вважає, що дані виплати входять до системи оплати праці державного службовця, а тому повинні бути враховані при визначенні розміру її пенсії.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.03.2015 року - позов задоволено частково. Визнано дії відповідача неправомірними. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця з 26.08.2014 року з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації, визначених у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 85 % від суми заробітної плати, діючого на день призначення пенсії. Адміністративний позов за період з 15.06.2010 року по 25.08.2014 року - залишено без розгляду.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Колегія суддів, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Луцьку з 15.06.2010 року як одержувач пенсії по інвалідності, що призначена останній згідно зі ст. 37 Закону України "Про державну службу". 10.02.2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із урахування виплаченої їй матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати. Однак управління пенсійного фонду України в м. Луцьку відмовлено позивачу у перерахунку пенсії із посиланням на ст. 33 Закону України "Про державну службу" та вказано, що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомоги на оздоровлення, індексація заробітної плати не належать до надбавок, включених до вищевказаного закону.

З довідки УПФ України в м. Луцьку від 27.01.2015 року №; 863/0410-22 видно, що за період із січня 2008 року по грудень 2010 року позивачу виплачено індексації заробітної плати в розмірі 1824,67 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 8149,10 грн., матеріальної допомоги на соціально-побутові питання в розмірі 5164,76 грн., та на вказані виплати нараховано страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування.

Згідно зі ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції закону на час призначення пенсії позивачу), пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються усі види оплати праці, на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати , що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція із спірного питання висловлена Верховним Судом України у постановах від 20.02.2013 р. і від 28.05.2013 р. Ці рішення Верховного Суду України прийняті за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області - залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.03.2015 року у справі №161/2916/15-а- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Шавель Р.М.

Бруновська Н.В.