Справа № 2009/2-а-3/11
Суддя: Гніздилов Ю. М.
Дата ухвалення: 2011-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2009/2-а-3/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2011 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Гніздилова Ю.М., з участю секретаря - Рябенко Л.В., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Дворічна адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС БДПС ВДАІ м. Харкова старшини міліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС БДПС ВДАІ м. Харкова старшини міліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, зазначивши в адміністративному позові, що 19 грудня 2010 року відповідачем по справі був складений протокол серії АХ1 № 166855 про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1, 19 грудня 2010 року о 13 год. 42 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, по пр-кту. Гагаріна в м. Харкові зі швидкістю 72 км/год не виконав вимоги дорожнього знаку 3.19 ПДР України «Обмеження максимальної швидкості»40 км/год, чим порушив вимоги п. 8.4 ПДР України. Швидкість вимірювалася приладом «Беркут»№ 0512198. На підставі вказаного протоколу інспектором ДПС була винесена постанова серії АХ1 № 042246 в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 грн.

З вказаною постановою позивач не згоден, посилаючись на те, що викладені в ній обставини не відповідають дійсності, оскільки він ПДР не порушував, рухався з дозволеною швидкістю, приблизно 50 км/год., дане правопорушення не було зафіксоване технічними засобами, які мають функцію фото- та відео зйомки-, в звязку з цим просив суд скасувати дану постанову.

У судовому засіданні позивач просив адміністративний позов задовольнити з зазначених у ньому підстав.

Відповідач по справі у судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. У справі є повідомлення з відміткою про одержання відповідачем судової повістки.

У звязку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, справу вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлені обставини та досліджені докази.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2010 року серії АХ1 № 166855, ОСОБА_1, 19 грудня 2010 року о 13 год. 42 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, по пр-кту. Гагаріна в м. Харкові зі швидкістю 72 км/год не виконав вимоги дорожнього знаку 3.19 ПДР України «Обмеження максимальної швидкості»40 км/год, чим порушив вимоги п. 8.4 ПДР України.

Згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АХ1 № 042246 від 19 грудня 2010 року, ОСОБА_1, 19 грудня 2010 року о 13 год. 42 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, по пр-кту. Гагаріна в м. Харкові зі швидкістю 72 км/год не виконав вимоги дорожнього знаку 3.19 ПДР України «Обмеження максимальної швидкості»40 км/год, чим порушив вимоги п. 8.4 ПДР України

Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП інспектор ДПС ОСОБА_2 постановив накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 грн.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних мотивів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішення, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно частини 4 цієї ж статті ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 цього ж Кодексу місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 104 КАС України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов'язків.

Згідно ст. 245 цього Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: зокрема своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Матеріали справи не містять достатніх доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається з пояснень позивача він заперечує факт перевищення швидкості, а інспектором ДПС не перевірені та не спростовані пояснення позивача, які останній надав по суті вказаного проступку, правопорушення не було зафіксоване технічними приладами та засобами, які мають функцію фото- та кіно- зйомки, були відсутні свідки вказаного правопорушення. Також відсутні відомості про те, що інспектор ДПС ОСОБА_2 був допущений до користування вимірювальним пристроєм «Беркут».

Відповідачу відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 111 КАС України було встановлено строк для подання доказів для обґрунтування своїх заперечень проти позову. У встановлений судом строк, відповідачем не було подано ніяких доказів та заперечень проти позову. З урахуванням вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, суд вважає, що у відповідача немає заперечень проти адміністративного позову ОСОБА_1

Таким чином, ОСОБА_1 неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв'язку з цим постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АХ1 № 042246 від 19 грудня 2010 року підлягає скасуванню.

На підставі ст. ст. 288 КУпАП, керуючись ст. ст. 11, 71, 158-163 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії АХ1 № 042246 в справі про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Гніздилов