Справа № 826/5671/15
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5671/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_5, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» ОСОБА_6 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за позовом ОСОБА_5 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» ОСОБА_6, третя особа - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ» про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд), Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» ОСОБА_6 (далі Уповноважена особа), у якому просив:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи ОСОБА_6 про визнання нікчемним Договору банківського вкладу (депозиту) № 42955 від 27 червня 2014 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Комерційний банк Український фінансовий світ», оформлене наказом № 6 від 18 листопада 2014 року (згідно переліку);

2) визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи ОСОБА_6 щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню про відшкодування коштів за договором банківського вкладу від 27 червня 2014 року № 42955, укладеного між позивачем та ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ»;

3) зобов'язати Уповноважену особу ОСОБА_6 подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду;

4) зобов'язати Фонд включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачі своїми незаконними діями безпідставно та незаконно не включили його в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, чим грубо порушили вимоги діючого законодавства та його законні права. Договір депозиту є реальним, кошти за цим договором були внесені у касу банку готівкою, що підтверджується квитанцією.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить змінити пункт четвертий резолютивної частини постанови у наступній редакції: «зобов'язати Уповноважену особу ОСОБА_6 подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду».

В апеляційній скарзі про скасування постанови Уповноважена особа посилається на нікчемність договору позивача з банком вважаючи, що внаслідок розбивки великого вкладу позивач у змові з власником великого вкладу отримали переваги у вигляді штучного формування зобов'язань Фонду по відшкодуванню за рахунок Фонду вкладів тим особам, які сформували свої вклади за рахунок коштів та власників великих вкладів.

В апеляційній скарзі про скасування постанови Фонд посилається на те, що правочин за участю позивача є нікчемним за законом, оскільки, до неплатоспроможності банку призвела низка подібних правочинів, включаючи і правочин за участю позивача, що призвели до штучного створення зобов'язання банку перед фізичними особами, які банк не міг виконати. Крім того, переваги та пільги були отримані іншою особою клієнтом Банку, який за посередництва позивача мав на меті перевести свій негарантований вклад в банку в категорію гарантованого Фондом гарантування вкладу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скаргах доводи колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 червня 2014 року між ОСОБА_5 (Вкладник, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1) та ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» ( м. Донецьк, пр. Миру, 5б), укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Планер» № 42955.

Відповідно до пункту 1.1 Договору депозиту Банк приймає від Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 16 000 доларів США (еквівалент у гривнях 189 173 грн. 54 коп.) у тимчасове строкове користування на строк до 28 липня 2014 року та зобов'язується сплачувати проценти за його користування.

Згідно пункту 1.2 Договору процентна ставка за вкладом встановлюється у розмірі 8 процентів річних.

Відповідно до копії квитанції № ТК.57251.17477.298 від 27 червня 2014 року на вкладний рахунок позивача зараховано грошові кошти в сумі 16 000 доларів США (еквівалент у гривнях 189 173 грн. 54 коп.)

Постановою Правління Національного банку України №491 від 14.08.2014 року віднесено ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №69 від 14.08.2014 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», згідно з яким з 15 серпня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», а також призначено ОСОБА_6 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ».

Правлінням Національного банку України прийнято Постанову №717 від 10.11.2014 року про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №119 від 13.11.2014 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 13.11.2014 року та призначено ОСОБА_6 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» строком на 1 рік з 13.11.2014 року по 12.11.2015 року.

На офіційному сайті Фонду повідомлено, що протягом дії тимчасової адміністрації вкладники ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» можуть отримати свої кошти за договорами банківського вкладу (депозиту), строк дії яких закінчився, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати за зазначеними договорами здійснюються в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше ніж 200 тисяч гривень.

Позивач, дізнавшись про відсутність його в реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, звернувся до Фонду та Уповноваженої особи із усним проханням роз'яснити причини відмови у відшкодуванні грошових коштів за Договором депозиту та включити його до переліку (реєстру) вкладників ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, та виплатити гарантовану суму відшкодування за вкладом.

Уповноважена особа листом № 001/906 від 12 грудня 2014 року «Про визнання правочинів нікчемними» повідомила позивача, що виконуючи обов'язки, покладені на Уповноважену особу статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» забезпечено проведення перевірки правочинів, вчинених банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними. Надалі, з посиланням на положення частини 1 статті 215, частини 1 та частини 2 статті 228 ЦК України, зазначено, що оскільки правочин був вчинений позивачем з метою штучного створення обов'язку Фонду, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів, такий правочин спрямований на заволодіння державними коштами, а відповідно, порушує публічний порядок. Враховуючи положення пункту 1 частини 4 статті 38 вищезгаданого Закону, Уповноваженою особою повідомлено, що договір банківського вкладу між Банком та позивачем, операції з внесення коштів по рахунку, є нікчемним відповідно до вимог статті 38 Закону № 4452-VI та статті 228 ЦК України.

Крім того, 16.12.2014 року за заявою Уповноваженої особи Фонду про заволодіння працівниками банку, шахрайським шляхом грошовими коштами в сумі 519.6 млн. грн., що належать Фонду, слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві було внесено запис до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0017478, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України та 15.12.2014 року зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не наведено підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) № 42955 від 27 червня 2014 року, а також не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. Крім того, відповідного судового рішення про визнання недійсним договору банківського вкладу, матеріали справи не містять, а досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке триває, не може вважатись судом як преюдиційний факт.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 1 та частини 3 статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI від 23 лютого 2012 року (далі Закон № 4452-VI) виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною 1 статті 26 Закону № 4452-VI передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно із частинами 1-3 статті 27 Закону № 4452-VI передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини 5 статті 27 Закону № 4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частиною 6 статті 27 Закону № 4452-VI передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону № 4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (утому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, Уповноваженою особою Фонду було вжито заходів щодо виявлення правочинів, які мають ознаки нікчемних та наказом від 30.10.2014 року було створено Комісію щодо визнання нікчемними правочинів (договорів) банківських вкладів (депозитів).

За результатами роботи вказаної Комісії 10.11.2014 року було складено протокол, яким запропоновано Уповноваженій особі Фонду на ліквідацію визнати нікчемними правочини (договори), перелік яких наведено в Додатку № 1 до протоколу, до якого включено, зокрема, Договір позивача № 42955 (а.с.34).

З огляду на наведене, рішенням Уповноваженої особи № 237/14 від 18.11.2014 року «про визнання нікчемними транзакцій та правочинів» блоковано виплати грошових коштів та вирішено звернутися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення (а.с.40).

На підтвердження факту нікчемності виявлених правочинів, а також зважаючи на необхідність звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо виявлених фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку та інших осіб, зокрема й позивача стосовно ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», враховуючи рішення виконавчої дирекції Фонду № 237/14 від 18.11.2014 року, Уповноваженою особою наказом № 6 від 18.11.2014 року було визнано нікчемними правочини (договори), згідно переліку до наказу, зокрема й договір, укладений між позивачем та ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» (а.с.37-38).

Крім того, Уповноваженою особою 15.12.2014 року подано заяву про вчинення злочину до правоохоронних органів.

Відповідно до цієї заяви, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, було відкрито та внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження № 0017478, порушене за частиною 4 статті 190 КК України (а.с. 41).

Частиною 2 статті 38 Закону №4452-VI передбачено, що на уповноважену особу Фонду покладений обов'язок під час дії тимчасової адміністрації проводити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до частини 4 статті 38 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно із пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, зокрема, банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

В ході перевірки Комісією Уповноваженої особи Фонду було виявлено та зафіксовано, що кошти на депозитний рахунок, відкритий на ім'я позивача, надійшли внаслідок «розбивки» (поділу) великого вкладу іншого клієнта з метою створення в майбутньому штучного зобов'язання Фонду на відшкодування грошових коштів за рахунок держави. Сума, що «внесена» позивачем та іншими вкладниками не перевищує гарантованої державою суми відшкодування фізичним особам відповідно до вимог вказаного Закону. Документ на внесення грошових коштів на депозит сформовано 29.06.2014 року (14.56.-неділя) (А.с.36)

Дані «фінансові» операції виконувались за домовленістю власника банківського вкладу, який подрібнював свій великий рахунок шляхом перерахування грошових коштів на рахунки інших фізичних осіб, в сумах до 200 000 гривень, з працівниками банку. Дані дії відбувались з метою отримати грошей не від Банку і не за рахунок Банку, а від Фонду гарантування вкладів і за рахунок Фонду, в першу чергу за рахунок держави. Зокрема, фізична особа, яка мала значну суму грошових коштів на поточному/депозитному рахунку, домовлялась з працівниками банку про те, що вона начебто буде здійснювати «зняття» або «перерахування» коштів, а інші фізичні особи будуть «вносити» або «отримувати» ці кошти на свій рахунок.

Таким чином, грошовий вклад із значною сумою подрібнювався або розподілявся на суми до 200 000 гривень і цими подрібненими частками фактично «перекидався» на рахунки інших фізичних осіб. Таке «подрібнення» грошових сум відбувалось у зв'язку з тим, що при ліквідації банку Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплачує не всю суму вкладу, а лише у межах граничного розміру - 200 000 гривень, що передбачено статтею 26 Закону № 4452-VI.

Отже, власники грошового вкладу із значною сумою подрібнювали (розбивали) або розподіляли свій вклад (грошові кошти на банківському рахунку) на суми до 200 000 гривень і цими подрібненими частками фактично «перекидали» кошти на рахунки інших довірених фізичних осіб.

Після здійснення такої «фінансової операції» особа, на рахунок якої надходила ця грошова сума фактично «набувала гарантоване право» отримати ці кошти від Фонду. Внаслідок таких дій власник значного вкладу отримав значну перевагу перед іншими кредиторами Банку, що є порушенням пункту 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI та є підставою для визначення правочинів нікчемними. Внаслідок таких фінансових операцій штучно створено ситуацію, за якою у Фонду виникає зобов'язання відшкодовувати депозит (або кошти на банківському рахунку фізичної особи) за рахунок бюджетних коштів у розмірі, який перевищує обмежену законом суму розміром в 200 000 гривень.

Виявлені обставини свідчать про те, що за договором вкладу, укладеному між Банком і позивачем, Банк взяв на себе зобов'язання виконати, які він не був спроможний виконати, оскільки реальних коштів позивачем не вносилось, про що було відомо працівникам банку, а укладання договору банківського рахунку та проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів на рахунок, відкритий на ім'я позивача погіршувало фінансове становище банку.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та встановлено Комісією документ на внесення грошових коштів на депозит позивачем сформовано у вихідний день - 29.06.2014 року (неділя).

Отже, Уповноваженою особою вірно зроблено висновок про нікчемність договору банківського рахунку, укладеного між позивачем та ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» виключно з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб.

У разі незгоди з таким висновком, позивач мав право захисти свої права шляхом оскарження наказу Уповноваженої особи Фонду в частині, що стосується визнання укладеного між ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» та ним спірного правочину, та/або подання позову про визнання дійсності договору банківського вкладу в судовому порядку.

Однак позивач з таким позовом не звертався.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив скасувати її та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» ОСОБА_6 задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді:

Повний текст рішення складено 15.06.2015 року

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.