Справа № 808/2174/15
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

15 червня 2015 року (11 год. 40 хв.) Справа № 808/2174/15 Провадження № м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі - позивач) до ФОП ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить: стягнути з відповідача кошти у сумі податкового боргу з єдиного податку у розмірі 510,00 грн.

Ухвалою суду від 24.04.2015 було відкрито скорочене провадження у справі.

Зазначена ухвала направлялася на адресу відповідача, проте 02.06.2015 була повернута до суду із позначкою відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання».

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення встановленого десятиденного строку, якщо до суду не надійдуть заперечення відповідача.

В період з 04.06.2015 по 12.06.2014, згідно наказу голови Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2015 №120, головуючий суддя перебував у щорічній відпустці.

Станом на 15.06.2015 до канцелярії суду не були подані заперечення проти позову.

За правилами ч. 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Суддя, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, вирішив продовжити розгляд справи у порядку скороченого провадження і встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що відповідач первинно був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 11.12.2008. 25.08.2009 відповідач за власним бажанням припинив підприємницьку діяльність, про що було внесено запис 2048535.

Судом встановлено, що 26.11.2013 відповідач був повторно зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

На підставі заяви про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності від 02.12.2013 відповідача з 01.12.2013 було переведено на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, як платника єдиного податку третьої групи (ставка у відсотках до доходу - 5).

Позивачем, на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, проведена камеральна перевірка своєчасності надання податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2013 рік, 1 квартал 2014 року, 2 квартал 2014 року відповідача, за результатами якої складено акт від 04.12.2014 №1052/17-020/НОМЕР_1 (далі - Акт перевірки).

Згідно Акту перевірки позивачем було встановлено порушення відповідачем пп.49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України, а саме порушення граничних термінів надання податкової декларації платника єдиного податку за 4 квартал 2013 року, 1 квартал 2014 року, 2 квартал 2014 року.

На підставі Акту перевірки позивачем було складено податкове повідомлення-рішення від 04.12.2014 №, яким відповідачу було збільшено суму грошового зобов'язання з єдиного податку за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 510,00 грн.

Відповідно до довідки про заборгованість, розрахунку заборгованості станом на 10.04.2015 та облікової картки відповідача, заборгованість відповідача з єдиного податку складає 510,00 грн.

Вищезазначена сума грошових зобов'язань відповідачем не була сплачена.

27.01.2015 позивачем була сформована податкова вимога №19-21, яка визначала суму податкового боргу відповідача за узгодженим грошовим зобов'язанням у розмірі 510,00 грн. Вказана податкова вимога направлялося на адресу відповідача.

За приписами п. 291.2 ст. 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 ст. 291 Податкового кодексу України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до п. 293.1 ст. 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Згідно із пп. 2 п. 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Пунктом 295.4 ст. 295 Податкового кодексу України визначено, що сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси.

Пунктом 300.1 ст. 300 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Отже, обов'язок зі сплати єдиного податку суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ставиться в залежність лише від належної реєстрації такої особи як суб'єкта підприємницької діяльності та застосування ним спрощеної системи оподаткування у відповідності з вимогами законодавства.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У зазначені строки нараховані податкові зобов'язання не сплачено, тому згідно п.п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України, це є податковим боргом; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Підпунктом 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання зазначеної норми права, у зв'язку з непогашенням відповідачем податкового боргу, податківцями була направлена в його адресу податкова вимога від 27.01.2015 №19-21, сума грошового зобов'язання визначена у розмірі 510,00 грн. Вказана податкова вимога направлялося на адресу відповідача.

Вищенаведеними нормативними актами не передбачено направлення податкових вимог в інших випадках.

Пунктом 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України визначені обставини за наявності яких податкова вимога вважається відкликаною.

Відповідач не надав заперечень проти вимог заявленого позову, тому у суду відсутні підстави вважати податкову вимогу від 27.01.2015 №19-21 відкликаною. Відтак, податкова вимога позивача від 27.01.2015 №19-21 є чинною.

Згідно із п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Судом встановлено, що у зв'язку з порушенням відповідачем граничних термінів надання податкової декларації платника єдиного податку за 4 квартал 2013 року, 1 квартал 2014 року, 2 квартал 2014 року, позивачем було прийняте податкове повідомлення-рішення від 04.12.2014 №, яким відповідачу було збільшено суму грошового зобов'язання з єдиного податку за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 510,00 грн.

Згідно з пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп. 14.1.137 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до п.п. 95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на спростування вимог позивача, тому, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 71 КАС України, суд доходить висновку про наявність необхідної сукупності обставин, які дають підставу для висновку щодо правомірності заявленого позову.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, вказана сума заборгованості повинна бути стягнута з відповідача.

За правилами частини 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

У зв'язку з наведеним вище, адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-162, 1832, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрований: АДРЕСА_1) податковий борг з єдиного податку у сумі 510,00 грн. (п'ятсот десять гривень 00 коп.) на р/р 0004, код платежу 18050401, отримувач - Місцевий бюджет Заводського району, код отримувача - 38025372, банк - ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили і є остаточною після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль