Справа № 2а-2750/11/1370
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 р. № 876/8272/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Большакової О.О.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівські області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2014 року в справі № 2а-2750/11/1370 за позовом державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівські області до ОСОБА_2 про стягнення податкової заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2011 року державна податкова інспекція у Сихівському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівські області (далі - ДПІ у Сихівському районі м.Львова) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просила стягнути з фізичної особи ОСОБА_2 до бюджету податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 60 920,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач має заборгованість зі сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, яка нею в добровільному порядку не сплачена, а тому визнається податковим боргом, що підлягає стягненню в судовому порядку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржила ДПІ у Сихівському районі м.Львова, яке вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги повністю. Апеляційну скаргу обґрунтовано тими ж доводами, що й позовну заяву.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На час виникнення спірні правовідносини регулювалися Конституцією України, Законами України «Про систему оподаткування», «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» та «Про державну податкову службу в Україні».

Так відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Платниками податків і зборів (обов'язкових платежів), як зазначено у статті 4 Закону України «Про систему оподаткування», є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

Згідно пункту 3 частини першої статті 9 цього Закону платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Пунктом 10 частини першої статті 14 даного Закону визначено, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є загальнодержавним податком і стягується на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до вимог статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Як встановлено судом, громадянка ОСОБА_2 здійснила першу реєстрацію в Україні автомобілів НОМЕР_1, 2001 року випуску та «Mersedes-Benz» 709 D, д.н.з. НОМЕР_2, 1990 року випуску.

Вищезазначені транспортні засоби відповідно до статті 2 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» є об'єктами оподаткування за ставкою - 1000 грн за 100 куб.см, тому сума податку, яка підлягає сплаті у зв'язку із реєстрацією цих транспортних засобів, складає 60 920,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що реєстрація транспортних засобів на ім'я ОСОБА_2 відбулася після перевірки посадовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області сплати особою необхідних платежів, в тому числі податку з власників транспортних засобів, після чого у встановленому порядку про це були зроблені відповідні відмітки на заяві.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.

Статтею 5 даного Закону передбачено, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні.

Відповідно до частини четвертої цієї статті фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно частини шостої цієї ж статті, у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів, та видачі реєстраційних документів і номерних знаків встановлено Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України, від 07.09.1998 р. № 1388 (далі - Порядок).

Цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.

Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю, в числі іншого, за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно пункту 8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Аналіз вказаних норм законодавства свідчить, що безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є дореєстраційна сплата відповідного податку.

Як видно з матеріалів справи, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 60 920,00 грн при реєстрації транспортних засобів на ОСОБА_2 до бюджету не надійшов.

Судом встановлено, що на час звернення податкового органу з даним позовом слідчим відділом прокуратури Львівської області була порушена кримінальна справа № 181-0290 щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за ознаками злочинів, передбачених частиною третьою статті 364 та частиною першою статті 365 Кримінального кодексу України.

Кримінальна справа по обвинувачення ОСОБА_3, який відповідно до наказу начальника ГУ МВС України у Львівській області № 72о/с від 12 лютого 2008 року працював на посаді начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, за частиною третьою статті 364 та частиною першою статті 365 Кримінального кодексу України скерована до Шевченківського районного суду м.Львова.

Вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 01.07.2013 р. встановлено, що органами досудового слідства у вину ОСОБА_3 інкримінувалось проведення протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області реєстрації транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів на наступних фізичних осіб.

Серед переліку таких транспортних засобів є і вищезазначені транспортні засоби, зареєстровані на ОСОБА_2

З вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 р., видно, що спеціалістами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, які здійснювали перевірку поданих документів, у всіх випадках перевірялась наявність квитанції про сплату податку з власників транспортних засобів, про що зроблені відповідні відмітки на бланку заяви про реєстрацію транспортного засобу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що реєстрація транспортних засобів на ім'я ОСОБА_2 відбулася після перевірки посадовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області сплати особою необхідних платежів, в тому числі податку з власників транспортних засобів, після чого у встановленому порядку про це були зроблені відповідні відмітки на заяві.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ненадходження податку з власників транспортних засобів відбулося з незалежних від ОСОБА_2 обставин, а висновок податкового органу про не сплату такого податку ОСОБА_2 та наявність у неї податкового боргу є передчасним.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що розглядаючи спір, місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням викладеного судова колегія дійшла переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними і необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівські області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2014 року в справі № 2а-2750/11/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді О.О.Большакова

Н.М.Судова-Хомюк