Справа № 569/1702/15-а
Суддя: Музичук Н.Ю. Н. Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/1702/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi суддi - ОСОБА_1

при секретарі - Довбенко Г.В.

за участю позивача - ОСОБА_2

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвне справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_2 до Інспектора взводу ДПС з обслуговування стаціонарного посту №1 роти ДПС ДАІ УМВС України в Рівненській області старшого сержанта міліції ОСОБА_3 про визнання дій інспектора незаконними, визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, суд,

В С Т А Н О В И В:

03 Лютого 2015 року позивач звернувся в Рівненський міський суд з позовом до Інспектора взводу ДПС з обслуговування стаціонарного посту №1 роти ДПС ДАІ УМВС України в Рівненській області старшого сержанта міліції ОСОБА_3 про визнання дій інспектора незаконними, визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 259244 від 24.01.2015 року, як незаконної за відсутністю вини і складу правопорушення в його діях.

За змістом позовної заяви позивач вказав, що, згідно оскарженої постанови про адміністративне правопорушення, він 24 січня 2015 року о 16 год. 22 хв., керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen T4», державний номерний знак НОМЕР_1, в напрямку міста Рівне, був зупинений інспектором взводу ДПС з обслуговування стаціонарного посту №1 роти ДПС ДАІ ОСОБА_3 на а/д Київ-Чоп 425 км. Інспектор повідомив, що позивач перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті, показав зафіксовану на приладі Trucamtc 000681 швидкість 93 км/год., та склав протокол про адміністративне правопорушення і виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення за якою ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за невиконання вимог дорожнього знаку 5,45 Перевищення встановленої швидкості руху більш, як на 20 км/год., в населеному пункті с. Крупець. Таку постанову вважає незаконною і необґрунтованою, виходячи з того, що протокол про адміністративне правопорушення складений безпідставно, дії інспектора були протиправним, а зазначене в протоколі правопорушення є надуманим. Він рухався за вантажним автомобілем і знак про початок населеного пункту йому не було видно, За його автомобілем рухались інші автомобілі, вважає що інспектор помилково зупинив його автомобіль, а зафіксована швидкість належить іншому автомобілю. В матеріалах справи відсутні будь-які інші прямі беззаперечні докази, що вказували б на наявність в його діях складу наведеного адміністративного правопорушення. Крім того, при винесенні постанови відповідачем не прийняті до уваги положення ст. 280 КпАП України.

Згідно письмових заперечень на позовну заяву відповідача, позовні вимоги ОСОБА_2 вважаються безпідставними, оскільки правопорушення за ст.. 122 ч.1 КПАП України у вигляді перевищення встановленого обмеження швидкості зафіксоване у встановленому порядку технічним засобом «TruCAM» LTI 20/20 № ТС 000800 із функцією фотофіксації, використання якого здійснюється згідно наказу МВС № 33 від 01.03.2010 року «Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах ДАІ МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху», який має належну повірку. На момент фіксації порушення вимірювалась швидкість саме автомобіля позивача, на дисплеї приладу «TruCAM» № ТС 000681 позивачу було показано зафіксовану швидкість, час фіксації перевищення швидкості та покази таймера. Вважає дії позивача щодо звернення з позовом до суду способом уникнення адміністративної відповідальності. Просить в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити. До матеріалів заперечення надані фотоматеріали до протоколу №АП1 №473126, який підтверджує фіксування, в ручному режимі адміністративного правопорушення, вчиненого на автомобілі д.н.з. ВК 15 14АХ .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав без зміни, повністю підтвердив обставини викладені в позові, та просить позов задовольнити. Вважає, що складу правопорушення та вини у вчиненні правопорушення в його діях немає. Пояснив, що транспортним засобом керує не один рік, жодного разу порушень не допускав. Рухався за вантажним автомобілем, та відповідно знак про початок населеного пункту йому не було видно, так як перед його транспортним засобом і за ним їхали інші транспортні засоби. Крім того знак розміщений досить невдало, його видимість перекривається, дублюючого знаку, в порушення вимог ПДР не встановлено, що визнають та використовують працівники органів ДАІ. Заявив клопотання про долучення до матеріалів справи відеозапису наступної розмови із працівниками ВДАІ ав присутності свідка, який спростовує вину у вчиненн правопорушення.

Представник відповідача в судове засідання, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи у встановленому порядку, не зявився. Згідно письмових заперечень просить розглянути справу за його відсутності.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, допитавши свідка ОСОБА_4, суд встановив.

Постановою серії ПС2 № 259244 від 24.01.2015 року в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до відповідальності позивача ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255 грн.

Згідно вищевказаної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 1 № 473126 від 24 січня 2015 року вбачається, що ОСОБА_5 в цей день о 16 год. 22 хв. на а/д Київ-Чоп 425 км. с. Крупець, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen T4», державний номерний знак НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість руху на 20 км/год., чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КпАП України. Швидкість вимірювалась приладом «Трукам № ТС 000681».

Із наданих позивачем пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_5 не визнав вину у вчиненні правопорушення. Вказав, що рухався по навігатору, на дисплеї якого була наявна допустима швидкість руху 110 км/год. Знак не помітив, оскільки попереду рухався вантажний автомобіль.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду показав, що з позивачем не перебуває ні в яких стосунках, не був присутнім під час складання протоколу, в його присутності в квітні 2015 року працівники ДАІ, які перебували на дорозі в місці правопорушення, зі слів позивача, визнали недосконалість розміщення дорожніх знаків та відсутність дублюючого знаку про населений пункт Крупець.

З оглянутого відеозапису події, яка мала місце події 24 січня 2015 року, що стала підставою складення протоколу про правопорушення, встановити не можливо, місце та особи такого запису не ідентифікуються.

Відповідно до положень п. 12.4 Правил дорожнього руху значено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Відповідно до положень ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності в своїх поясненнях не визнала подію порушення ПДР та не визнав склад правопорушення за ст.122 ч.1 КпАП України. Проте склад зазначеного постановою правопорушення і вина позивача в його вчиненні підтверджується зазначеними протоколом, показаннями із відео фіксацією та фотоматеріалами технічного приладу «TruCAM» № ТС 000681 із наявними документами на його допуск та повірку.

Відповідно п.2.3 ПДР України, затвердженими постановою КМ України №12306 від 10.10.2001 року з наступними змінами і доповненнями, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на їїх зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За наведених обставин, доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки посилання позивача на відсутність дублюючого дорожнього знаку на ділянці дороги чи недосконалість їх розміщення не звільняють водія від виконання вимог та зобовязань п. 2.3 ПДР.

Таким чином, склад правопорушення за ч. 1 ст. 122 КпАП України зазначеного постановою і вина в його вчиненні підтверджується у встановленому порядку поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на місці та не спростоване в суді. Встановлені обставини правомірно оцінені інспектором ДПС ДАІ при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України і правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України, в діях позивача суд вважає підтвердженим доказами в порядку, передбаченому ст. 251 КпАП України, а саме протоколом про адміністративне правопорушення.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач накладенням штрафу за порушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП не перевищив свої повноваження та не порушив вимоги КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП 1 № 473126 від 24 січня 2015 року і підтверджене в суді правопорушення в його діях позивач суду не надав. Доводи позивача щодо порушення порядку здійснення фіксації правопорушення приладом «TruCAM» № ТС 000681 не вважається достатньою підставою для скасування постанови, як незаконної.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 69 - 71,99,100, 158 163, 171-2, 185,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Інспектора взводу ДПС з обслуговування стаціонарного посту №1 роти ДПС ДАІ УМВС України в Рівненській області старшого сержанта міліції ОСОБА_3 про визнання дій інспектора незаконними, визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 2259244 від 24 січня 2015 року за ст. 122 ч. 1 КпАП України про накладення штрафу в сумі 255 грн. відмовити.

Постанова місцевого загального суду як адміністративного суду в справах з приводу рішень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною і оскарженню не підлягає.

Cуддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук