Справа № 826/1965/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 червня 2015 року 10:57 год. № 826/1965/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі колегії суддів під головуванням судді Добрянської Я.І., суддів - Бояринцевої М.А., Мазур А.С., за участі секретаря судового засідання Корніюк А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовом Громадської організації «Регіональний центр прав людини»
до відповідачаМіністерства юстиції України
провизнання протиправною відмови у наданні публічної інформації на запит та зобов'язання вчинити певні дії щодо надання публічної інформації на запит
за участі:

представника позивача - Заєць С.А., довіреність № 060215 від 06.02.15 р.,

представника відповідача - Лозінського І.С., довіреність № 9-22/292 від 12.03.15 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач Громадська організація «Регіональний центр прав людини» звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до відповідача Міністерства юстиції України (далі - МЮ України),в якому просив визнати протиправною відмову Міністерства юстиції України у наданні копії запиту громадської організації «Луганська правозахисна група» від 15.04.2014 р. №28/14 щодо проведення громадської експертизи та зобов'язати відповідача надати позивачу копію вказаного запиту, посилання на який міститься у наказі Міністерства юстиції України від 12.05.2014 р. №102/7.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2015 р. головуючим суддею Добрянською Я.І. відкрито провадження в адміністративній справі №826/1965/15 та призначено справу до попереднього судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2015 р. закінчено підготовче провадження у справі та призначено судового розгляду.

Так, в обґрунтування позовних вимог зазначено, що запитувана інформація, а саме копія запиту громадської організації «Луганська правозахисна група» від 15.04.2014 р. №28/14 щодо проведення громадської експертизи, не належить до інформації з обмеженим доступом, а відсутність її у переліку публічної інформації не може бути перешкодою у наданні такої інформації на запит зацікавленої особи.

Також позивач звертає увагу суду, що відповідно до наказу МЮ України від 12.05.2014 р. №102/7 Департаменту реєстрації та систематизації нормативних актів, право освітньої діяльності доручено розмістити на веб-сайті міністерства інформацію про надходження до МЮ України запиту громадської організації «Луганська правозахисна група» щодо проведення громадської експертизи та заходи, здійснені міністерством з метою сприяння проведення громадської експертизи.

Під час судового засідання 03.06.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення, зазначивши про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що запитувана позивачем інформація не є інформацією, отриманою відповідачем в процесі виконання своїх обов"язків, не належить до вичерпного переліку публічної інформації, встановленого наказом МЮ України від 04.2011 р. №3116/5. При цьому, здійснюючи посилання на Довідку Вищого адміністративного суду України про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 01.06.2013 р., відповідачем серед іншого, також зауважено, що інформація не може бути публічною, якщо створена не суб"єктом владних повноважень.

Водночас, на переконання представника відповідача, з урахуванням положень п. 3 та 4 Порядку сприяння проведенню громадської експертизи діяльності органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2008 р. №976, безпідставними є доводи позивача щодо обов"язку міністерства оприлюднювати інформацію про контактні дані інституту громадянського суспільства, що проводив громадську експертизу та її предмет.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також з'ясувавши позицію судів вищих інстанцій з приводу вирішення аналогічних спірних правовідносин, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Регіональний центр прав людини» звернулася на адресу МЮ України із запитом від 22.09.2014 р. №48 на отримання публічної інформації, а саме - копії запиту громадської організації «Луганська правозахисна група» від 15.04.2014 р. №28/14 щодо проведення громадської експертизи, посилання на який міститься у наказі МЮ України від 12.05.2014 р. №102/7.

Так, наказом від 12.05.2014 р. №102/7 (доступ у мережі Інтернет за адресою -http://old.minjust.gov.ua/48265) відповідно до Закону України «Про інформацію», пункту 4 Порядку сприяння проведенню громадської експертизи діяльності органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2008 року №976, на підставі запиту громадської організації «Луганська правозахисна група» від 15 квітня 2014 року №28/14 щодо проведення громадської експертизи міністром юстиції наказано визначити Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Севостьянову Н.І., заступника начальника відділу координації виконання рішень Європейського суду з прав людини Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Таргоній Н.О., головного спеціаліста відділу координації виконання рішень Європейського суду з прав людини Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Ільєнко О.П. відповідальними особами за забезпечення взаємодії з громадською організацією «Луганська правозахисна група» у зв'язку з надходженням запиту щодо проведення громадської експертизи (п. 1).

Окрім цього, Департаменту реєстрації та систематизації нормативних актів, правоосвітньої діяльності (ОСОБА_8) наказано розмістити на веб-сайті Міністерства юстиції інформацію про надходження до Мін'юсту запиту громадської організації «Луганська правозахисна група» щодо проведення громадської експертизи та заходи, здійснені Міністерством з метою сприяння проведенню громадської експертизи (п. 2).

Разом з тим п. 3 цього наказу Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав (ОСОБА_9), у разі відповідності запиту вимогам Закону України «Про інформацію», Порядку сприяння проведенню громадської експертизи діяльності органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2008 року №976, наказано забезпечити надання громадській організації «Луганська правозахисна група» необхідних матеріалів (п. 3).

Як встановлено судом, у відповідь на запит про надання публічної інформації листом від 30.09.2014 р. №Пі-ЮР-1294/12.0.1 Урядовим уповноваженим у справах Європейського суду з прав людини Севастяновою Н.І. повідомлено, що відповідно до Переліку видів публічної інформації розпорядником якої є Міністерство юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 04.10.2011 р. №3116/6, запити, подані іншими особами або організаціями до міністерства, не включено до переліку публічної інформації, яка може надаватись заявникам на їхню вимогу.

Водночас Уповноважена Верховної Ради України з прав людини у поданні від 16.02.2015 р. №1.-276/м238264.14/15-107 за результатами розгляду скарги позивача щодо порушення МЮ України права на доступ до публічної інформації з метою здійснення парламентського контролю за додержанням прав і свобод людини просила МЮ України забезпечити вжиття заходів для усунення порушень чинного законодавства, а саме: надати відповідь позивачу на інформаційний запит відповідно до вимог Закону; скасувати наказ МЮ України від 04.10.2011 р. №3116/6; про результати прийнятого рішення повідомити у встановлений законом.

Відтак, вважаючи протиправною відмову відповідача у наданні публічної інформації на запит в рамках Закону України «Про доступ до публічної інформації», позивач за захистом порушених прав та інтересів звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства з приводу даного спору, а також заслухавши пояснення представників сторін та оглянувши позицію судів вищих інстанцій з приводу аналогічних спорів, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939) встановлено, що публічною інформацією є відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Доступ до інформації серед іншого забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію (ч. 2 ст. 5 Закону №2939).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону №2939 розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону №2939 запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі (ч. 5 ст. 19 Закону №2939).

Так, як визначено положеннями ст. 20 Закону №2939 розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту (ч. 1). У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту (ч. 2).

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту (ч. 4).

Між тим, як зазначено Вищим адміністративним судом України у довідці про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 01.06.2013 р. (далі - Довідка), характерними ознаками, які виокремлюють публічну інформацію з-поміж інших видів інформації, є наступні:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків. Щодо несуб'єктів владних повноважень, то вони можуть бути тільки розпорядниками такої інформації.

Разом з тим види публічної інформації, розпорядником якої є Міністерство юстиції України, крім таємної та службової інформації, визначено наказ Міністерства юстиції України від 04.10.2011 р. №3116/5, яким затверджено Перелік видів публічної інформації, розпорядником якої є Міністерство юстиції України (у редакції, чинній на момент розгляду запиту позивача) (далі - Перелік).

До таких видів, зокрема, віднесено:

1. Інформація про Міністерство юстиції,

2. Інформація про діяльність Міністерства юстиції (загальні питання),

3. Інформація про роботу колегії Міністерства юстиції,

4. Накази Міністерства юстиції (крім внутрішньоорганізаційних),

5. Інформація про діяльність рад, інших органів, що створені при Міністерстві юстиції,

6. Інформація про доступ до публічної інформації;

7. Інформація про спрямування та координацію Міністром юстиції діяльності Державної архівної служби України, Державної виконавчої служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної реєстраційної служби України, Державної служби України з питань захисту персональних даних,

8. Інформація про законопроектну роботу Міністерства юстиції,

9. Інформація про діяльність щодо захисту прав та інтересів України під час урегулювання спорів, розгляду у закордонних юрисдикційних органах справ за участю іноземного суб'єкта та України,

10. Інформація про державну реєстрацію нормативно-правових актів,

11. Інформація про Єдиний державний реєстр нормативно-правових актів,

12. Інформація про офіційне опублікування нормативно-правових актів в "Офіційному віснику України",

13. Інформація про оскарження нормативно-правових актів у судовому порядку,

14. Інформація про офіційні збірники актів законодавства, видані Міністерством юстиції,

15. Інформація з питань обліку та систематизації законодавства,

16. Інформація про діяльність Міністерства юстиції з правової освіти та координації правової роботи,

17. Інформація з антикорупційної діяльності,

18. Інформація з міжнародного співробітництва, рішення Європейського суду з прав людини,

19. Інформація з питань нотаріату та банкрутства,

20. Інформація про діяльність Міністерства юстиції у сфері здійснення функцій центрального засвідчувального органу системи електронного цифрового підпису,

21. Інформація з питань кадрової роботи та державної служби,

22. Інформація з питань експертного забезпечення правосуддя,

23. Інформація щодо організації пропускного режиму до адміністративних будівель Міністерства юстиції,

24. Інформація про розгляд звернень громадян у Міністерстві юстиції,

25. Інформація з питань організації контролю, дисципліни виконання,

26. Інформація з питань планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності,

27. Інформація про платні адміністративні послуги, що надаються Міністерством юстиції,

28. Інформація щодо виконання Загальнодержавної програми адаптації законодавства України до законодавства Європейського Союзу,

29. Інформація щодо підстав та порядку застосування до суддів дисциплінарної відповідальності.

Тобто, як вбачається із наведеного переліку, запитувана позивачем інформація, яка стосується запиту громадської організації «Луганська правозахисна група» від 15.04.2014 р. №28/14 щодо проведення громадської експертизи, дійсно не віднесена наказом МЮ України від 04.2011 р. №3116/5 до видів публічної інформації, розпорядником якої є Міністерство юстиції України, при цьому на момент розгляду запиту позивача даний наказ не скасовувався та був чинним.

Процедуру сприяння проведенню інститутами громадянського суспільства громадської експертизи діяльності органів виконавчої влади визначено Порядком сприяння проведенню громадської експертизи діяльності органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2008 р. №976 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок №976).

Згідно п. 3 цього Порядку орган виконавчої влади сприяє інституту громадянського суспільства у проведенні громадської експертизи у разі надходження від нього письмового запиту із зазначенням: його найменування, відомостей про легалізацію, місцезнаходження та електронної адреси (за наявності); предмета і мети громадської експертизи; переліку документів та інших матеріалів, необхідних для проведення громадської експертизи (далі - матеріали); адреси, за якою надсилається відповідь на запит, або прізвища, ім'я та по батькові особи, уповноваженої одержати таку відповідь, її контактного телефону і електронної адреси (за наявності). День надходження запиту є датою початку проведення громадської експертизи.

Разом з тим, положеннями п. 4 Порядку №976 визначено ряд дій, необхідних для здійснення органом виконавчої влади після надходження від інституту громадянського суспільства письмового запиту щодо проведення громадської експертизи, а зокрема такий орган:

1) видає у тижневий строк наказ (розпорядження) про проведення такої експертизи і заходів, пов'язаних з підготовкою матеріалів, із зазначенням прізвища, ім'я, по батькові та посади особи (осіб), відповідальної (відповідальних) за забезпечення взаємодії з інститутом громадянського суспільства, зміст якого доводить до відома інституту громадянського суспільства, що ініціює проведення громадської експертизи, протягом трьох днів з моменту його видання;

2) утворює у разі потреби робочу групу для підготовки матеріалів із залученням представників інституту громадянського суспільства, що ініціює проведення громадської експертизи;

3) розміщує у тижневий строк інформацію про надходження запиту щодо проведення громадської експертизи та заходи, здійснені органом виконавчої влади з метою сприяння її проведенню, на власному веб-сайті;

4) подає інституту громадянського суспільства матеріали або завірені в установленому порядку їх копії з урахуванням вимог та строку, визначених Законом України "Про інформацію".

А відтак, беручи до уваги наведені доводи, колегія суддів приходить до висновку, що запит громадської організації «Луганська правозахисна група» від 15.04.2014 р. №28/14 щодо проведення громадської експертизи в даному випадку не відноситься до публічної інформації, розпорядником якої в розумінні Закону №2939 є МЮ України, що, безумовно, свідчить про відсутність у відповідача в даній ситуації обов"язку та й права надати позивачу запитувану ним у запиті від 22.09.2014 р. №48 інформацію.

При цьому суд вважає за доцільне відмітити, що оприлюднення згідно ст.ст. 14, 15 Закону №2939 наказу МЮ України від 04.10.2011 р. №3116/5, в якому міститься посилання на спірний запит від 15.04.2014 р. №28/14, не свідчить про віднесення цього запиту до публічної інформації, розпорядником якої є міністерство.

Таким чином, враховуючи наведене, а також виходячи із наявних у справі наданих сторонами доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищенаведене в сукупності та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий Суддя Я.І. Добрянська

А.С. Мазур

Судді: М. А. Бояринцева

Дата складання та підписання постанови в повному обсязі 12.06.2015