Справа № 569/1445/15-а
Суддя: Діонісьєва Н.М. Н. М.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/1445/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Діонісьєвої Н.М.,

при секретарі Пальчевській О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВДАІ м. Рівне про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду із адміністративним позовом до ВДАІ м. Рівне про визнання незаконною та скасування постанови серії АБ2 00393 від 06.11.2014 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач стверджує, що з постанови серії АБ2 00393 від 06.11.2014 року вбачається, що він 06.11 2014 року о 10 год. 45 хв. на перехресті вулиць Черняка - Шухевича, керуючи транспортним засобом марки „Тойота д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила проїзду перехресть, чим скоїв правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказує, що з порушенням не згідний, для таких висновків не було жодних підстав, оскільки він зупинився на вимогу інспектора ДАІ, надав йому для огляду посвідчення водія та технічний паспорт на транспортний засіб. На твердження інспектора ДАІ, щодо порушення правил проїзду перехрестя він повідомив, що порушення ПДР він не вчиняв, оскільки при здійсненні повороту ліворуч, жодного транспортного засобу, який рухався прямо на перехресті не було. Окрім цього запропонував опитати свідка, який перебував в салоні його автомобіля на той момент. Після перевірки посвідчення водія та технічного паспорта на автомобіль, він продовжив рух, оскільки правил дорожнього руху не порушував, протокол та постанова про вчинення адміністративного правопорушення не складались. Однак 29.01.2015 року у відділі Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції йому було надано копію постанови, про те, що він 06.11.20114 року порушив правила проїзду перехресть та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

З огляду на вищезазначене, просить поновити йому строк на оскарження постанови серії АБ2 00393 від 06.11.2014 року та скасувати її.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не подав.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Постановою серії АБ2 00393 від 06.11.2014 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп.

З матеріалів справи, вбачається, що постанова серії АБ2 00393 від 06.11.2014 року, винесена з порушенням вимог Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Так, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також бере до уваги, що згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони : на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення (постанови) з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 289 КпАП України, в разі пропуску встановленого 10-денного строку оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу. Враховуючи, що протокол та постанова про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вручені 06.11.2014 року не були, а отримав він їх 29 січня 2015 року у відділі Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, то суд за таких обставин, вважає строк оскарження постанови пропущеним з поважних причин, і такий строк підлягає до поновлення.

На підставі ст.ст. 3, 19, 21, 22, 48 Конституції України, ст.ст. 245, 251, 254, 256, 268, 280, 285, 287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 17, 69 71, 158 163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії АБ2 00393 від 06.11.2014 року.

Позов ОСОБА_1 до ВДАІ м. Рівне про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Постанову серії АБ2 00393 від 06.11.2014 року по справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1, відповідно до постанови серії АБ2 00393 від 06.11.2014 року закрити, у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду Н.М. Діонісьєва