Справа № 2-а-8384/11
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2011-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-8384/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2011 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі Стрекаловій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді про перерахунок пенсії та виплату суми недоплати по пенсії за весь період з моменту виникнення права,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2011 р. позивач звернувся до суду із позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді про зобовязання Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді здійснити перерахунок підвищення до пенсії як інваліду війни II групи в розмірі 200 процентів мінімальних пенсій за віком з 01.01.2004 року; стягнути з відповідача суму недоплати до пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у звязку з несвоєчасною виплатою за весь період з 01.01.2004 року яка утворилась у звязку з невірним обчисленням підвищення до пенсії як інваліду 2-ї групи; визнати протиправною відмову управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді у перерахунку пенсії передбачених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязати відповідача перерахувати основну пенсію відповідно до вимог ст.50 і ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за II групою інвалідності з 01.01.2004 року основна пенсія 8 мінімальних розмірів пенсії за віком виходячи з мінімальної пенсії за віком в розмірі встановленого Законами України на відповідний рік мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період починаючи з 01.01.2004 року; зобовязати відповідача виплатити заборгованість по пенсії за весь період в повному обсязі з 01.01.2004 року по момент винесення рішення судом з врахуванням виплаченої суми пенсії та нарахуванням компенсації втрати частини доходів у звязку з невчасним її отриманням.

Позивач в судове засідання не зявився. Про час та день слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач у судове засідання не зявився, просив розглянути справу у його відсутність. Надав письмові заперечення, за якими в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 фінансування витрат, повязаних із його реалізацією, здійснюється за рахунок державного бюджету Управління по даній справі не є розпорядником бюджетних коштів та розмір виплат позивачу відповідає постанові КМУ. Також в обґрунтування своїх заперечень посилається на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Дослідивши підстави звернення, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії та внаслідок захворювань, пов'язаних з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії визнаний інвалідом 2 групи.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами першої групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі - 100 відсотків мінімальної пенсії за віком, другої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, а особам, які є інвалідами третьої групи - у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів першої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком, другої групи - 8 мінімальних пенсій за віком, а для інвалідів третьої групи - не нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (1058-ІУ) діє з 01.01.2004 року. За час дії цього Закону мінімальний розмір пенсії змінювався 14 разів, постійно зростаючи з 289,64 грн. до 573,00 грн. Але пенсія позивачу як інваліду чорнобильцю весь цей період нараховується у менших сумах ніж передбачено Законами України, що є порушенням його прав.

На його заяви позивач отримав відповіді з вказаного управління із розясненням законодавства (з посиланням на постанови КМ України) і висновками що «пенсія призначена і виплачується відповідно до вимог чинного законодавства».

Наявність права у позивача на призначення пенсії та додаткової пенсії в розмірах передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується Конституцією України (частина 2 статті 46 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 8 Цивільного процесуального кодексу України у разі невідповідності правового акта закону України або міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, відповідач повинен був виходити не з положень Постанов Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивача, а застосовувати положення частини першої статті 50 та частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вбачається, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, посилання відповідача на положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є хибними. Оскільки, згідно з даними положеннями, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлене статтями 50 та 54 Закону № 796.

Безпідставним є також посилання відповідача на відсутність коштів, для забезпечення виплати зазначених пенсій в таких розмірах, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, які встановлені статтею 46 Конституції України та статтями 50 та 54 Закону № 796, щодо визначення розміру та виплати пенсій.

Згідно з частиною третьою статті 67 Закону № 796, у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки пенсія позивача має визначатись виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачу повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначені розміру пенсії, суд зобовязує Управління Пенсійного фонду застосовувати розмір мінімальної пенсії за віком, який дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 даного закону, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Суд визначає термін перерахунку пенсії з 01.01.2004 р.

У відповідності до ст. 99, 100 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Тому, щодо заперечень відповідача про застосування ст.ст. 99, 100 КАС України, то суд приймає до уваги положення ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно яких суми пенсії не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком та положення ч.1 ст.76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» від 8 лютого 1995 року № 39/95-ВР, де вказано, що право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоровю особи, не обмежується строком давності, а відтак позивач не пропустив зазначений строк, на який вказував у своїх запереченнях відповідач.

На підставі викладеного суд вважає за можливе позовні вимоги в цій частині задовольнити, що буде відповідати вище переліченим нормам закону та в повній мірі захистить інтереси позивача, як особи, що втратила здоровя приймаючи участь у ліквідації техногенної катастрофи, а від так суд визнає дії відповідача, які повязані з відмовою у призначенні позивачу пенсії менш ніж 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком протиправними, та зобовязує Управління здійснити перерахунок та виплату цих коштів за мінусом фактично отриманої пенсії.

Вимога щодо зобовязання відповідача виплатити заборгованість по пенсії за весь період в повному обсязі з 01.01.2004 року по момент винесення рішення судом з врахуванням виплаченої суми пенсії та нарахуванням компенсації втрати частини доходів у звязку з невчасним її отриманням підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 46 Закону про пенсії:

«Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.»

Статтями 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»від 19.10.2000 р. № 2050-ІП передбачено, що:

- підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи);

- компенсація громадянам втрати частини доходів (до яких, зокрема, відносяться і пенсії) у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом ;

- сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (Інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Не дивлячись на те, що у частині 2 статті 46 Закону про пенсії зазначено, що компенсації підлягають нараховані суми пенсії, цю норму слід застосовувати і при будь-якій іншій затримці виплати пенсії внаслідок неправомірних дій з боку органу, що призначає та виплачує пенсію (неправомірної відмови у призначенні або перерахунку пенсії, заниження розміру пенсії при її призначенні та перерахунку тощо), тому що в таких ситуаціях у пенсіонера об'єктивно (згідно закону) виникає право на нарахування пенсії в певних підвищених розмірах, але це нарахування в повному обсязі не відбувалося саме з вини органу, що призначає і сплачує пенсію (відповідачів).

Вимога позивача щодо зобовязання Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді здійснити перерахунок підвищення до пенсії як інваліду війни II групи в розмірі 200 процентів мінімальних пенсій за віком з 01.01.2004 року не підлягає задоволенню.

З 01.01.2006р. набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким ч. 3 ст. 13 було викладено в новій редакції, а саме: «Інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам війни у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 2 групи 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 3 групи 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність».

Зазначені зміни діють з 01.01.2006 року по цей час і не було прийнято жодних рішень Конституційного Суду щодо визнання їх неконституційними та такими, що підлягають скасуванню.

На підставі ч.2 ст.19, ч.1 ст.46, ст.152 Конституції України, ст.ст.48, 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1, 3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та керуючись ст.ст. 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Кіровограді Кіровоградської області повязані з відмовою виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі, меншому ніж передбачено статтею 50, частиною 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Кіровограді Кіровоградської області призначити ОСОБА_1 державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду 2-ої групи у відповідності з вимогами, встановленими ст.50, ч.4 ст. 54, ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку державної пенсії у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю з розрахунку 75 відсотків мінімальної пенсії за віком розрахованої з урахуванням визначеного ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2004 р. по 04.04.2011 р., з урахуванням сум пенсії, що ним отримані за вказаний період.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Кіровограді Кіровоградської області здійснити вищевказані перерахунки та виплату пенсій ОСОБА_1 з нарахуванням та сплатою компенсації втрати частини доходів за весь період невиплати тих сум пенсій, які повинні були йому сплачуватися і були не донараховані, відповідно до вимог статей 3 та 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі прийняття постанови в порядку скороченого провадження апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_2