Справа № К/9991/61031/11-С
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" червня 2015 р. К/9991/61031/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2011 року по справі № 2а-1318/09/1370 (56214/09/9104)

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області

третя особа ОСОБА_4

про скасування постанови про накладення штрафу та постанови про результати розгляду скарги,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2009 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, третя особа ОСОБА_4 про скасування постанов.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2009 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною постанову Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 30 грудня 2008 року ВП № 2611186 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у розмірі 510 грн.

Визнано протиправною постанову Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 23 січня 2009 року про результати розгляду скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 14 січня 2009 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2011 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконанні у Підрозділі примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області перебуває виконавчий лист № 2а-327/06, виданий 13 грудня 2006 року Галицьким районним судом м. Львова, яким зобов'язано службових осіб Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (пенсійний відділ) провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 з 1 січня 2005 року, включивши преміювання у розмірі 33,3% в обрахунок надбавки за безперервну службу.

На адресу позивача 3 вересня 2008 року, 2 жовтня 2008 року, 31 жовтня 2008 року, 27 листопада 2008 року, 16 грудня 2008 року державним виконавцем надіслано вимоги в порядку статей 5, 6 Закону України «Про виконавче провадження», якими позивача зобов'язано надати копії відповідних підтверджуючих документів щодо виконання судового рішення з урахуванням довідки Головного управління Міністерства Внутрішніх справ України від 22 вересня 2008 року №91-4171.

Листами Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 10 вересня 2008 року №7325/06-22, 9 жовтня 2008 року №7019/07-14, 7 листопада 2008 року №8995/06-22, 4 грудня 2008 року №9853/06-22 повідомлялось про хід виконання судового рішення, а листом від 23 грудня 2008 року №10417/06-22 повідомлено, що ОСОБА_4 здійснено перерахунок пенсії з 1 січня 2005 року з урахуванням довідки Головного управління Міністерства Внутрішніх справ України у Львівській області від 22 вересня 2008 року №91-4171 та зазначено, що вимога перерахунку за нормами чинними на 22 березня 2005 року у виконавчому документі відсутня.

Вважаючи свою вимогу не виконаною, державним виконавцем складено акт і постановою від 30 грудня 2008 року ВП №2611186 на позивача накладено штраф у розмірі 510 грн. В мотивувальній частині постанови вказано, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, здійснено ОСОБА_4 перерахунок пенсії без врахування довідки Головного управління Міністерства Внутрішніх справ України від 22 вересня 2008 року №91-14171 за нормами чинними станом на 22 березня 2005 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відповідно до частини 2 статті 87 Закону України «Про виконавче провадження» звернулось із скаргою до начальника Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, в якій просило зупинити виконання та скасувати постанову державного виконавця від 30 грудня 2008 року ВП№2611186 та винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Постановою начальника Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 23 січня 2009 року винесеною за результатами розгляду скарги відмовлено у її задоволенні.

Не погоджуючись із вказаними постановами, позивач звернувся з позовом до Львівського окружного адміністративного суду та просив їх скасувати і зобов'язати державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступного.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2007 року встановлено спосіб і порядок виконання рішення, ухваленого у справі 2а-327/06, відповідно до якої Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зобов'язано провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 з 1 січня 2005 року, включивши преміювання у розмірі 33,3% (727,60 грн.) в розрахунок надбавки за безперервну службу. Аналогічні вимоги зазначено і у виконавчому листі № 2а-327/06, виданому 13 грудня 2006 року Галицьким районним судом м. Львова.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами частин 1 та 2 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до Закону України «Про державну виконавчу службу» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

З аналізу наведених норм вбачається, що державний виконавець в ході виконавчого провадження не може виходити за межі стягнення, зазначеного у виконавчому документі та змінювати зміст виконуваного рішення, зокрема вимагати у боржника здійснити перерахунок пенсії за нормами чинними на 22 березня 2005 року.

За таких обставин, виконавчий лист №2а-327/06, виданий 13 грудня 2006 року Галицьким районним судом м. Львова є виконаним, а державний виконавець не мав підстав для винесення постанови про накладення штрафу на боржника вже після добровільного виконання.

Постанова начальника Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 23 січня 2009 року, винесена за результатами розгляду скарги, також є помилковою з аналогічних підстав.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо часткового задоволення позовних вимог, крім вимоги про зобов'язання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, якому надані такі повноваження.

Виходячи з викладеного, постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2011 року підлягає скасуванню, а постанова Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2009 року є правильною та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасовано помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2011 року скасувати.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2009 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.