Справа № 2-а-802/11
Суддя: Микитей Л. Л.
Дата ухвалення: 2011-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кривоозерський районний суд Миколаївської області
Дата документу 29.04.2011
Справа № 2-а-802 2011 р.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 квітня 2011 року смт. Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області в складі судді Микитей Л.Л., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Кривоозерському районі про визнання бездіяльності протиправною щодо відмови здійснити перерахунок підвищення до пенсії як дитині війни та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 23 лютого 2011 року звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Кривоозерському районі про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок і провести відповідні виплати підвищення до пенсії як дитині війни з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, за 2009, 2010 рр. та. в подальшому здійснювати нарахування і виплату підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Свої вимоги обґрунтувала тим, що належить до соціальної категорії «дитина війни»та відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року (далі Закон № 2195-ІV), має право на підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на те, що виплати підвищення до пенсії проведені відповідачем у меншому, ніж передбачено Законом № 2195-ІV розмірі, при зверненні до відповідача, в проведені перерахунку вказаної соціальної виплати відмовлено, позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 20 квітня 2011 року позовні вимоги в частині щодо зобовязання здійснити перерахунок підвищення до пенсії та провести відповідні виплати з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 22 жовтня 2010 року залишені без розгляду. В решті позовних вимог відкрито скорочене провадження.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 народилася 03 червня 1936 року. Згідно пенсійного посвідчення серії АБ № 470607 отримує пенсію за віком та відноситься до соціальної категорії «дитина війни»в розумінні статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року.

Відповідно до статті 6 цього Закону дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Позивачці виплачується підвищення до пенсії як дитині війни по 49 грн.80 коп. щомісячно, тобто в розмірі встановленому Постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи громадян гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Крім того ч. 2 статті 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»передбачає, що соціальні гарантії дітям війни, встановленні цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно - правовими актами.

Отже, за Конституційними нормами виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру підвищення до пенсії позивачу, як дитині війни, застосуванню підлягає стаття 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни », а не постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

З припису статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»випливає, що під час визначення підвищення до пенсії за основу береться мінімальна пенсія за віком.

Порядок визначення розміру мінімальної пенсії за віком встановлений частиною першою статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за приписами якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, Управління пенсійного фонду України в Кривоозерському районі , як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти відповідно до вимог статті 6 Закону України № 2195-ІV і виплачувати позивачці підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Оскільки Управління пенсійного фонду України в Кривоозерському районі перерахунок та виплату підвищення до пенсії згідно зі статтею 6 Закону № 2195-ІV позивачці не провело, про свою відмову повідомило в відповіді № 1252-Б від 23 грудня 2010 року, рішення про останнє не приймалося, чим допустило протиправну бездіяльність, тому права позивача як дитини війни підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення статті 99, 100 КАС України, права позивача підлягають захисту за період з 23 жовтня 2010 року по 29 квітня 2011 року.

Згідно Кодексу адміністративного судочинства України передбачено відновлення прав громадян, які були порушені на день винесення судом рішення, отже підстав для зобовязання відповідача в подальшому нараховувати та виплачувати підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі передбаченому Законом України № 2195-ІV не має, так як відсутні докази, що в подальшому ці права та обовязки позивачки будуть порушуватися, тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог в частині щодо зобовязання відповідача в подальшому нараховувати підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі, передбаченому Законом України № 2195-ІV необхідно відмовити.

На підставі ст. ст. 3, 22, 46, 48, 152 Конституції України, Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№ 2195-ІV від 18 листопада 2004 року керуючись ст. ст. 8, 9, 11, 12, 71, 86, 99, 158, 1832 , ч.2 ст. 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Визнати бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Кривоозерському районі протиправною.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Кривоозерському районі здійснити перерахунок підвищення до пенсії ОСОБА_1 з 23 жовтня 2010 року по 29 квітня 2011 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Кривоозерський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. .

СУДДЯ : (підпис)

Копія вірна:

Суддя Кривоозерського

районного суду ОСОБА_2