Справа № 2-а-3918/10
Суддя: Ярошенко Т. О.
Дата ухвалення: 2010-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3918/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2010 р. суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Охтирському районі про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання проведення нарахування пенсійного забезпечення відповідно до чинного законодавства,-

ВСТАНОВИВ:

08.12.2010 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом до відповідача про визнання його бездіяльності протиправною та зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Охтирському районі здійснити перерахунок його державної додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком та державної основної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, ІІІ групи інвалідності відповідно до ст. 50 та ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та провести відповідні виплати починаючи з часу постановки на пенсійний облік - 20.12.2002 року.

09.12.2010 року судом винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі, копія якої направлена відповідачу. Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження отримав та в установлений законодавством строк надав суду письмові заперечення на позов.

Відповідач в письмовому запереченні зазначив, що ОСОБА_1 дійсно перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Охтирському районі з 20.12.202 року та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи, призначену відповідно до ст.ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До основного розміру пенсії позивачу згідно з Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі віднесеній до І категорії, призначена та виплачується щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю для інвалідів ІІІ групи у розмірі 15 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» встановлені мінімальні розміри пенсій для осіб, яким встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою та яким призначено пенсії за Законом України «Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 р., що мають ІІІ групу інвалідності допомога не може бути меншою ніж 760 гривень. У письмовому запереченні також зазначено, що управління Пенсійного фонду у Охтирському районі діяло у межах повноважень, у порядок та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

Суддя, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне.

Позивач підтвердив доказами обставини, на які посилається в позові, зокрема те, що являється особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи ( категорія 1 ), учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, надавши суду копію пенсійного посвідчення.

Спірні правовідносини виникли в звязку з реалізацією права позивача на отримання основної та додаткової пенсії, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи ( категорія 1 ) має ІІІ групу інвалідності, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворих внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, що підтверджується посвідченням серії А № 411845 виданого 28.12.2002 року Сумською облдержадміністрацією ( а.с.14).

Встановлено, що ОСОБА_1 з 20.12.2002 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Охтирському районі.

Суд дійшов висновку про невідповідність відмови позивача вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.08.1991 року.

Відповідно до положень ст. 49 зазначеного Закону, пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Стаття 50 зазначеного Закону, яка діяла до прийняття Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» № 107-VI від 28.12.2007 року, передбачає розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до 1 категорії інвалідам ІІІ групи 50% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 вищезазначеного Закону, яка діяла до прийняття Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» № 107-VI від 28.12.2007 року, передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, було визнано не конституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими змінювалися розміри основної та додаткової пенсій, визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд не може погодитися з доводами відповідача щодо нарахування пенсії позивачу відповідно до Постанови КМУ від 03.01.2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок кошів державного бюджету», оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу.

Згідно пунктів 3 та 4 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Також суд не може погодитися з доводами відповідача щодо неможливості застосування відносно позивача положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в звязку з тим, що нарахування пенсії йому проводиться за іншим законом, оскільки відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не може бути підставою для реалізації конституційної гарантії та права на отримання пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю.

В звязку з чим суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання основної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній інший законодавчий акт, що визначив би цей розмір чи встановив інший розмір.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виплата нарахованих сум пенсії, не отриманих з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, здійснюється за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, в звязку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Позивачем заявлена вимога про зобовязання відповідача здійснити перерахунок та провести виплату державної додаткової пенсії з урахуванням 50% мінімальної пенсії за віком та держаної основної пенсії у розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком у відповідності до ст.ст. 50,54,67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з постановки на пенсійний облік, з 20.12.2002 року з нарахованою компенсацією втрати частини доходів в наслідок несвоєчасного нарахування та виплати пенсії в повному обсязі.

Вирішуючи спір в межах позовних вимог суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме з 01.01.2004 року з дня набрання Законом чинності з урахуванням фактично отриманих позивачем виплат, відмовивши в решті позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 64 Конституції України, ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи, ст.ст. 28, 46 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду в Охтирському районі.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду в Охтирському районі здійснити ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до вимог ст. 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з розміру пенсії за віком визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 01.01.2004 року з урахуванням фактично отриманих позивачем виплат.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду в Охтирському районі здійснити ОСОБА_1 перерахунок додаткової пенсії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру пенсії за віком визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 01.01.2004 року з урахуванням фактично отриманих позивачем виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Управління Пенсійного фонду в Охтирському районі зобовязаний виконати дану постанову негайно.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського адміністративного апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня отримання копії даної постанови.

Суддя Т.О. Ярошенко