Справа № 810/1374/15
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року 810/1374/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Луценко К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Київської митниці Державної фіскальної служби до Бориспільського управління Державної казначейської служби України Київської області про визнання неправомірними дій, неправомірним та скасування попередження,

за участю представників сторін:

від позивача: Падун Є.В., довіреність від 18.05.2015 №4204/1/10-70-10-47

від відповідача: не з'явився

Суть спору: Київська митниця ДФС звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Бориспільського управління Державної казначейської служби Київської області про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у прийнятті та оплаті платіжних документів Київської митниці ДФС, зазначених у реєстрі фінансових зобов'язань №7 від 05.02.2015, наданому на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 у справі №810/1894/14 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської митниці ДФС; визнання неправомірним та скасування попередження Бориспільського управління Державної казначейської служби Київської області від 16.02.2015 №6 про неналежне виконання бюджетного законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовані дотриманням позивачем встановленого законодавством порядку добровільного виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі №810/1894/14 від 30.10.2014 про стягнення з Київської митниці Міндоходів на користь незаконно звільненого працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.02.2014 по 29.10.2014 у розмірі 30710,00 грн. Зокрема, позивач зазначає, що Київська митниця ДФС як правонаступник Київської митниці Міндоходів на виконання вищевказаної постанови суду та заяви колишнього співробітника ОСОБА_2 про повернення йому коштів за час вимушеного прогулу видала наказ від 28.01.2014 №55-о «Про виплату коштів за час вимушеного прогулу». 05.02.2015 позивач надав відповідачу для оплати платіжні документи, реєстри бюджетних зобов'язань та вищезгадану постанову Київського апеляційного адміністративного суду по справі №810/1894/14 від 30.10.2014. Однак відповідач відмовив позивачу в прийнятті та оплаті вказаних документів, при цьому виніс оспорюване попередження про неналежне виконання бюджетного зобов'язання при реєстрації бюджетного зобов'язання.

Не погодившись з таким рішенням позивач звернувся до відповідача зі скаргою від 23.02.2015 з проханням скасувати попередження від 16.02.2015 №6 та прийняти до виконання платіжні документи митниці від 05.02.2015, на яку отримав відповідь, в якій повідомлено про недоліки у поданих документах.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.01.2015 митниці відмовлено у відкритті касаційного провадження з перегляду постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі №810/1894/14 від 30.10.2014, відтак вказана постанова суду апеляційної інстанції є остаточним судовим рішенням, яке набрало законної сили, та підлягає обов'язковому виконанню.

Позивач вважає протиправною вимогу відповідача надати оригінал виконавчого документу, оскільки стягувачами є фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів, у спірних відносинах такою особою є ОСОБА_2, а не Київська митниця ДФС.

Також позивач зазначає, що при нарахуванні та виплаті колишньому працівнику заробітної плати за час вимушеного прогулу позивач є податковим агентом, до обов'язків якого входить нарахування та утримання податків та зборів, зокрема, податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та військового збору, які і були утримані при нарахуванні ОСОБА_2 суми заробітної плати за час вимушеного прогулу. Відтак позивач не погоджується із доводами відповідача про те, що сума стягнення, яка зазначена в постанові суду апеляційної інстанції, не повинна враховувати обов'язкових податків та зборів, оскільки на думку позивача суд визначає суму заробітної плати без утримання податків та інших обов'язкових платежів.

Крім того, позивач зазначає, що у реєстрі бюджетних зобов'язань №7 від 05.02.2015 в графі «номер документу» митницею правильно вказано саме номер заявки №9 на видачу готівки та перерахування коштів на вкладні рахунки, тому вважає протиправною вимогу відповідача проставляти у графі «номер документу» замість слова «заявка» номер цієї заявки.

Відповідач проти позову заперечує у повному обсязі, надавши суду письмові заперечення, в яких зазначає, що рішення суду про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується органами Державного казначейська України відповідно до Закону України "Про виконавче провадження України". Крім того, порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845. Відповідач стверджує, що саме цей порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами. Зазначає, що сума, яка вказана в платіжному дорученні на користь ОСОБА_2 складала 24050,55 грн., а сума зазначена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду по справі №810/1894/14 від 30.10.2014 становить 30710 грн., що є недопустимим.

В судовому засіданні 28.05.2015 представник позивача підтримав поданий адміністративний позов та просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про розгляд справи був сповіщений належним чином, в матеріалах справи є розписка.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, які є у справі, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 в адміністративній справі №810/1894/14 за позовом ОСОБА_2 до Київської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов'язання вчинити певні дії, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, постанову Київського окружного адміністративного суду від 01.04.2014 скасовано. Адміністративний позов ОСОБА_2 до Київської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Київської митниці Міндоходів від 30.01.2014 № 56-о "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2.". Поновлено ОСОБА_2 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного посту "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці Міндоходів з 30.01.2014. Стягнуто з Київської митниці Міндоходів на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.02.2014 по 29.10.2014 у розмірі 30710,00 грн. (а.с.12-15).

Вказана постанова суду набрала законної сили в день її ухвалення 30.10.2014.

26 грудня 2014 року до митниці звернувся ОСОБА_2 з заявою про повернення йому коштів за час вимушеного прогулу у зв'язку з набранням чинності рішенням суду від 30.10.2014 у справі №810/1894/14 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Київської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов'язання вчинити певні дії (а.с.11).

Наказом Київської митниці ДФС, яка є правонаступником Київської митниці Міндоходів, від 28.01.2015 №55-о «Про виплату коштів за час вимушеного прогулу», на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 по справі №810/1894/14 наказано провести ОСОБА_3 виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.02.2014 по 29.10.2014 у розмірі 30710 грн. Пункт 2 вказаного наказу передбачає вимоги щодо проведення ОСОБА_2 відповідних нарахувань з оплати праці згідно з чинним законодавством (а.с.16).

Київська митниця ДФС 05.02.2015 надала Бориспільському управлінню ДКСУ Київської області для оплати реєстр бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 05.02.2015 №7, реєстр платіжних доручень розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 05.02.2015, заявку на видачу готівки та перерахування коштів на вкладні рахунки №9 від 05.02.2015 та платіжні доручення №48 від 05.02.2015 з призначенням платежу «перерахування коштів за час вимушеного прогулу з 01.02.14 по 30.10.14 за рішенням суду», №49 від 05.02.2015 з призначенням платежу «військовий збір 1,5% з коштів за час вимушеного прогулу за рішенням суду», №50 від 05.02.2015 з призначенням платежу «податок з доходів фізичних осіб з коштів за час вимушеного прогулу за рішенням суду», №51 від 05.02.2015 з призначенням платежу «єдиний соціальний внесок 6,1% з коштів за час вимушеного прогулу за рішенням суду», №52 від 05.02.2015 з призначенням платежу «єдиний соціальний внесок 36,3% з коштів за час вимушеного прогулу за рішенням суду» (а.с.17-23).

Відповідач відмовив Київській митниці ДФС в прийнятті та оплаті вказаних документів, при цьому було видано попередження від 16.02.2015 №6 про неналежне виконання бюджетного законодавства при реєстрації фінансового зобов'язання №7 від 05.02.2015 (а.с.24).

В обґрунтування прийнятого попередження відповідач зазначає, що позивачем порушено вимоги п.2.9 Порядку, затвердженого наказом МФУ від 02.03.2012 №309: відсутність документів, які підтверджують факт узяття бюджетного фінансового зобов'язання. Крім того вказано, що підтвердні документи, визначені п.6 Постанови №845 та №9 від 05.02.2015, які зазначені у реєстрі бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів, до Бориспільського УДКСУ Київської області установою не надані.

Не погодившись з таким рішенням відповідача митниця подала скаргу від 23.02.2015 №1556/1/10-70-05-47 до Бориспільського УДКСУ Київської області та Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області (а.с.25-27).

Листом від 19.03.2015 №05-03/42 Бориспільське управління державної казначейської служби України Київської області повідомлено Київську митницю ДФС про недоліки у поданих документах. Попередження від 16.02.2015 №6 про неналежне виконання бюджетного законодавства не скасовано. Відповідач зазначив, що з приводу виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 до казначейства звернувся сам стягувач - ОСОБА_2 та надав усі необхідні документи, в тому числі оригінал виконавчого листа. Після зміни боржника у виконавчому листі відповідачем будуть проведені необхідні заходи щодо його виконання (а.с.28-29).

Будь-якої відповіді з Головного управління Державної казначейської служби у Київській області до митниці не надходило.

Судом встановлено, що відповідно до повідомлення про безспірне списання коштів з рахунків боржника та на підставі меморіального ордеру №7 від 10.04.2015 на виконання виконавчого листа №810/1894/14 від 06.03.2015 про стягнення з Київської митниці ДФС на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу 30710 грн. Бориспільським управлінням Державної казначейської служби України Київської області 14 квітня 2015 року проведено примусове списання коштів з рахунку позивача №9083 в сумі 30710 грн. з поповненням карткового рахунку №96334 ОСОБА_2 (а.с.103, 105, 106).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Судом встановлено, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року у справі №810/1894/14 з урахуванням положень статті 254 КАС України набрала законної сили 30.10.2014. Резолютивною частиною зазначеного судового рішення ухвалено, зокрема, стягнути з Київської митниці Міндоходів на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.02.2014 по 29.10.2014 у розмірі 30710 грн.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 ст. 255 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрана законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є підставою для його виконання.

Таким чином, Київська митниця ДФС прийняла рішення про добровільне виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року у справі №810/1894/14, яка набрала законної сили.

Порядок виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевого бюджетів, або боржників затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, який розроблено у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" і пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України (далі - Порядок №845).

В пункті 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України передбачені положення щодо врегулювання безспірного списання коштів бюджету. Визначення поняття безспірного списання наведене у Порядку № 845 - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Тобто, як вбачається з вищевикладеного, Порядок № 845 регламентує питання виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, яке здійснюється у примусовому порядку, про що свідчить застереження щодо відсутності згоди органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів про стягнення коштів.

Однією з підстав відмови Київській митниці ДФС у прийнятті та оплаті платіжних документів, зазначених у реєстрі фінансових зобов'язань № 7 від 05.02.2015, була відсутність необхідних документів, встановлених пунктом 6 Порядку № 845, а саме, оригіналу виконавчого документа.

Разом з тим, пунктом 6 Порядку № 845, на який посилається відповідач, передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

При цьому, згідно з п. 2 Порядку № 845 стягувачами є фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів. Тобто, у даному випадку стягувачем є ОСОБА_2, яким й отримано оригінал виконавчого листа. А отже, Київська митниця ДФС фактично не могла мати оригіналу виконавчого листа.

Крім того, наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2012 № 1407 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 січня 2013 р. за N 130/22662) затверджено Порядок казначейського обслуговування державного бюджету за витратами (далі - Порядок № 1407).

Відповідно до п. 47 ст. 2 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів - це бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань та здійснення витрат бюджету. Київська митниця ДФС у спірних правовідносинах є розпорядником бюджетних коштів.

Згідно з п. 11.1 розділу XI Порядку № 1407 органи Казначейства здійснюють розрахунково-касове обслуговування розпорядників бюджетних коштів шляхом проведення платежів з реєстраційних, спеціальних реєстраційних рахунків розпорядників бюджетних коштів та рахунків одержувачів бюджетних коштів, відкритих в органах Казначейства, відповідно до кошторисів, планів асигнувань загального фонду державного бюджету (за винятком надання кредитів з державного бюджету), планів надання кредитів із загального фонду державного бюджету, планів спеціального фонду державного бюджету (за винятком власних надходжень бюджетних установ та відповідних видатків) або планів використання бюджетних коштів та помісячних планів використання бюджетних коштів.

Відповідно до п. 11.3 розділу XI Порядку № 1407 органи Казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень (додаток 31 до цього Порядку) за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі наявності в обліку відповідного бюджетного зобов'язання та бюджетного фінансового зобов'язання у межах залишків на рахунках для обліку відкритих асигнувань.

Пунктом 11.7 розділу XI Порядку № 1407 передбачено, що подані розпорядниками бюджетних коштів платіжні доручення перевіряються органами Казначейства щодо наявності всіх необхідних реквізитів, відповідності підписів відповідальних посадових осіб і відбитка печатки установи зразкам. За правильність оформлення та достовірність інформації, наведеної у платіжному дорученні, відповідає розпорядник бюджетних коштів (одержувач бюджетних коштів). Після проведення платежу на платіжних дорученнях, за якими проведено оплату, ставиться відмітка у вигляді відбитка штампа казначея "Оплачено".

Пунктом 11.8 розділу XI Порядку № 1407 встановлено вичерпний перелік підстав для неприйняття платіжного доручення до виконання. Зокрема, згідно з цим пунктом платіжне доручення не приймається до виконання у разі:

а) неправильного заповнення реквізитів, або незаповнення хоча б одного з реквізитів, та/або недотримання вимог до оформлення платіжного документа;

б) відсутності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми, крім бюджетних програм, за якими не складаються паспорти бюджетних програм;

в) відсутності в обліку органів Казначейства відповідних бюджетних зобов'язань та бюджетних фінансових зобов'язань;

г) невідповідності платежу зареєстрованим бюджетним зобов'язанням та бюджетним фінансовим зобов'язанням;

ґ) невідповідності зазначеного коду економічної класифікації видатків та класифікації кредитування бюджету економічній характеристиці платежу;

д) обмеження здійснення видатків та надання кредитів, що встановлюється нормативно-правовими актами;

е) накладення арешту на кошти, що перебувають на відповідному рахунку розпорядника бюджетних коштів;

є) зупинення операцій з бюджетними коштами на відповідному рахунку розпорядника бюджетних коштів;

ж) надходження до органів Казначейства відповідного рішення органу оскарження за результатами розгляду скарги щодо порушення законодавства у сфері державних закупівель та/або копії рішення суду про визнання результатів процедури закупівель недійсними, яке набрало законної сили;

з) відсутності або недостатності невикористаних відкритих асигнувань у частині загального та спеціального фондів державного бюджету (крім власних надходжень бюджетних установ) розпорядників бюджетних коштів (одержувачів бюджетних коштів) та відсутності або недостатності коштів (у частині власних надходжень бюджетних установ) на відповідних рахунках розпорядників бюджетних коштів;

и) перевищення показників, затверджених у кошторисах, планах асигнувань загального фонду державного бюджету (за винятком надання кредитів з державного бюджету), планах надання кредитів із загального фонду державного бюджету, планах спеціального фонду державного бюджету (за винятком власних надходжень бюджетних установ та відповідних видатків), планах використання бюджетних коштів розпорядників бюджетних коштів (одержувачів бюджетних коштів);

і) неподання документів, що підтверджують отримання товарів (робіт, послуг) за договорами, згідно з умовами яких було здійснено авансування.

Платіжне доручення, не прийняте до виконання, не пізніше наступного робочого дня повертається без виконання органами Казначейства розпорядникам бюджетних коштів (одержувачам бюджетних коштів), від яких воно надійшло.

На зворотному боці платіжного доручення, не прийнятого у зв'язку з причинами, зазначеними у підпунктах "а", "е" - "з" цього пункту, зазначаються причини повернення без виконання та дата його повернення за підписами керівника структурного підрозділ) (заступника керівника структурного підрозділу) і виконавця.

У разі коли платіжне доручення не прийняте до виконання у зв'язку з порушенням бюджетного законодавства розпорядниками бюджетних коштів (одержувачами бюджетних коштів), органи Казначейства застосовують заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, визначені Бюджетним кодексом України (ст. 117 Бюджетного кодексу України).

У заявках на видачу готівки для виплати заробітної плати указуються суми податку на доходи фізичних осіб, суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інші платежі, які утримані із заробітної плати та нараховані на фонд оплати праці відповідно до законодавства.

Отже, судом досліджено подані позивачем до відповідача документи, складені на виконання постанови суду апеляційної інстанції від 30.10.2014 та встановлено, що вони оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, з відповідними реквізитами.

Таким чином, дії митниці по підготовці та поданні платіжних документів за реєстром фінансових зобов'язань №7 від 05.02.2015 на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.14 у справі № 810/1894/14, є правомірними, а документи оформлені належним чином.

Отже, суд дійшов висновку, що дії Бориспільського управління Державної казначейської служби України Київської області щодо відмови у прийнятті та оплаті платіжних документів Київської митниці ДФС, зазначених у реєстрі фінансових зобов'язань № 7 від 05.02.2015, наданому на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.14 у справі № 810/1894/14 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської митниці Міндоходів є протиправними.

Відповідальність та заходи впливу за вчинені порушення бюджетного законодавства визначено главою 18 Бюджетного кодексу України.

Статтею 117 Бюджетного кодексу України передбачено заходи впливу за порушення бюджетного законодавства. Так, за порушення бюджетного законодавства до учасників бюджетного процесу можуть застосовуватися такі заходи впливу, зокрема, попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства - застосовується в усіх випадках виявлення порушень бюджетного законодавства. Виявлені порушення бюджетного законодавства мають бути усунені в строк до 30 календарних днів.

Разом з тим, статтею 118 Бюджетного кодексу України передбачено застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства. Попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства може застосовуватися учасниками бюджетного процесу, уповноваженими цим Кодексом на здійснення контролю за дотриманням бюджетного законодавства. Рішення про застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства, визначених пунктами 2-5 та 7 частини першої статті 117 цього Кодексу, приймається Міністерством фінансів України, органами Казначейства України, органами державного фінансового контролю, місцевими фінансовими органами, головними розпорядниками бюджетних коштів у межах встановлених їм повноважень на підставі протоколу про порушення бюджетного законодавства або акта ревізії та доданих до них матеріалів. Рішення набирає чинності з дня його підписання. Форма та порядок складання протоколу про порушення бюджетного законодавства встановлюються Міністерством фінансів України. Не допускається застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства, визначених статтею 117 цього Кодексу, за раніше виявлені і усунені порушення бюджетного законодавства. Інформація про результати здійснення контролю за дотриманням бюджетного законодавства оприлюднюється органами, уповноваженими на здійснення контролю за дотриманням бюджетного законодавства, якщо інше не передбачено законом.

Судом встановлено, що відповідачем не дотримано вимог чинного законодавства при винесенні попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства, оскільки протоколу про порушення бюджетного законодавства або акта ревізії та доданих до них матеріалів відповідачем не складено.

Крім того, при застосуванні заходів впливу за порушення бюджетного законодавства, Державна казначейська служба України користується Методичними рекомендаціями щодо порядку застосування органами Державної казначейської служби України заходів впливу за порушення бюджетного законодавства, затвердженими наказом Державної казначейської служби України від 29.12.2012 № 394. Так, зокрема, пунктом 2.2 розділу 2 Методичних рекомендацій передбачено, що в попередженні про неналежне виконання бюджетного законодавства обов'язково зазначаються: суть порушення бюджетного законодавства; посилання на норми нормативно-правових актів, які порушено та є підставою для складання попередження; термін усунення порушення бюджетного законодавства; назва, номер, дата та сума документа, який повертається без виконання; у разі наявності у документах, наданих з порушенням бюджетного законодавства, код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (код тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів), номер реєстраційного/спеціального реєстраційного рахунку.

Підпунктом «б» пункту 2.9 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 № 309 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 березня 2012 року за №419/20732), передбачено, що органи казначейства не реєструють фінансові зобов'язання у разі: відсутності відповідного бюджетного зобов'язання, відображеного у бухгалтерському обліку виконання державного та місцевих бюджетів; відсутності у розпорядника бюджетних коштів фактичних надходжень спеціального фонду; відсутності документів, які підтверджують факт узяття бюджетного фінансового зобов'язання; недотримання вимог щодо оформлення поданих документів; невідповідності фінансового зобов'язання відповідному бюджетному зобов'язанню, відображеному в бухгалтерському обліку виконання державного та місцевих бюджетів; недотримання розпорядниками бюджетних коштів бюджетних повноважень та обмежень, які вводяться законодавчими та іншими нормативно-правовими актами.

Суд зазначає, що в попередженні про неналежне виконання бюджетного законодавства від 16.02.2015 № 6, вказано, що Київською митницею порушено вимоги пункту 2.9 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 № 309, та як порушення зазначено саме „відсутність документів, які підтверджують факт узяття бюджетного фінансового зобов'язання".

Зазначений документ - заявка № 9 від 05.02.2015 року, був наданий до Бориспільського УДКСУ Київської області у складі пакету документів на виплату середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу ОСОБА_2. Цей факт був визнаний відповідачем у судовому засіданні 20.04.2015, а тому підстав стверджувати, що підтвердний документ № 9 був відсутній, немає.

Крім того, це підтверджується і листом Бориспільського УДКСУ Київської області від 27.04.2015 № 05-24/217, в якому зазначено, що Київською митницею ДФС неправильно заповнено графу "дані бюджетного фінансового зобов'язання: номер документа", в якій замість цифри „9" мало бути зазначене слово "Заявка". Проте, це може підпадати під інше порушення - визначене у абзаці 5 підпункту б пункту 2.9 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, а саме: недотримання вимог щодо оформлення поданих документів.

Отже, при винесенні оспорюваного попередження від 16.02.2015 № 6, відповідач вказав на порушення, якого фактично не було.

Таким чином, митниця не допускала порушення, передбаченого абзацом 4 підпункту б пункту 2.9 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Мінфіну від 02.03.2012 № 309 (відсутність документів, які підтверджують факт узяття бюджетного фінансового зобов'язання). Саме відсутність підтвердних документів, як зазначено в попередженні про неналежне виконання бюджетного законодавства № 6 від 16.02.2015, стала підставою для його видання та відмови у реєстрації фінансового зобов'язання митниці.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що Бориспільським управлінням ДКСУ Київської області згідно повідомлення від 10.04.2015 №7 про безспірне списання коштів з рахунків боржника на підставі меморіального ордеру від 14 квітня 2015 року проведено примусове списання коштів з рахунку у сумі 30710 грн. Отже, фактично постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 по справі №810/1894/14 в частині стягнення з Київської митниці ДФС на користь ОСОБА_2 середнього заробітку на час вимушеного прогулу - виконана.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Київська митниця ДФС діяла відповідно до чинного законодавства, матеріалами справи спростовано висновки щодо вчинення Київською митницєю ДФС порушення бюджетного законодавства, застосування до неї такого заходу впливу як попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства є безпідставним, а отже і саме попередження є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Бориспільського управління Державної казначейської служби України Київської області щодо відмови у прийнятті та оплаті платіжних документів Київської митниці ДФС, зазначених у реєстрі фінансових зобов'язань № 7 від 05.02.2015, наданому на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.14 у справі № 810/1894/14 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської митниці Міндоходів.

Визнати протиправним та скасувати попередження Бориспільського управління Державної казначейської служби України Київської області від 16.02.2015 № 6 про неналежне виконання бюджетного законодавства.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.