Справа № 2а/2270/5214/11
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2015 р. м. Київ К/9991/65906/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Карася О.В.

Олендера І.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбікормовий завод»

на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2011 року

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2011 року

у справі № 2270/5214/11

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбікормовий завод»

до Старокостянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Комбікормовий завод» (далі - ТОВ «Комбікормовий завод»; позивач) звернулось до суду з позовом до Старокостянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області (далі - Старокостянтинівська ОДПІ Хмельницької області; відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 09 березня 2011 року.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2011 року, адміністративний позов залишено без задоволення в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями у справі, позивач оскаржив їх в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, ТОВ «Комбікормовий завод», посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2011 року, ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2011 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В запереченні на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а постановлені у справі судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку податкової звітності ТОВ «Комбікормовий завод» з податку на прибуток за 2010 рік, за результатами якої складено акт № 199-1500-00686960 від 15 лютого 2011 року.

На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 09 березня 2011 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 79 423,00 грн. (63 538,00 грн. - основний платіж, 15 885,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

За наслідками адміністративного оскарження, названий акт індивідуальної дії залишено без змін.

Перевіркою встановлено порушення товариством підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4, підпункту 5.2.7 пункту 5.2 статті 5, підпункту 8.1.2 пункту 8.1 статті 8 Закону України від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 334/94-ВР) з огляду на заниження валового доходу на 75 762,00 грн., неправомірне збільшення валових витрат у рядку 05.02 «самостійно виявлені помилки за результатами минулих податкових періодів» на 127 075,00 грн. та завищення амортизаційних відрахувань на 51 313,00 грн. при складанні декларації з податку на прибуток за 2010 рік.

Залишаючи адміністративний позов без задоволення в повному обсязі, суди попередніх інстанцій виходили з того, що факт порушення вимог Закону № 334/94-ВР позивачем по суті не заперечується, а недотримання податковим органом порядку проведення камеральної перевірки, на що на обґрунтування своєї позиції посилається товариство, не може, на думку судових інстанцій, слугувати виключною підставою для скасування акту індивідуальної дії, прийнятого за наслідками такої перевірки.

Однак, колегія суддів не може визнати вказані доводи обґрунтованими, позаяк нормами Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України), з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок проведення повірок, в тому числі камеральних. Лише їх дотримання може бути підставою для висновку про законність такої перевірки.

Зокрема, відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Однак, як з'ясовано судами, при проведенні розглядуваної перевірки відповідачем використано не лише наявну в нього податкову звітність, а й іншу податкову інформацію, що останнім не заперечуються та обумовлює протиправність дій контролюючого органу щодо здійснення такої перевірки позивача.

У разі ж визнання перевірки протиправною з процедурних підстав, така перевірка відсутня як юридичний факт, що свідчить про відсутність у податкового органу компетенції на прийняття податкового повідомлення-рішення.

Адже, така компетенція не виникає в силу лише факту вчинення платником податкового правопорушення, позаяк для винесення податкового повідомлення-рішення контролюючому органу необхідно дотриматись певних умов - спочатку провести перевірку.

Отже, у випадку визнання перевірки протиправною, прийнятий за результатами такої перевірки акт індивідуальної дії автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

При цьому згідно з частиною 2 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України законним вважається рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, порушення судами норм матеріального права є підставою для скасування постановлених у справі судових рішень та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбікормовий завод» задовольнити.

Скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2011 року.

Прийняти у справі нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09 березня 2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбікормовий завод» витрати із сплати судового збору в розмірі 6,80 грн.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Карась О.В.

Олендер І.Я.