Справа № 462/2211/15-а
Суддя: Боровков Д. О.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/2211/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 червня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Боровкова Д.О.

при секретарі Щур Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання дій протиправними та скасування розпорядження

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним дії Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради щодо прийняття розпорядження за № 698 "Про самочинне будівництво, здійснене гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_1." від 23.10.2014 року в частині затвердження висновку міжвідомчої комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради, оформленого протоколом за № 31 від 07.10.2014 року §7, щодо розм. 2,00х4,50м на бетонних опорах, самочинно здійснену на землях комунальної власності, а також щодо зобов'язання позивача, мешканки АДРЕСА_1, в термін до 01.12.2014 р. демонтувати прибудову розм. 2,00х4,50м на бетонних опорах, самочинно здійснену на землях комунальної власності міста; скасувати зазначене розпорядження в частині затвердження висновку міжвідомчої комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради, оформленого протоколом за № 31 від 07.10.2014 року §7, щодо демонтажу позивачем прибудови до кв. АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує тим, що зазначене розпорядження є передчасним винесене без урахування всіх обставин, а також винесене відповідачем з порушенням норм чинного законодавства, оскільки в повноваження відповідача не входить зобов'язувати фізичних осіб демонтувати об'єкти самочинного будівництва. В зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеним, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, пояснивши, що оскаржуване розпорядження було винесене Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради відповідно до вимог чинного законодавства, просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 /а.с.8/.

Постановою адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради № 197 від 08 вересня 2014 року на позивача було накладено адміністративний штраф у розмірі 340 грн. за порушення, передбачене ст. 152 КУпАП /а.с.25/. Зазначеною постановою було встановлено, що позивач самочинно розпочала будівництво балкону розміром 4,5х2,0м на бетонних опорах за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач не надала суду доказів щодо землевідводу земельної ділянки по АДРЕСА_1 на її ім'я та дозволу органу місцевого самоврядування на будівництво балкону на бетонних опорах.

Як убачається з протоколу міжвідомчої комісії № 31 від 07 жовтня 2014 року було вирішено зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 демонтувати прибудову, самочинно влаштовані на землях комунальної власності міста до квартири НОМЕР_1 та квартири АДРЕСА_1 /а.с.33/.

Пунктом 1 розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 698 від 23 жовтня 2014 року «Про самочинне будівництво, здійснене гр. ОСОБА_2, гр.. ОСОБА_1.» висновок міжвідомчої комісії № 31 від 07 жовтня 2014 року було затверджено /а.с.7/.

Згідно з п. 3.11 Положення про міжвідомчі комісії при виконкомі і районних адміністраціях Львівської міської ради, затвердженого виконкомом Львівської міської ради від 25.05.2007 року № 331 (надалі - Положення) міжвідомча комісія розглядає питання і дає технічні висновку про здійснене (здійснюване) юридичними, фізичними особами, фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності самочинне будівництво, самотинну реконструкцію, переобладнання та капітальний ремонт існуючих об'єктів відповідно вимог Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого відповідним рішенням виконавчого комітету

Відповідно до п. 4.7 Положення висновок міжвідомчої комісії затверджується розпорядженням голови районної адміністрації.

Таким чином, беручи до уваги, що позивач самочинно здійснила будівництво балкону на бетонних опорах без будь-яких дозвільних документів, пункт 1 оскаржуваного розпорядження винесений відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки до кола повноважень останнього відноситься затвердження висновку міжвідомчої комісії про самочинне будівництво.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в позовній вимозі про скасування розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 698 від 23 жовтня 2014 року в частині затвердження висновку міжвідомчої комісії та визнання дій відповідача у цій частині неправомірними слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Щодо позовної вимоги про скасування розпорядження в частині зобов'язання позивача демонтувати самочинну прибудову, то суд прийшов до наступних висновків.

Підпунктом 3 пункту «б» частини 1 статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що до відання виконавчих органів належить здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу».

З аналізу вищевказаної норми слідує, що до відповідача належить виключно здійснення і в установленому порядку контролю та зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва. Проте, контрольні повноваження та повноваження зупиняти будівництво, як тимчасовий захід, не мають нічого спільного із повноваженнями виносити про зобов'язання до вчинення певних дій, зокрема, до знесення у певний термін будь-яких об'єктів.

Таким чином, повноваження, передбачені підпунктом 3 пункту «б» частини 1 статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» не надають відповідачу права приймати рішення обов'язкового характеру стосовно зобов'язання осіб вчиняти певні дії, зокрема, до знесення у певний термін будь-яких об'єктів.

Як убачається з оскаржуваного розпорядження № 698 від 23 жовтня 2014 року, пунктом 3 було зобов'язано позивача демонтувати самочинно влаштовану двоповерхову прибудову розміром 2,00х4,50м на бетонних опорах, самочинно здійснену на землях комунальної власності міста, а відтак відповідач вийшов за межі своєї компетенції, чим порушив вимоги пп. 3 п. «б» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, прийшов до висновку, що пунктом 3 розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 698 від 23 жовтня 2014 року «Про самочинне будівництво, здійснене гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_1.».є протиправним, а відтак такий підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання дій відповідача протиправними в частині прийняття розпорядження щодо зобов'язання позивача демонтувати прибудову, то зазначена вимога охоплюється вимогою про скасування розпорядження в частині зобов'язання позивача демонтувати самочинну прибудову, і тому підстав для її задоволення немає.

Разом з тим, скасування судом пункту 3 розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 698 від 23 жовтня 2014 року «Про самочинне будівництво, здійснене гр. ОСОБА_2, гр.. ОСОБА_1.» з підстав зазначених у даній постанові суду, не позбавляє відповідача права звернутися до суду з позовом про демонтаж самочинної прибудови.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 69-72, 86, 158-163 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 698 від 23 жовтня 2014 року «Про самочинне будівництво, здійснене гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_1.».

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя:

Оригінал постанови.