Справа № 804/2896/14
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2015 рокусправа № 804/2896/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка О.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.,

розглянувши в режимі відео конференції у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Полтавській області
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року у справі № 804/2896/14
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО»
до про Інспекції з питань захисту прав споживачів у Полтавській області скасування постанови від 30.01.2014 року №3, -
ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» (далі - Позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Полтавській області (далі - Відповідач), у якому просило скасувати постанову про накладення штрафних санкцій, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» № 3 від 30.01.2014 р. (а.с.4-6)

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі №804/2896/14. (а.с.1)

В обґрунтування вимог адміністративного позову зазначено, що перевірка суб'єкта господарювання посадовими особами Відповідача була проведена з порушенням процедури проведення такої перевірки. Крім того, відсутність передбаченої законом інформації на маркуванні товару не суперечить вимогам чинного законодавства, коли така інформація зазначена в супровідній документації, а також не позбавляє права споживача на одержання необхідної, доступної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. (а.с.4-6)

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року адміністративний позов задоволено повністю. Скасовано постанову про накладення стягнень, передбачений ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» № 3 від 30.01.2014 р.(суддя Царікова О.В.) (а.с.211-213)

Постанова суду мотивована тим, що Відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови, в той час як докази, якими Позивач обґрунтовує свої вимоги, є такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Полтавській області подала на нього апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказувала на те, що висновок суду першої інстанції не відповідає дійсності та є необ`єктивним, оскільки ґрунтується лише на недостовірних поясненнях Позивача та наданих ним фотокартках, які не узгоджуються з іншими доказами в справі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2015 року за клопотанням Відповідача постановлено проводити апеляційний розгляд справи в режимі відео конференції.

Позивачем надані письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких останній вказує, що Відповідач має беззаперечне право витребувати будь-які необхідні документи та матеріали в ході проведення перевірки. Однак, вивчались та досліджувались лише частина матеріалів - пакування. Більш того, Інспекція не заперечує, що супровідна документація до терміналів її фахівцями не вивчалась.

У судове засідання Відповідач не з'явився, надавши клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю прибуття у судове засідання представника з огляду на відсутність фінансування. Вивчивши подане клопотання, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Таким чином, неявка Відповідача не перешкоджає розгляду справи. Прибуття чи неприбуття у судове засідання, є правом Відповідача, але таке право, зокрема, не повинно перешкоджати розгляду справи судом у визначені законом строки.

За таких обставин колегія суддів, з урахуванням думки представника Позивача, ухвалила розглянути справу без участі представника Відповідача.

Представник Позивача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні, заслухавши пояснення представника Позивача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» зареєстроване 10.08.1998 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, за адресою Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, Жовтневий район, вул.Барикадна, буд. 15-А.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.01.2014 посадовими особами Відповідача на підставі наказу № 1-п від 31.12.2014, проведено планову перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів в магазині ТОВ "АЛЛО", що знаходиться, за адресою: м. Полтава, вул. Шевченка, буд. 29, за результатами якої складено акт № 000001 від 09.01.2014. (а.с.9-22)

Висновками акту перевірки встановлено порушення Позивачем ст. 15 Закону України "Про захист прав споживачів", п.п. 17, 21 Порядку провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою КМУ від 15.06.2006 № 833, а саме: в реалізації знаходиться продукція, на яку відсутня інформація про дати виготовлення на українській мові згідно із законодавством про мови (додаток № 7, рядки 1-18).

На підставі результатів перевірки та з метою припинення порушень законодавства про захист прав споживачів суб'єкту господарювання наданий припис до акта, яким зобов'язано ТОВ "АЛЛО" доповнити продукцію доступною, достовірною, необхідною та своєчасною інформацією. Про виконання припису зобов'язано письмово повідомити державний орган з питань захисту прав споживачів до розгляду матеріалів справи - до 21.01.2014.

20 січня 2014 року ТОВ "АЛЛО" на виконання припису до акту № 000001 від 09.01.2014 надало Відповідачу лист (а.с. 43,44), в якому повідомило, що у відповідності до вимог ст. 15 Закону України "Про захист прав споживачів" товари було доповнено необхідною, доступною, достовірною та своєчасною інформацією щодо дати виготовлення продукції. Дана інформація подана у відповідності з вимогами законодавства про мови. В якості документального підтвердження виконання припису було надано фото товарів. (а.с. 23-42)

На підставі Акту перевірки Відповідачем було прийнято постанову від 30.01.2014р. №3 "Про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів», якою до Позивача був застосований штраф у розмірі 2907,00 грн. за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію. (а.с.7)

Скасування вказаної постанови про застосування штрафних санкцій і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «АЛЛО», суд першої інстанції виходив з того, що фотознімки із зображеннями інформації з гарантійних талонів та етикеток товарів, з нанесеною інформацією про дату виготовлення були надані Відповідачу у термін встановлений Інспекцією, для усунення виявлених порушень. Отже, Позивач виконав вимоги Припису від 09.01.2014 року, тому Відповідачем помилково були застосовані штрафні санкції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Зі змісту вищезазначеної норми, колегія суддів вбачає, що законодавцем надано альтернативний спосіб нанесення, зазначення інформації, яка має бути доведена до відома споживача. Обов'язкова інформація про продукцію згідно з нормами діючого законодавства, зокрема, дата виготовлення товару, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі). Відсутність дати виготовлення товару на етикетці товару не позбавляє споживача можливості отримати необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію з іншої супровідної документації до такого товару, що забезпечує можливість свідомого і компетентного вибору покупця.

Таким чином, супровідною документацією до товару є зокрема гарантійний талон, з яким будь-який споживач ознайомлюється в момент придбання товару, коли у гарантійному талоні заповнюються відомості щодо дати продажу продукції.

Досліджуючи матеріали даної адміністративної справи, колегією суддів встановлено, що в гарантійних талонах по кожному товару, щодо якого Інспекцією були встановлені порушення, міститься дата виготовлення товару на українській мові згідно із законодавством про мови. Крім того, на виконання припису Відповідача, ТОВ «АЛЛО» було продубльовано на етикетках товарів (по всім позиціям, щодо яких були виявлені порушення) інформацію з гарантійних талонів про дату виготовлення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За викладених обставин, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваної постанови, в той час як докази, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, є законними, допустимими, обґрунтованими та такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

При цьому, суд вважає за необхідне дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на встановлені судом обставини, вказані норми законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що під час судового розгляду Відповідач не надав беззаперечних доказів щодо порушення Позивачем ст.. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», п.п.17,21 Порядку провадження торгівельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, а отже прийнята по відношенню до Позивача постанова про накладення стягнень від 30.01.2014р. №3 є необґрунтованою та протиправною.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 24 квітня 2014р. необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.160,196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Полтавській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2014р. у справі №804/2896/14 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а вразі складання рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 зазначеного Кодексу - з дня складання постанови в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 29 травня 2015 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Л.М. Нагорна