Справа № 405/2697/15-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/2697/15-а
Провадження №2-а/405/137/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

за участю позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС при Кіровоградському МВ УДАІ ГУМВС України ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора взводу ДПС при Кіровоградському МВ УДАІ ГУМВС України ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. На обґрунтування позову зазначив, що 11.04.2015 року відповідачем відносно нього винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 251904 за порушення вимог п. 8.7.3 (е) ПДР України, відповідно до якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Вважає, що відповідачем при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення були порушені вимоги ст. ст. 247, 280, 283-284 КУпАП, постанова не відповідає обставинам справи, є незаконною та необ'єктивною, в зв'язку з чим просив визнати протиправними дії інспектора взводу ДПС при Кіровоградському МВ УДАІ ГУМВС України ОСОБА_2 та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 251904 від 11.04.2015 року.

Позивач під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись при цьому на обставини, викладені в позові.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. З урахуванням поданого письмового заперечення, зазначив, що 11.04.2015 року під час нагляду за дорожнім рухом згідно плану-розстановку сил та засобів взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда на маршруті патрулювання по вул. Полтавській в м. Кіровограді, приблизно о 18 год. 13 хв. ним було зафіксовано порушення ПДР України водієм автомобіля «Хюндай Туксон», державний номерний знак НОМЕР_1, зокрема пункту 8.7.3. (е) ПДР України, а саме: керуючи транспортним засобом по вул. Полтавській, біля будинку № 24 водій вищевказаного автомобіля проїхав на заборонений (червоний) сигнал світлофора.

Заслухавши пояснення позивача, заперечення проти позову відповідача, дослідивши письмові та речові докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося сторонами по справі, що 11 квітня 2015 року інспектором взводу ДПС при Кіровоградському МВ УДАІ ГУМВС України ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 791928 за порушення п. 8.7.3 (е) ПДР України та в подальшому на підставі складеного протоколу про адміністративне правопорушення винесено постанову серії ПС2 № 251904 в справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Постанова мотивована тим, що 11 квітня 2015 року о 18 год. 13 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Hundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Кіровограді по вул. Полтавській, біля будинку № 24, проїхав на заборонений сигнал світлофора (червоний), чим порушив п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Правомірність прийнятого суб'єктом владних повноважень рішення, та дій субєкта владних повноважень при прийнятті рішень оскаржується позивачем.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" № 3353-II від 30.06.1993 року учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Зазначене кореспондується і з п. 1.3 Правил дорожнього руху України, за яким учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.7 ПДР України світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

Пункт 8.7.3 (е) ПДР України визначає, що червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП полягає у порушенні водіями транспортних засобів проїзду на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника,

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обставини порушення позивачем ОСОБА_1 п. 8.7.3 (е) ПДР України підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 791928 від 11.04.2015 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та який позивачу ОСОБА_1 було надано для ознайомлення та дачі письмових пояснень по суті, при цьому позивач був ознайомлений зі змістом ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис у протоколі, та, крім того, наданим відповідачем відеозаписом, долученим до матеріалів справи в якості речового доказу, який був досліджений в судовому засіданні, та з якого вбачається, що позивач, керуючи автомобілем «Hundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1, підтверджуючи до перехрестя, де було встановлено світлофорний обєкт і на якому горів червоний сигнал світлофора, здійснив проїзд перехрестя по вул. Полтавській у м. Кіровограді та після чого здійснив поворот праворуч на забороняючий (червоний) сигнал світлофора, тим самим спростовані твердження позивача, що він здійснив проїзд перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофора.

При цьому, суд вважає зазначений доказ, наданий відповідачем, належним та допустимим, оскільки фіксація вказаного правопорушення не потребує зняття спеціальних метрологічних даних: швидкості, довжини, відстані та іншого, а відтак вона (фіксація) можлива без застосування спеціальної вимірювальної техніки, тобто шляхом простого фіксування обставин та подій на ділянці дороги існуючими фото, кіно і відеокамерами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, і які не вимагають проведення їх метрологічної перевірки та сертифікації.

Крім того, згідно з п.7.6. Наказу МВС України №111 від 27.03.2009 року «Про затвердження інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС Державтоінспекції МВС», працівники підрозділів ДПС мають право використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР. Отримані фактичні дані направляти за належністю чи використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

Отже, твердження позивача про відсутність належних доказів, які б вказували на вчинення ним адміністративного правопорушення, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду справи, та є таким, що суперечить іншим матеріалам справи.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, оцінюючи надані сторонами в підтвердження та заперечення позову докази, в їх сукупності, враховуючи, що обставини скоєння правопорушення ОСОБА_1 у судовому засіданні не спростовані, доказів неправомірності дій відповідача при винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення під час судового розгляду не здобуто, суд приходить до висновку, що посилання позивача на протиправність дій інспектора взводу ДПС при Кіровоградському МВ УДАІ ГУМВС України ОСОБА_2 при складанні протоколу та винесенні постанови не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються встановленими в судовому засіданні обставинами, письмовими та речовими доказами, з яких встановлено, що суб'єкт владних повноважень - інспектор взводу ДПС при Кіровоградському МВ УДАІ ГУМВС України ОСОБА_2 діяв в межах своїх повноважень, а постанова винесена в межах компетенції та на підставі діючих норм КУпАП, є законною та обґрунтованою, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача, стягнення накладено в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, а відтак відсутні належні правові підстави для її скасування, у зв'язку з чим, постанову серії ПС2 № 251904 від 11.04.2015 року слід залишити без змін, на підставі чого в задоволенні позову позивачу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 69, 71, 158-163, 167, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 2 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256,283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 10 жовтня 2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС при Кіровоградському МВ УДАІ ГУМВС України ОСОБА_2 про визнання протиправними дій при винесенні постанови серії ПС2 №251904 в справі про адміністративне правопорушення від 11 квітня 2015 року та скасування постанови серії ПС2 №251904 в справі про адміністративне правопорушення від 11 квітня 2015 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп., - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м.Кіровограда шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова