Справа № 820/4711/14
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року м. Київ К/800/39505/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
секретаря судового засідання Кальненко О. І.,

за участю: представника позивача - Братовченка М. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодом Харків" до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області про скасування постанови,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автодом Харків" звернулося з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області про скасування постанови № 23-71 від 05 березня 2014 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просив їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Заперечень не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що між ОСОБА_5 та ТОВ "Автодом Харків" укладено договір купівлі-продажу/поставки автомобіля № АДЗкА02674 від 02 квітня 2013 року, відповідно до умов якого ОСОБА_5 придбав у позивача автомобіль VOLKSWAGEN GOLF 7.

04 жовтня 2013 року ОСОБА_5 звернувся до позивача із заявою щодо ремонту та технічного обслуговування автомобілю у зв'язку з виявленим недоліком у задніх амортизаторах (наявність стуку під час руху автомобілю).

В результаті контрольно-діагностичних робіт автомобіля виявлено стук в задніх амортизаторах, в зв'язку з чим проведено заміну задніх амортизаторів, зліва на право, однак стук залишився. Відовідно до пункту 6 Дилерського договору Товариство здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів відповідно до рекомендацій заводу-виробника.

Під час діагностики автомобіля ОСОБА_5 таку рекомендацію також отримано і відображено у рекламаційному акті, який складений за результатом звернення споживача. Зазначено, зокрема, що на момент звернення споживача відсутнє технічне рішення для усунення заявленого споживачем стуку і запропоновано звернутись до дилера, що цілком узгоджується зі строком гарантійного ремонту (30 днів), узгодженого Товариством і споживачем в п. 4.7. Угоди про гарантійні зобов'язання до договору АДЗкА02674 від 02 квітня 2013 року.

Листом № 1365-1 від 06 листопада 2013 року від офіційного імпортера автомобілів VOLKSWAGEN ТОВ "Порше Україна" повідомлено позивача, що заявлений споживачем стук не є заводським дефектом, не загрожує безпечній експлуатації автомобіля і, відповідно, не підлягає усуненню в рамках гарантійного ремонту.

Не зважаючи на це, офіційний імпортер погодився на безкоштовну для споживача заміну амортизаторів.

19 лютого 2014 року за ініціативою позивача здійснена зазначена заміна. Крім того, факт заміни амортизаторів не в рамках гарантійного ремонту підтверджується звичайним наряд-замовленням № АДЗН046640 від 19 лютого 2014 року, де платником за проведені роботи зазначено ТОВ "Порше Україна".

Листом від 24 лютого 2014 року № 29 повідомлено відповідача про заміну амортизаторів.

Водночас, на підставі звернення ОСОБА_5 від 24 грудня 2013 року за № 1470-М посадовими особами Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області проведена позапланова перевірка ТОВ "Автодом Харків" у період з 22 січня 2014 року по 03 лютого 2014 року, в присутності уповноваженої особи Братовченка М.А.

За результатами перевірки складено акт № 00088 від 03 лютого 2014 року, яким встановлено порушення ч. 1 ч. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" та п. 4.4. Угоди про гарантійне зобов'язання з фізичною особою, що є додатком № 2 до договору купівлі-продажу/поставки автомобіля від 02 квітня 2013 року.

На підставі результатів перевірки з посиланням на необхідність припинення порушень законодавства про захист прав споживачів у відповідності до ст. 26 Закону України "Про захист прав споживачів" ТОВ "Автодом Харків" наданий припис до акту від 03 лютого 2014 року № 00088, відповідно до якого позивача зобов'язано усунути стук задніх амортизаторів в автомобілі ОСОБА_5 до 28 лютого 2014 року, про що письмово повідомити Інспекцію.

Проте, за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" та порушення умов договору, а саме: відмова 14 жовтня 2013 року ОСОБА_5 у безоплатному усуненні недоліків, виявлених протягом гарантійного строку (усунення стуку в задніх амортизаторах), відповідачем винесено постанову про накладення на позивача штрафу в сумі 2 705 760 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач при розрахунку штрафу застосував вартість всього автомобіля.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач заявив цей позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що оскаржувана постанова прийнята позивачем необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для її прийняття, а відтак є такою, що не відповідає вимогам законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками судів, що позов підлягає задоволенню.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною першою статті 8, частиною першою статті 9 і частиною третьою статті 10 цього Закону, - у десятикратному розмірі вартості продукції, виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 1 ст. 8 цього Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

За умовами ст. 1 Закону, - визначення термінів, недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем);

істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що у особи з'являється право альтернативної поведінки у випадку, якщо буде виявлено недолік або істотний недолік придбаного товару. При цьому, виявлений недолік має бути підтвердженим належними та допустимими доказами.

Враховуючи, що обов'язок доказування у справах цієї категорії покладається на відповідача, відповідно до ст. 71 КАС України, він має бути зацікавлений у проведенні експертизи з метою встановлення недоліку/істотного недоліку товару.

Між тим, всупереч вказаним нормам Закону відповідач не довів, що стук автомобіля є недоліком чи істотним недоліком, оскільки відсутні належні докази щодо неможливого чи недопустимого використання товару відповідно до його цільового призначення, він виник з вини виробника (продавця, виконавця) або має місце будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Окрім того, оскаржувана постанова про накладення штрафу винесена з порушенням розсудливості та добросовісності у системному зв'язку з приписами ст. 23 Закону, яка має на увазі вартість продукції що підлягає заміні, тобто його частини.

За таких обставин, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню

Оскільки висновки судів ґрунтуються на правильному застосуванні норм права, то скаргу відповідача слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: