Справа № 607/7474/15-а
Суддя: Стельмащук П. Я.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.06.2015 Справа №607/7474/15-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого - судді Стельмащука П.Я.,

- при секретарі Жара М.Т.,

- за участю позивача ОСОБА_1 ,

- відповідача військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника Гаврилюка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови №123/25 від 21.04.2015р. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. та закриття даного провадження на підставі п.1 ч. 1 статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.04.2015р. відповідачем складено оскаржувану постанову, у якій зазначено, що 20 квітня 2015 року близько 12 год. 15 хв. позивач, як виконуючий обов`язки голови правління, в приміщенні кабінету №306 ВАТ «Тернопільобленерго» за адресою м. Тернопіль, вул. Енергетична, 2, відмовився сприяти представникам ІНФОРМАЦІЯ_1 та обласного військового комісаріату в здійсненні супроводу з метою оповіщення військовозобов`язаних громадян України, працюючих на підприємстві, про необхідність їх явки у Тернопільський ОМВК. За дані дії позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 210-1 КУпАП. Складенню оскаржуваної постанови передувало складення 20.04.2015р. начальником відділення ОБССЗ Тернопільського ОМВК підполковником ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення щодо позивача за згаданою статтею КУпАП, а також чотирьох актів від 20.04.2015р. про передачу повісток, про відмову від прийняття повісток, про відмову. Зокрема, позивач вказує на те, що він надав працівникам Тернопільського ОМВК усі умови для їх роботи (забезпечив робочими місцями, необхідною інформацією, надав усі особові справи, список військовозобов`язаних). Проте, працівники Тернопільського ОМВК не повідомили позивачу на підставі якої норми він зобов`язаний прийняти повістки адресовані працівникам очолюваного ним підприємства. У зв`язку із тим, що такої норми немає, він відмовився від прийняття повісток. Також він відмовився від супроводу працівників Тернопільського ОМВК до робочих місць працівників підприємства, яким мали б вручатись повістки, так як, на думку позивача, немає такої норми, яка б зобов`язувала його це робити. Посилання відповідача в оскаржуваній постанові, а також в протоколі про адміністративне правопорушення на порушення позивачем статті 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на думку позивача, є неправомірним. Жоден нормативний акт, на переконання позивача, не зобов`язує його здійснювати супровід представників військового комісаріату
В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та наданих усних поясненнях.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, подав суду письмове заперечення та усні пояснення, суть яких зводиться до наступного. На переконання відповідача, позивача порушив статтю 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме відмовився сприяти військовому комісаріату у його роботі, що виявилось у відмові від супроводу працівників Тернопільського ОМВК до робочих місць працівників підприємства, яким мали б вручатись повістки на виконання Указу Президента України №15/2015 від 14.01.2015р. «Про часткову мобілізацію». Вважає, що постанова від 21.04.2015р. по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 210-1 КУпАП винесена правомірно, у задоволенні позову слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, суд встановив наступні обставини.

20 квітня 2015 року працівниками Тернопільського об`єднаного міського військового комісаріату ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та працівником міліції Атаманенко В.Г. складено акти про відмову заступника генерального директора фінансового директора ВАТ «Тернопільобленерго» ОСОБА_1 (позивача) прийняти від працівників військового комісаріату повістки для передачі працівникам ВАТ «Тернопільобленерго». На підтвердження даної обставини в матеріалах справи містяться копії трьох актів від 20.04.2015р.

На час складення актів позивач виконував обов`язки керівника ВАТ «Тернопільобленерго». Дана обставина визнається сторонами та в силу ч. 3 статті 72 КАС України не потребує доказування.

Того ж дня тими ж працівниками військового комісаріату складено акт про те, що позивач також відмовився сприяти посадовим особам військового комісаріату у здійсненні супроводу з представниками військового комісаріату для здійснення оповіщення військовозобов`язаних, які працюють у ВАТ «Тернопільобленерго». Матеріали справи містять копію даного акту.

20.04.2015р. начальником відділення ОБССЗ Тернопільського ОМВК підполковником Підгірцем С.О. у присутності позивача складено протокол про адміністративне правопорушення щодо позивача за статтею 210-1 КУпАП. У протоколі вказано, що 20 квітня 2015 року близько 12 год. 15 хв. в приміщенні №306 ВАТ «Тернопільобленерго» за адресою м. Тернопіль, вул. Енергетична, 2 заступник генерального директора фінансовий директор ОСОБА_1 , в порушення статті 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відмовився сприяти посадовим особам Тернопільського ОМВК під час проведення мобілізаціїв здійсненні супроводу для оповіщення військовозобов`язаних працівників ВАТ «Тернопільобленерго». Згідно протоколу, позивачу роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 12 год. 00 хв. 21.04.2015р. в каб. №306 адмінбудівлі ВАТ «Тернопільобленерго». У протоколі позивач зазначив, що вважає відсутнім порушення, заяв та клопотань не має.

21.04.2015р. відповідачем складено оскаржувану постанову, у якій зазначено, що 20 квітня 2015 року близько 12 год. 15 хв. позивач, який виконує обов`язки голови правління, в приміщенні кабінету №306 ВАТ «Тернопільобленерго» за адресою м. Тернопіль, вул. Енергетична, 2, відмовився сприяти представникам Тернопільського об`єднаного міського військового комісаріату та обласного військового комісаріату в здійсненні супроводу з метою оповіщення військовозобов`язаних громадян України, працюючих на підприємстві, про необхідність їх явки у Тернопільський ОМВК, згідно Указу Президента України №15/2015 від 14.01.2015р. «Про часткову мобілізацію», ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Постановою позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 210-1 КУпАП та накладено на позивача штраф у розмірі 510,00 грн. Копію постанови позивач отримав того ж числа.
Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про не обґрунтованість позовних вимог, не підтвердження їх матеріалами справи та необхідність відмовити у задоволенні позову з наступних мотивів.

Згідно статті 106 Конституції України (п. 20 ч. 1), повноваженням Президента України є прийняття відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Статтею 85 Конституції України (п. 31 ч. 1) передбачено, що до повноважень Верховної Ради України належить, зокрема, затвердження протягом двох днів з моменту звернення Президента України указів про введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях, про загальну або часткову мобілізацію, про оголошення окремих місцевостей зонами надзвичайної екологічної ситуації
Відповідно до статті 4 Закону України «Про оборону України», у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.
14.01.2015р. Президентом України видано Указ №15/2015 «Про часткову мобілізацію». Законом України №113-VIII від 15.01.2015р. (ВВР, 2015, №6, ст.42) Верховна Рада України затвердила даний Указ Президента України. Даний Указ виданий Президентом України з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України.
Указом оголошено про проведення протягом 2015 року часткової мобілізації у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом. Мобілізацію провести на території, зокрема, Тернопільської області. Здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та поставку транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.
Згідно п. 8 Указу, місцевим органам виконавчої влади за участю органів місцевого самоврядування, із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності організувати і забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Міністерство оборони України забезпечує проведення мобілізації та демобілізації у Збройних Силах України і бере участь у забезпеченні мобілізації та демобілізації в інших військових формуваннях.
Положенням про військові комісаріати, затвердженим Постановою КМУ №389 від 03.06.2013р. встановлено, що військові комісаріати є місцевими органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території. Військові комісаріати утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи, крім районних, міських, районних у містах, можуть утворюватися, зокрема об`єднані міські військові комісаріати для обслуговування одночасно м. Севастополя та району або міста обласного значення та району (районів). Військові комісаріати утворюються, реорганізуються та ліквідуються Міноборони за поданням начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил (п. 1 Положення). Військові комісаріати очолюють військові комісари, які організовують діяльність комісаріатів (п. 3 Положення).Завданням військових комісаріатів є, зокрема, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів (п. 8 Положення). Військовий комісар представляє інтереси Збройних Сил у відносинах з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами та громадянами на відповідній території. Військовий комісар має право, зокрема,здійснювати відповідно до своїх повноважень контроль за виконанням підприємствами вимог законодавства з питань оборони; розглядати у випадках, передбачених законодавством, справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення (п. 12 Положення).
Відповідно до статті 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підприємства, установи і організації зобов`язані, зокрема,сприяти військовим комісаріатам у їх роботі в мирний час та під час мобілізації.
Частиною 2 статті 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.
Статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. А саме, згідно частини 1 цієї статті, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Встановлені судом обставини приводять до висновку, що відповідач - військовий комісар Тернопільського об`єднаного міського військового комісаріату підполковник ОСОБА_2 складаючи 21.04.2015р. оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв правомірно, тобто у межах своїх повноважень, у спосіб та порядок визначений чинним законодавством України.

Відмова керівника підприємства у супроводі працівників Тернопільського ОМВК до робочих місць працівників підприємства, яким мали б вручатись повістки на виконання Указу Президента України №15/2015 від 14.01.2015р. «Про часткову мобілізацію», на переконання суду, не є сприянням військовим комісаріатам у їх роботі під час мобілізації. Відсутність такого сприяння є порушенням статті 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Таке порушення, в свою чергу, є підставою для адміністративної відповідальності посадової особи керівника підприємства, встановленої статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На позивача відповідачем накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., що відповідає мінімальному розміру стягнення, передбаченому санкцією ч. 1 статті 210-1 КУпАП.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем дотримано вимог статті 280 КУпАП, а саме встановлено подію адміністративного правопорушення, винну у правопорушенні особу, дані про особу, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, що дало змогу застосувати мінімальний розмір стягнення передбачений санкцією статті КУпАП. А також позивачу було роз`яснено його права та обов`язки, зокрема порядок сплати штрафу та право на оскарження постанови в судовому порядку.
Таким чином, суд при розгляді даної адміністративної справи, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні, не вбачає підстав для задоволення позову.
Так як, рішення ухвалено не на користь позивача, судові витрати йому не відшкодовуються.
На підставі наведеного, керуючись статтями 19, 85, 106 Конституції України, статтями 71, 86, 94, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указом Президента України №15/2015 від 14.01.2015р. «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України №113-VIII від 15.01.2015р., суд,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Головуючий П.Я.Стельмащук