Справа № 2а-5855/10/1670
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року м. ПолтаваСправа № 2а-5855/10/1670

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кулик-Куличок О.Л.,

представника позивача - Гайдабури Д.В.,

представника відповідача - Сухомлин Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Газвидобування" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Газвидобування" /далі - позивач, ТОВ "ПК "Газвидобування"/ звернулось Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві /далі - відповідач, ДПІ у м. Полтаві/ про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.11.2010 № /0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 659 149 грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 329 575 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на необґрунтованість висновків акту перевірки від 26.10.2010 № 10085/23-5/31354329, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Вказував на безпідставність врахування відповідачем довідки спеціаліста Полтавського відділу комплексного проектування ДП УДІПОДГ "Укрдіпродор" від 31.03.2009 № 853/10/26-31, в якій зафіксовано невідповідність фактичних обсягів виконаних робіт тим, що зазначені в актах виконаних робіт, з огляду на те, що довідку складено без участі як представників позивача, так і представників його контрагента - ВАТ "Агронафтогазтехсервіс", внаслідок чого останні були позбавлені можливості подавати зауваження та звертати увагу на неточності підрахунків. Крім того, наголошував, що викладені у довідці обставини не підтверджуються Висновком з експертного будівельно-технічного дослідження № 3583 від 26.05.2009, складеним спеціалістом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Тітенком І.О.

Також зазначав, що в акті перевірки наявні посилання на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 20.08.2010, однак останній був оскаржений в апеляційному порядку, а відтак в силу положень статей 347, 349, 401 Кримінально-процесуального кодексу України не набрав законної сили, при цьому вирок винесений відносно посадової особи ТОВ «ПК «Технологічна комплектація та будівництво», з яким позивач не мав господарських правовідносин.

Зауважував, що ТОВ «ПК «Газвидобування» заявило до бюджетного відшкодування суми ПДВ виключно в межах сплачених виконаних робіт, що не заперечується податковим органом, при цьому контрагент ВАТ «Агронафтогазтехсервіс» також фактично сплатив до бюджету суми ПДВ.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2010, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2011, у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Газвидобування" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.02.2015 замінено відповідача - Державну податкову інспекцію у м. Полтаві правонаступником - Державною податковою інспекцією у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області; рішення попередніх судових інстанцій скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2015 справу прийнято до провадження суду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Додатково обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначав, що всі роботи виконано ТОВ "Агронафтогазтехсервіс" для спорудження об'єктів, що передбачені програмою робіт на продовження геологічного вивчення надр, в тому числі дослідно-промислову розробку покладів нафти та газу на 2006-2011 роки на Покровській площі, а отже безпосередньо використані в основній господарській діяльності позивача.

Представник відповідача проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні.

В обґрунтування правомірності спірного податкового повідомлення-рішення зазначала, що зафіксовані в акті перевірки від 26.10.2010 № 10085/23-5/31354329 обставини свідчать про неможливість реального виконання робіт та послуг ТОВ «ПК «Технологічна комплектація та будівництво», а відтак - робіт та послуг, які надавалися ВАТ «Агронафтогазтехсервіс» позивачу, а також невідповідність показників, зазначених у первинних бухгалтерських документах, фактично виконаним роботам. За таких обставин вважає, що позивач не мав права на формування податкового кредиту з ПДВ та відповідно на бюджетне відшкодування.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ "ПК "Газвидобування" (ідентифікаційний код 31354329) зареєстровано як юридична особа виконавчим комітетом Полтавської міської ради 21.03.2001, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 1 001734 /т.1, а.с. 112/, є платником податку на додану вартість згідно свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість серії НБ №130284 від 03.02.2006 №23478401 /т.1, а.с. 270/.

26.10.2010 ДПІ у м. Полтаві проведено невиїзну документальну перевірку ТОВ "ПК "Газвидобування" з питань правомірності декларування сум податку на додану вартість, що підлягають бюджетному відшкодуванню за період з 01.10.2007 по 31.03.2009, за результатами якої складено акт від 26.10.2010 № 10085/23-5/31354329 /том 1, а.с. 11-48/.

За висновками зазначеного акту перевірки встановлено порушення позивачем п. 1.8 ст.1, п.п. 7.4.1 п. 7.4, п.п. 7.7.1, абз. "а" п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого завищено бюджетне відшкодування по податку на додану вартість на суму 659 149 грн , у тому числі, за січень 2008 р. на суму 25 172 грн, за березень 2008 р. - 2199 грн, за квітень 2008 р. - 7367 грн, за червень 2008 р. - 168 523 грн, за липень 2008 р. - 35 800 грн, за серпень 2008 р. - 17 885 грн, за жовтень 2008 р. - 187 395 грн, за грудень 2008 р. - 61766 грн, за січень 2009 р. - 153 042 грн; завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, в сумі 10 703 грн.

На акт перевірки позивачем подано заперечення від 29.10.2010 № 239/т.1, а.с. 49 - 53/, за результатами розгляду яких ДПІ у м. Полтаві надіслано позивачу відповідь від 01.11.2010 № 24548/10/23-536, в якій повідомлено про правомірність висновків акту перевірки /т.1, а.с. 54 - 56/.

На підставі акту перевірки ДПІ у м. Полтаві винесено податкове повідомлення - рішення від 03.11.2010 № /0, яким ТОВ "ПК "Газвидобування" зменшено суму бюджетного відшкодування за період 2008 рік та січень 2009 року на загальну суму 659 149 грн. та, у зв'язку з тим, що заявлені до відшкодування суми ПДВ на момент перевірки відшкодовано, зобов'язано ТОВ «ПК «Газвидобування» сплатити суму податку в розмірі 659 149 грн та штрафні (фінансові) санкції в розмірі 329 575 грн./т.1, а.с.57/.

Позивач не погодився із зазначеним податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його до суду.

Надаючи оцінку податковому повідомленню-рішенню від 03.11.2010 № /0, суд виходить із наступного.

Пунктом 1.7 статті 1 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 № 168/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 168/97-ВР) визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону № 168/97-ВР податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону № 168/97-ВР не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

В силу приписів частини 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (надалі - Закон № 996-XIV) фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною 1 статті 9 Закону № 996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення відповідних операцій податковими накладними та первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Відповідно до підпунктів 7.7.1., 7.7.2. пункту 7.7. статті 7 Закону № 168/97-ВР сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (підпункт 7.7.4. пункту 7.7. статті 7 Закону № 168/97-ВР).

Системний аналіз зазначених правових норм дозволяє зробити висновок, що платник податків має право на бюджетне відшкодування суми податку на додану вартість, яку він фактично сплатив у попередніх податкових періодах, за наявності у нього від'ємного значення різниці між податковим зобов'язанням та податковим кредитом у поточному та попередньому податковому періоді.

Зі змісту акту перевірки від 26.10.2010 № 10085/23-5/31354329 слідує, що податковим органом встановлено порушення позивачем пункту 1.8 статті 1, підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпункту 7.7.1, підпункту "а" підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України від 03 квітня 1997 року № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" у зв'язку з неправомірним формуванням податкового кредиту з податку на додану вартість за результатами господарських операцій з ВАТ «Агронафтогазтехсервіс» щодо виконання робіт з облаштування території будівництва свердловин та бурових площадок на Покровській площі.

Судом встановлено, що в ході будівництва свердловин та бурових площадок на Покровській площі позивачем було укладено з ВАТ "Агронафтогазтехсервіс" контракт № 1-03/06П від 15.03.2006 р. на облаштування Покровської площі /т.1, а.с. 132 - 139/, до якого сторонами підписано додаткові угоди:

- від 02.07.2007 р. № 11 щодо облаштування бурової площадки на свердловині № 1 /т1, а.с.140 -141/, з додатками - договірна ціна на будівництво, локальні кошториси № 2-1-1, № 2-1-2 /т.3, а.с. 274 - 278/, виконання робіт по якій оформлено актом № 2/11 за жовтень 2007 року на суму 454 882 грн. 80 коп., в т.ч. ПДВ - 70 813 грн. 80 коп. /т.1, а.с. 143 - 145/);

- від 02.07.2008 р. № 17 з додатками - договірна ціна на будівництво, локальні кошториси № 2-1-1, № 2-1-2 щодо будівництва дороги до свердловини № 4 /т.1, а.с. 151 -160/, виконання робіт по якій оформлено актом № 1 приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2008 р. на суму 557 146 грн. 80 коп., в т.ч. ПДВ - 92 857 грн. 80 коп. /т.1, а.с. 161 - 164/;

- від 10.04.2008 р. № 13 з додатками - договірна ціна на будівництво, локальний кошторис № 2-1-1/1 щодо будівництва автомобільної під'їзної дороги до бурової свердловини № 3 /т.1, а.с. 167 - 174/, виконання робіт по якій оформлено актом приймання виконаних підрядних робіт № 1/13 за травень 2008 року на суму 1 596 355 грн., в т.ч. ПДВ - 266 059 грн. 20 коп. та актом приймання виконаних робіт № 2/13 за липень 2008 року на суму 69 129 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ - 11 521 грн. 60 коп. /т.1, а.с. 175 - 180/;

- від 02.07.2008 р. № 18 з додатками - договірна ціна на будівництво, локальні кошториси № 2-1-1, № 2-1-2/2 щодо будівництва дороги до тимчасової дослідно-промислової установки «Покровка» (ТДПУ Покровка) /т.1, а.с.192 - 201/, виконання робіт по якій оформлено актом приймання виконаних робіт № 28 за вересень 2008 р. на суму 1 480 076 грн. 40 коп., в т.ч. ПДВ - 246 679 грн. 40 коп., та актом приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2008 р. на суму 1 259 763 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ - 209 960 грн 60 коп. /т.1, а.с. 202 -210/;

- від 11.10.2007 р. № 12 з додатками - договірна ціна на будівництво, локальний кошторис № 2-1-1, щодо облаштування бурової площадки на свердловині № 2 Покровської площі, а саме, будівництва площадки площею 800 кв. м для зберігання хімічних реагентів /т.1, а.с. 234 - 236/, виконання робіт по якій оформлено актом приймання виконаних робіт № 1-12/11 за листопад 2007 р. на суму 306 788 грн. 40 коп., в т.ч. ПДВ - 51 131 грн. 40 коп. /т.1, а.с. 237 - 239/;

- від 24.07.2008 р. № 20 з додатками - договірна ціна на будівництво, локальний кошторис № 2-1-1, щодо будівництва внутрішніх огорож по свердловині № 1 Покровської площі /т.1, а.с. 252 - 258/, виконання робіт по якій оформлено актом приймання виконаних робіт за липень 2008 р. на суму 119 307 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ - 19 884 грн. 60 коп. /т.1, а.с. 259 - 261/;

- від 03.12.2007 № 13 з додатками - договірна ціна на будівництво, локальний кошторис № 2-1-1 щодо будівництва огорожі по периметру бурової № 1 Покровської площі, виконання робіт по якій оформлено актом приймання виконаних підрядних робіт за лютий 2008 року на суму 194 719 грн. 20 коп., в т.ч. ПДВ - 32 453 грн. 20 коп. /т.1, а.с. 247 - 249/.

Також позивачем було укладено з ВАТ "Агронафтогазтехсервіс" договір підряду від 17.10.2006 р. № 17-10/06 G щодо облаштування бурової площадки на свердловині № 2 Покровської площі /т.1, а.с. 224 - 228/, з додатками - договірна ціна на будівництво, локальний кошторис № 2-1-1 /т.3, а.с. 269 - 273/, виконання робіт по якому оформлено актом приймання виконаних підрядних робіт № 4-П за січень 2007 року на суму 474 217 грн. 20 коп., в т.ч. ПДВ - 79 036 грн. 20 коп. /т.1, а.с. 229 - 231/.

ВАТ «Агронафтогазтехсервіс» видано податкові накладні, підписані та скріплені печаткою товариства, копії яких наявні у матеріалах справи, суми ПДВ по яким включено позивачем до податкового кредиту відповідних податкових періодів.

Судом встановлено, що на час здійснення господарських операцій та видачі податкових накладних ВАТ «Агронафтогазтехсервіс» було зареєстровано як юридична особа (ідентифікаційний код 009042850 /т.4, а.с. 226 - 227/, мало статус платника ПДВ /т.2, а.с. 14/.

Також ВАТ «Агронафтогазтехсервіс» мало ліцензію на будівельну діяльність, видану Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 12.05.2006, строком дії з 12.05.2006 по 12.05.2011 /т.4, а.с. 209/.

Вартість робіт, виконаних ВАТ «Агронафтогазтехсервіс», була оплачена позивачем у повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками, копії яких наявні в матеріалах справи, та не заперечується відповідачем.

Позивачем відображено виконані ВАТ «Агронафтогазтехсервіс» роботи у бухгалтерському обліку на рахунку 151, про що свідчать оборотно-сальдові відомості, наявні у матеріалах справи /т. 4, а.с. 214 - 221/.

За таких обставин позивачем згідно положень статті 7 Закону № 168/97-ВР віднесено суми ПДВ згідно податкових накладних ВАТ «Агронафтогазтехсервіс» до податкового кредиту та у зв'язку із фактичною сплатою цих сум за наявності від'ємного значення різниці між податковим зобов'язанням та податковим кредитом заявлено їх до бюджетного відшкодування.

Суд зазначає, що зауважень до оформлення податкових накладних ВАТ «Агронафтогазтехсервіс» податковим органом в акті перевірки не наведено, факт сплати позивачем сум ПДВ, зазначених у податкових накладних, не заперечувався.

В обґрунтування висновків акту перевірки про завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ, та, як наслідок, завищення суми бюджетного відшкодування та від'ємного значення, за результатами господарських операцій ВАТ «Агронафтогазтехсервіс», податковий орган посилався на дані довідки спеціаліста Полтавського відділу комплексного проектування Державного підприємства - Українського державного інституту з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" від 12.04.2009 № 38, якою встановлено невідповідність фактичних обсягів робіт, здійснених ВАТ "Агронафтогазтехсервіс" на об'єктах позивача, тим, що вказані в актах виконаних робіт /том 2, а.с. 8-9/.

Так, згідно вказаної довідки представник Полтавського ВКП ДП "Укрдіпродор" ОСОБА_4 прийняв участь у роботі комісії по обстеженню і встановленню фактично виконаних робіт при влаштуванні тимчасових під'їзних доріг до свердловин № 1, № 3, № 4 та тимчасового диспетчерського пункту Покровської площі Зіньківського району Полтавської області. У довідці зазначено, що при обстеженні виявлено невідповідності в обсягах між даними актів надання послуг та фактичними обсягами робіт, на жодному об'єкті не виявлено ознак виконання робіт з улаштування цементобетонного покриття засобами малої механізації, також не виявлено ознак влаштування корита для дорожнього одягу на під'їзній дорозі до свердловини № 3 та на ділянці № 1 під'їзної дороги до ТДПУ.

Разом з тим, суд бере до уваги те, що довідка № 38 від 12.04.2009 не містить посилань на інструменти, за допомогою яких здійснювались заміри на вищевказаних об'єктах дослідження, методику, якою керувався спеціаліст під час визначення товщини підстилаючого шару піску, глибини дорожнього корита та інших показників, на ділянки доріг, де здійснювалися виміри.

Також довідка не містить посилань на документи, якими підтверджується компетенція спеціаліста, який її складав.

В ході розгляду справи відповідачем на вимогу суду також не надано інформації та підтверджуючих документів щодо правових підстав проведення дослідження, за результатами якого складено довідку № 38 від 12.04.2009.

З метою з'ясування обставин справи ухвалою суду від 21.04.2015 витребувано від Полтавського ВКП ДП "Укрдіпродор" письмову інформацію щодо наявності правових підстав для складення довідки спеціаліста від 12.04.2009 № 38, обставин, за яких її було складено, документи, що підтверджують компетенцію спеціаліста, який її склав.

Однак листом начальника Полтавського ВКП ДП "Укрдіпродор" Клепиці О.О. від 12.05.2015 № 47 повідомлено, що обставини, за яких складена довідка спеціаліста від 12.04.2009 № 38, на той момент начальником відділу ОСОБА_4, не відомі, у зв'язку із припиненням трудового договору із вищевказаною особою, надати інформацію щодо наявності правових підстав і обставин немає можливості /том 5, а.с. 61/.

На ухвалу суду від 21.04.2015 про витребування доказів Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Полтавській області також не надано запит Управління податкової міліції ДПА у Полтавській області про залучення спеціаліста Полтавського відділу КП «Укрдіпродор», на який наявні посилання у довідці, документи щодо підстав такого залучення, документи, що свідчать про роботу комісії по обстеженню та встановленню фактично виконаних робіт при влаштуванні тимчасових під'їзних доріг до свердловини № 1, № 2, № 3 та ТДП ТОВ «ПК «Газвидобування», із зазначенням про на відсутність таких документів /т.5, а.с. 91 - 92/.

При цьому СУ ФР ГУ ДФС України в Полтавській області повідомлено, що впродовж 2008 - 2012 років кримінальні справи відносно службових осіб ТОВ «ПК «Газвидобування» не порушувалися, відомості про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР не вносилися.

Натомість у провадженні СВ ПМ ДПА у Полтавській області перебувала кримінальна справа № 08238019, порушена 12.08.2008 відносно службових осіб ТОВ «ПК «Технологічна комплектація та будівництво» за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, в рамках якої допитувалися як свідки працівники ТОВ «ПК «Газвидобування» та його контрагентів, а також проводилися інші слідчі дії.

Таким чином в ході розгляду справи документально не підтверджено правові підстави для проведення дослідження та складення довідки спеціаліста № 38 від 12.04.2009.

Суд також бере до уваги, що огляд об'єктів Покровської площі та складення довідки спеціаліста від 12.04.2009 № 38 здійснено за відсутності представників ТОВ "ПК "Газвидобування". При цьому згідно пояснень представника позивача бурові майданчики свердловин № 1, № 2 Покровської площі є закритими об'єктами, огородженими по периметру огорожею, на які заборонено доступ сторонніх осіб, що підтверджується наказом ТОВ "ПК "Газвидобування" від 29.01.2008 № 3-01/08 /том 5, а.с. 101/, і допуск спеціалісту ОСОБА_4 на територію майданчиків не видавався. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідачем не надано документів, що свідчать про обставини проведення обстеження, достовірність зазначених у довідці від 12.04.2009 № 38 показників замірів товщини піщаної подушки під облаштуванням бурового майданчику свердловини № 1 Покровської площі та внутрішньої огорожі свердловини № 1 Покровської площі викликає сумнів.

Крім того, суд враховує, що з 18.05.2009 по 19.05.2009 експертом Київського НДІ судових експертиз Тітенком І.О. за заявою позивача здійснено обстеження об'єктів, на яких виконувалися будівельні роботи ВАТ «Агронафтогазтехсервіс» (Пірківське, Загорянське родовище, Покровська площа), порівняно фактичні обсяги робіт із наведеними в актах та складено висновок № 3583 від 26.05.2009 з експертного будівельно-технічного дослідження /т.1, а.с. 58 - 66/.

Згідно висновку № 3583 від 26.05.2009 фактичні обсяги будівельних робіт, проведених ВАТ «Агронафтогазтехсервіс» відповідають обсягам будівельних робіт, вказаних в актах виконаних робіт по Пірківському, Загорянському родовищу, Покровській площі, але є незначні невідповідності, які виникли тому, що на момент проведення обстеження на деяких об'єктах уже було проведено демонтаж деяких конструкцій, відображених в актах за типовою формою КБ-2в, наданих для перевірки об'ємів виконаних робіт. До висновку додано фототаблиці, які підтверджують наявність дорожнього покриття із плит /т.1, а.с. 67 - 84/.

Відносно перевірки об'ємів робіт по влаштуванню корита та піщаної підготовки під дорожні плити у висновку зазначено про неможливість дослідження, в тому числі, з огляду на об'єктивні обставини (значний термін часу з моменту виконання робіт, вплив на щільність піску дощів, розмерзання та замерзання піску, переміщення вантажних автомобілів, внаслідок чого збільшилася щільність піску та зменшилась товщина піщаної підготовки та ін.).

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що довідка спеціаліста від 12.04.2009 № 38 не є належним і допустимим доказом невідповідності будівельних робіт, виконаних ВАТ «Агронафтогазтехсервіс», з огляду на відсутність документів стосовно правових підстав здійснення обстеження та складення такої довідки, документів, що підтверджують компетенцію спеціаліста, який її склав, інформації у довідці відносно того, яким чином здійснювалось обстеження об'єктів Покровської площі, в тому числі закритих, вимірювання товщини підстилаючого шару піску та інших величин, за допомогою яких інструментів, методики тощо, а також враховуючи наявність інших документів, які спростовують її дані.

Стосовно призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі з метою визначення фактичних обсягів будівельних робіт, то судом встановлено, що на час розгляду справи значна кількість плит демонтована (у 2012 - 2014 роках), оприбуткована товариством, реалізована іншим суб'єктам господарювання, що підтверджується поясненнями представника позивача та наявними у справі актами на оприходування, видатковими накладними, актами повернення /т.5, а.с. 136 - 160, 191 - 204/. З огляду на викладене, а також враховуючи значний термін часу, який пройшов з дати виконання будівельних робіт, вплив зовнішніх умов, суд дійшов висновку про неможливість здобуття об'єктивних даних в ході проведення експертизи, а відтак недоцільність її призначення.

Відносно посилань в акті перевірки на невідповідність будівельних робіт щодо довжини огорожі, що встановлено протоколом огляду від 04.04.2009, то суд зауважує, що відповідачем, а також СУ ФР ГУ ДФС України в Полтавській області на вимогу суду не надано зазначений протокол огляду, у зв'язку з чим неможливо встановити правові підстави проведення такого огляду та достовірність зазначених у протоколі огляду даних. Водночас суд враховує, що висновком № 3583 від 26.05.2009 з експертного будівельно-технічного дослідження невідповідності фактичної довжини огорожі наведеній в актах виконаних робіт не встановлено. За таких обставин суд вважає висновки акту перевірки із посиланням на протокол огляду від 04.04.2009 документально не підтвердженими.

Щодо посилань контролюючого органу на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 20.08.2010 у справі № 1-180/10, яким засновника ТОВ "Промислова компанія "Технологічна комплектація та будівництво" ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 205, частиною 2 статті 366 Кримінального кодексу України, що, на думку ДПІ у м. Полтаві, обумовлює безтоварність господарських операцій з постачання зазначеною особою плит дорожніх на адресу безпосереднього контрагента позивача, суд зазначає наступне.

В акті перевірки вказано, що вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 20.08.2010 у справі № 1-180/10 оскаржено в апеляційному порядку. Таким чином на момент перевірки вирок не набрав законної сили, а тому покладення його в основу висновків перевірки про порушення позивачем вимог податкового законодавства суд вважає безпідставним.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 22.12.2010 у справі № 11-690/2010 р. вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 20.08.2010 стосовно ОСОБА_6 скасовано та справу направлено на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду /том 5, а.с.47-50/.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 19.11.2012 ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності та покарання за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.205, ч.2 ст.366 КК України на підставі п. «В» ст.. 1, ст. 6 Закону України «Про амністію», кримінальну справу провадженням - закрито /том 5, а.с. 15-46/.

Суд бере до уваги, що і вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 20.08.2010, скасований ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 22.12.2010, і постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 19.11.2012, що набрала законної сили 27.11.2012, стосуються обвинувачення директора ТОВ ПК «Технологічна комплектація та будівництво» ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205 , ч. 2 ст. 366 КК України, що полягали у придбанні суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) і використанні його для мінімізації податкових зобов'язань ТОВ НВП «Автотехбуд», ЗАТ «Цивільбуд», ПП «Справа», МПП фірма «Бінар» та здійсненні незаконних операцій з переведення грошових коштів, отриманих від вказаних підприємств, на розрахункові рахунки ПП «Техсанкомплект», ТОВ БП «Спецпостачання», МПП фірма «Бремер».

Отже, судовим рішенням у кримінальній справі не встановлено порушень під час здійснення господарських операцій ТОВ ПК «Технологічна комплектація та будівництво» і ВАТ "Агронафтогазтехсервіс", а також по ланцюгу господарських операцій між ВАТ "Агронафтогазтехсервіс" та позивачем.

ТОВ ПК «Технологічна комплектація та будівництво» не є контрагентом позивача, а відтак судове рішення у кримінальній справі відносно посадових осіб товариства, за відсутності оцінки судом господарських взаємовідносин цього товариства із безпосереднім контрагентом позивача та позивачем, не може бути належним і допустимим доказом фіктивності господарських операцій позивача.

При цьому навіть за наявності вироку суду у кримінальній справі не виключається можливість здійснення суб'єктом господарювання реальних господарських операцій з іншими контрагентами.

Суд відхиляє також посилання відповідача, як на докази у справі, на протоколи допиту свідків, пояснення окремих осіб. Так, із вказаних документів неможливо визначити, на якій правовій підставі, в межах якого кримінального провадження вони складені. Відповідачем надано супровідний лист ВПМ ДПІ у м. Полтаві від 21.10.2010 № 3234/26-34, яким направлено на адресу ДПІ у м. Полтаві копії пояснень водіїв автомобілів, що здійснювали перевезення піску на свердловини ТОВ «ПК Газвидобування» та ТОВ «Астроінвест» на протязі 2007 - 2008 років, який також не містить посилань на підстави та обставини отримання таких пояснень /т. 4, а.с. 236/.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що документи досудового розслідування у кримінальній справі не є допустимими доказами та безумовною і достатньою підставою для висновків про відсутність фактичного виконання договору.

У відповідності до частини 4 статті 72 КАС України вирок суду, який набрав законної сили, є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Судових рішень, які б підтверджували інформацію стосовно характеру господарських правовідносин ВАТ «Агронафтогазтехсервіс» та позивача (обвинувальних вироків стосовно посадових осіб) відповідачем не надано, тому доводи про нереальність угод із посиланням на документи, зібрані в межах кримінальних проваджень, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки їм не надана відповідна оцінка органами слідства та судом.

Необхідно також зазначити, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентами (або контрагентами контрагентів) порушеннями вимог законодавства щодо створення підприємства та ведення фінансово-господарської діяльності. Якщо вказані контрагенти допустили такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо них.

Із аналізу чинного законодавства вбачається, що відповідальність платника податку має індивідуальний характер. Якщо контрагент порушив податкове законодавство, не забезпечив належне ведення бухгалтерського обліку, збереження первинних бухгалтерських документів, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту, якщо останній має необхідні документальні підтвердження їх розміру.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

У рішенні Європейського Суду від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України" звернуто увагу на те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Таким чином, отримання податковим органом документів, які свідчать про відсутність факту реального вчинення господарських операцій, вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону.

Слід зазначити, що відповідачем в ході розгляду справи не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про відсутність фактичного здійснення господарської операції позивача із ВАТ "Агронафтогазтехсервіс".

Натомість судом враховано, що виконання господарських операцій підтверджено первинними бухгалтерськими документами, складеними у порядку, встановленому законодавством.

Також згідно довідки Коломийської ОДПІ від 12.11.2010 про результати документальної невиїзної перевірки ВАТ «Агронатогазтехсервіс» щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правовідносини з платником податку, ТОВ "ПК "Газвидобування", не встановлено розбіжностей з отриманими відомостями від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ "ПК "Газвидобування" /том 2, а.с.10-11/, в тому числі, підтверджено операції з придбання ВАТ "Агронафтогазтехсервіс" піску, який в подальшому використаний на будівництво під'їзної дороги до свердловин Покровської площі.

Судом в ході розгляду справи допитано в якості свідка начальника відділу капітального будівництва ТОВ «ПК «Газвидобування» з 04.03.2008 ОСОБА_7, яким підтверджено фактичне здійснення будівельних робіт працівниками ВАТ "Агронафтогазтехсервіс" з використанням власних матеріалів (плит, піску тощо). Свідок зазначав, що плити були не нові, а бувші у використанні, при цьому не були забруднені, не мали неприємного запаху, що спростовує посилання в акті перевірки на письмові пояснення окремих осіб про те, що плити постачалися із гнилосховищ на покинутих фермах Полтавської, Сумської та Дніпропетровської областей.

Суд зауважує, що умовами договорів позивача із ВАТ "Агронафтогазтехсервіс" останній зобов'язаний був здійснювати матеріально-технічне забезпечення виконання робіт, постачати матеріали, тимчасові спорудження і устаткування, необхідні для виконання будівельних робіт (стаття 5 контракту від 15.03.2006, пункт 5.1. договору підряду від 17.10.2006). Позивач як замовник зобов'язаний був прийняти роботи та оплатити, при цьому не мав обов'язку контролювати господарські операції ВАТ "Агронафтогазтехсервіс" з іншими суб'єктами господарювання.

Стосовно наявності у ВАТ "Агронафтогазтехсервіс" матеріально-технічних можливостей для виконання будівельних робіт, то суд враховує, що ВАТ «Агронафтогазтехсервіс» мало ліцензію на будівельну діяльність, видану Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 12.05.2006, строком дії з 12.05.2006 по 12.05.2011 /т.4, а.с. 209/, відтак наявність матеріальної бази, а також трудових ресурсів для здійснення будівельних робіт були перевірені при видачі ліцензії відповідним уповноваженим органом.

Позивачем до суду надано письмову інформацію ПАТ «Агронафтогазтехсервіс» від 14.04.2015 № 33/15, в якій зазначено, що станом на 01.01.2008 кількість працівників товариства складала - 86 чол., станом на 01.01.2009 - 83 чол. /т. 5, а.с. 67/. Наявні у матеріалах справи оборотно-сальдові відомості ВАТ «Агронафтогазтехсервіс» по рахунку № 105 за 2008 рік свідчать про перебування на обліку товариства 44 транспортних засобів, в тому числі вантажних /т. 5, а.с. 68 - 69/.

Судом встановлено, що облаштування об'єктів Покровської площі здійснено позивачем на виконання програми робіт на продовження геологічного вивчення надр, в тому числі дослідно-промислову розробку покладів нафти та газу на 2006-2011 роки на Покровській площі, для можливості буріння та подальшої експлуатації пошукових свердловин /т.4, а.с. 133 - 134/, при цьому спорудження доріг (під'їзних шляхів) до свердловин є частиною підготовчих робіт до будівництва свердловин.

Згідно довідки АА № 105984 з ЄДРПОУ, виданої Головним управлінням статистики у Полтавській області 20.04.2010, ТОВ "ПК "Газвидобування" здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 11.10.2 - добування природного газу, 11.10.1 - добування нафти, 74.20.1 - діяльність у сфері інжинірингу, 74.20.2 - діяльність у сфері геології та геологорозвідування, 60.30.2 - транспортування газу трубопроводами, 51.51.0 - оптова торгівля паливом /том 1 а.с.113/.

Отже, придбання робіт відбулося в межах господарської діяльності позивача, визначеної статутними документами, за наявності розумних економічних причин (ділової мети).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що господарські операції позивача з ВАТ «Агронафтогазтехсервіс» мали реальний характер, викликаючи зміни в структурі активів позивача, підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, пов'язані із господарською діяльністю позивача, а тому формування позивачем податкового кредиту з ПДВ на підставі належним чином оформлених податкових накладних, а також заявлення фактично сплачених сум ПДВ до бюджетного відшкодування ґрунтується на вимогах Закону України «Про ПДВ».

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд зазначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача порушення вимог податкового законодавства, недотримання принципу належної обачності при виборі контрагентів, як і не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві № /0 від 03.11.2010 не ґрунтується на вимогах законодавства та фактичних обставинах справи, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України відповідно до задоволених вимог (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Газвидобування" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві № /0 від 03.11.2010.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Газвидобування" (ідентифікаційний код 31354329) судовий збір в сумі 3 грн 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 08 червня 2015 року.

Суддя М.В. Довгопол