Справа № 415/3402/14-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернобривко Л.Б.
Суддя-доповідач -
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року справа №415/3402/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого суддіШишова О.О., суддів Сіваченка І.В.,Чебанова О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 28 квітня 2015 р. у справі № 415/3402/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області про перерахунок пенсії по втраті годувальника,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Лисичанського міського суду Луганської областіз позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області (далі УПФУ) в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ від 02.07.2014 року та від 19.08.2014 року про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії у зв'язку з втратою годувальника та зобов'язати УПФУ з 16.04.2014 року призначити ОСОБА_1 пенсію у зв'язку з втратою годувальника - ОСОБА_2, виходячи з показника середньомісячної заробітної плати робітників у середньому за одну застраховану особу за 2010 рік.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 28 квітня 2015року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області про перерахунок пенсії по втраті годувальника було відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, в якій апелянт з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову, ухвалити нову про задоволення позовних вимог у повному обсязі. В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що вона має право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника -ОСОБА_2 виходячи з показника середньомісячної заробітної плати робітників у середньому за одну застраховану особу за 2010 рік, оскільки є рішення суду від 18 червня 2011 року, яким було зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області здійснити з 01 лютого 2011 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, виходячи з показника середньомісячної заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу за 2010 рік. Зазначене рішення набрало законної сили 21.06.2011 року.

Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у зв'язку з чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_2 знаходився на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Лисичанську та отримував пенсію, призначену відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер у віці 56 років (а.с.60).

ОСОБА_1 також знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лисичанськ, їй призначената виплачується пенсія по досягненню пенсійного віку. Після смерті чоловіка, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, 01.07.2014 року позивач звернулась до УПФУ в м. Лисчианську з заявою про переведення пенсії з одного виду на інший в разі втрати годувальника. Розпорядженням УПФУ в м.Лисичанську № 812602 від 10.07.2014 року позивачу була призначена пенсія по втраті годувальника в розмірі 1477грн.62 коп. ( а.с.66-67).

Не погодившись із зазначеним рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області ОСОБА_1 звернулась до суду.

Колегія суддів вважає рішення відповідача обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії ( за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 8 ст. 36 цього Закону пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, призначаються відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" .

Згідно з ч.1 ст.37 цього Закону пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Від так, колегія суддів зазначає, що відповідно до розпорядження УПФУ в м.Лисичанську № 812602 від 10.07.2014 року позивачу була призначена пенсія по втраті годувальника в розмірі 1477грн.62 коп., оскільки перерахунок пенсії, ОСОБА_2 згідно його заяви від 28.01.2011 року проводився з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, тобто 1197,91 грн., тому при розрахунку пенсії по втраті годувальника позивачу був застосований даний показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

Відповідно до ст.45 п.3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховується під час призначення ( попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Апелянт посилався на те, що Постановою Лисичанського міського суду від 08.06.2011 року був задоволений позов ОСОБА_2 до УПФУ в м.Лисичанську визнано дії УПФУ в м.Лисичанську про застосування під час перерахунку пенсії середньомісячної заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу за 2007 рік протиправними та зобов'язано відповідача здійснити з 01.02.2011 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, виходячи з показника середньомісячної заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу за 2010 рік і тому позивач вважає що їй повинен був застосовуватись саме показник середньомісячної заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу за 2010 рік, а не показник середньомісячної заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу за 2007.

Колегія суддів зазначене прийняти до уваги не може, оскільки зазначене рішення суду від 08.06.2011 року виконано не було, ОСОБА_2 отримував пенсію відповідно до показника середньомісячної заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу за 2007 рік. При таких обставинах суд першої інстанції вірно зазначив, що ОСОБА_1 правильно призначена пенсія по втраті годувальника в розмірі 1477грн.62 коп., з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності правових підстав для перерахунку пенсії спростовуються приведеними вище обставинами.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 28 квітня 2015 р. у справі № 415/3402/14-азалишити без задоволення.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 28 квітня 2015 р. у справі № 415/3402/14-азалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов