Справа № 805/308/15-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Троянова О.В.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року справа №805/308/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів: Васильєвої І.А., Жаботинської С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Східної митниці Міндоходів на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 р. у справі № 805/308/15-а (головуючий І інстанції Троянова О.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кнауф Гіпс Донбас" до Східної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 08.09.2014 року №700030000/2014/000044/1, відмову у прийнятті МД №700030000/2014/002227 від 28.08.2014 року, визнання недійсною картки відмови у прийнятті митної декларації, -

ВСТАНОВИ В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кнауф Гіпс Донбас» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 08.09.2014 року №700030000/2014/000044/1, відмову у прийнятті МД№700030000/2014/002227 від 28.08.2014 року, визнання недійсною картки відмови у прийнятті митної декларації №700030000/2014/0068, зобов'язання вчинити певні дії /том 1 а.с.4-12/.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував рішення Східної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 08.09.2014 року № 700030000/2014/000044/1; визнав протиправною та скасував відмову у прийнятті МД № 700030000/2014/002227 від 28.08.2014 року, у митному оформленні та пропуску товарів; визнав недійсною Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 700030-000/2014/0068; стягнув з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кнауф Гіпс Донбас» судовий збір у розмірі 48,72 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції та звернувся з апеляційною скаргою, в яких зазначено, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, внаслідок чого неправильно вирішив справу, вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кнауф Гіпс Донбас» зареєстровано в якості юридичної особи, здійснює зовнішньоекономічну діяльність, обліковий номер №UA0 (а.с. 14-5961, 65-67, 206-207)

Між позивачем та компанією-нерезидентом Фірмою «Knauf Gips KG» (Федеративна Республіка Німеччина) укладено зовнішньоекономічний контракт № 28/03/2014 від 01.04.2014 року, відповідно до умов якого Фірма «Knauf Gips KG» продає, а Позивач купує допоміжні добавки, а саме: готові добавки до будівельних гіпсових сумішей - компаунди, з найменуваннями, згідно з замовленнями та Специфікаціями, які є невід`ємною частиною зазначеного контракту. Загальна сума Контракту складає 16000000,00 євро. Додатковою угодою № 1 від 31.01.2014 року до зазначеного Контракту, строк дії було продовжено з 1 лютого 2013 року до 31 січня 2015 року.

Згідно з п.1.1 даного Контракту, ціни на товари, вказані в Специфікації встановлюються в євро та розуміються як ціни «CIP м.Соледар/Україна, вул. Володарського,1», або в якості альтернативи - на умовах FCA Pattertnsen-Schulenburg/Німеччина, згідно з ІНКОТЕРМС 2010. (том 2 а.с.39-43, том 1 а.с.77-78)

Відповідно з п.2.1 даного Контракту, у разі поставки товару на умовах Schulenburg/Німеччина, або FCA Sangtrhausen/Німеччина, ціни на товари вказані в Специфікації, розуміються як ціни FCA Pattensen-Schulendurg/Німеччина або FCA Sangerhausen/ Німеччина, згідно ИНКОТЕРМС 2010.

На підставі укладеного Контракту №28/03/2014 та замовлення № 068/2014, 07.07.2014 року між Позивачем та компанією - нерезидентом Фірмою «Knauf Gips KG» було укладено Специфікацію, згідно з якою автомобільним транспортним засобом № АН 5942НІ/АН 3169ХР (згідно з Договором № К/2/61/14 від 01.03.2014 року, укладеним з Перевізником- ТОВ «Міжнародна експедиція «Трансевропа»), на умовах FCA - Pattensen , на умовах відстрочки платежу (п. 7.1.3 даного Контракту), Покупцем було одержано пробну партію товару з 4-х найменувань добавок для виробництва сухих будівельних сумішей: Compaund 2542 SG 4, Compaund 2542 MP 4, 2542 HPF 4, 2542 RB 6. Ці партії товару вагою по 100 кг кожного найменування підприємство отримало для тестування.

Згідно з Договором про надання послуг з декларування товарів і транспортних засобів № 001 від 21.01.2013 року, укладеним позивачем з Повіреним - митним брокером ТОВ «Фронтьер» (том 1 а.с.79-84), уповноваженою позивачем особою 28 серпня 2014 року для здійснення митного оформлення товару, що постачався за інвойсом №76350560 від 27.07.2014 року, було подано МД № 700030000/2014/002227, по ціні товару, визначеній на умовах Контракту № 28/03/2014 та Спецификації від 07.07.2014 року.

До митної декларації були надані документи, які зазначено в розділі 44 МД та Доповнення № 1 до неї, а саме: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 700/2012/00000759 від 19.11.12р. (т.1 а.с.65-67); міжнародна автомобільна накладна (CMR) б/н від 07.07.14р. (т.1 а.с.68-69); рахунок-накладна про надання транспортно- експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 14/07-25 від 16.07.14р. (т.1 а.с.70); рахунок-фактура (інвойс) № 76350560 від 07.07.14р. (т.1 а.с.71); пакувальний лист б/н від 07.07.14р. (т.1 а.с.72-73); зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 28/03/2014 від 01.04.14р. (т.1 а.с.74-76); доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту - Специфікація б/н до замовлення № 068/20 від 07.07.14р. (т.1 а.с.72); доповнення до договору (контракту) - Додаткова угода № 1 від 31.01.14р. (т.1 а.с.78); договір про надання послуг митного брокера № 001 від 21.01.13р. (т.1 а.с.79-82); договір (контракт) про перевезення № К2/61/14 від 01.03.14р. (т.1 а.с.85-90); інформація про позитивні результати здійснення екологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу «Екологічний ко № 2730 від 07.07.14р.; інформація про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампів «Ввезення в № 2730 від 07.07.14р.; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю № 2730 від 07.07.14р.; резервна позиція № 915 від 26.07.01р. (реквізити постанови КМУ «Про впровадження системи збирання, заготівлі та утилізації відходів як вторинної сировини); декларація про походження товару № 76350560 від 07.07.14р. (у вигляді зазначення країни походження в інвойсі); інші некласифіковані документи - Листи безпеки б/н від 30.05.14р. з перекладами з німецької мови (т.1 а.с.93-120); єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарі № 700030000/113 від 21.07.14р. (т.1 а.с.121); копія митної декларації країни відправлення MRN14DE53E9 від 07.07.14р. (т.1 а.с.122-129)

Відповідачем в особі митного посту «Артемівськ» Донецької митниці Міндоходів за результатами протоколу обробки електронної МД № 700030000/2014/002227, оформлене електронне повідомлення № 14003, в якому посилаючись на вимоги статті 53 Митного кодексу України, митним органом затребувані додаткові документи, а саме: - каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. (т.1 а.с.138-139)

Декларантом наданий запит № 28/1/08к-2014 від 28.08.14р. з проханням обґрунтувати, з яких саме підстав затребуються додаткові документи: встановлення підробок, розбіжностей, або відсутність всіх відомостей, що є вичерпним переліком підстав витребування додаткових документів, відповідно до положень ч.3 ст. 53 МК України (т.1 а.с.140)

Митний орган повідомленням № 14004 від 28.08.2014 року зазначив, що згідно вимогам ст.53 МК України документи, подані до митного оформлення, не містять всіх необхідних відомостей про товар і що після порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, Відповідач має додаткову інформацію щодо заниження митної вартості товарів, що декларуються. З метою встановлення достовірних даних щодо якісних характеристик товару запитані додаткові документи. Зміст додаткової інформації та обґрунтований вибір методу визначення митної вартості митним органом буде доведено при проведенні процедури консультацій згідно вимогам ст. 55 МК України. (т.1 а.с.141-142)

Позивач листом від 29.08.14 року № 29/1/08к-2014 повідомив митний орган про те, що відповідно до положень ч.3 статті 53 МК України, документи, подані до митного оформлення, повинні містити всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У вказаному листі також зазначено незрозумілість яких саме числових значень складових митної вартості або яких саме відомостей про ціну товару не міститься в поданих документах. Вказаний лист відповідачем отриманий, про що свідчить електронне підтвердження за № 38177 від 29.08.14 року.( т.1 а.с.143)

02 вересня 2014 року позивач звернувся до начальника митного посту «Артемівськ» з листом № 1408, щодо безпідставності витребування додаткових документів на етапі здійснення контролю митної вартості товарів у зв'язку з ненаданням жодної з підстав, вичерпний перелік яких визначений ч.3статті 53 МК України.(т.1 а.с.144-145)

Відповідачем в особі митного посту «Артемівськ» Донецької митниці Міндоходів листом від 03.09.14 року № 05-70-65/798 повідомив про порушення процедурних вимог щодо митного оформлення вантажу позивачем, аргументуючи, що інспектор, який здійснює митне оформлення, має питання щодо підтвердження заявленої митної вартості додатковими документами, необхідність надання яких постає з причин не надання позивачем всіх необхідних відомостей про вартість, фізичні та хімічні властивості товару. Одночасно в цьому ж листі він вказує, що на підставі наданих позивачем до МД Листів безпеки, які містять дані про фізичні та хімічні властивості товару, відповідач дійшов висновку, що за хімічним складом спірних компаундів, вони є аналогічними або й, навіть, ідентичними товарам, митне оформлення яких вже здійснено Також в листі зазначено, що згідно вимог МКУ проведена перевірка шляхом порівняння заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено з використанням ЄАІС, в результаті якої орган доходів і зборів з`ясував, що заявлена митним брокером митна вартість є нижче, ніж за попереднім оформленням. Відповідач вважає об'єм відомостей про фізичні та хімічні властивості товару, надані позивачем в Листах безпеки до МД № 700030000/2014/002227, достатніми для здійснення порівняння заявленої митної вартості з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, в той же час - вважає їх недостатніми для визначення митної вартості спірних компаундів за ціною зовнішньоекономічного договору/контракту (т.1 а.с.146-149)

08 вересня 2014 р. митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за № 700030000/2014/000044/1 та оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 700030000/2014/00068.(т.1 а.с.133-137)

Відповідно до матеріалів справи позивач скористався правом передбаченим п.7, 8 ст.55 МК України, та відповідачем було прийнято рішення про можливість випуску належного позивачу товару у вільний обіг під обрані позивачем гарантійні зобов'язання , шляхом надання грошової застави. На підставі чого, вищезазначений товар випущено у вільний обіг за митною декларацією від 09.09.2014 року №700300000/2014/002320 оформлену згідно вимог ч.7. ст..55 МК України.

Позивач 13 жовтня 2014 року звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою № 1764, в якому просив скасувати рішення про коригування митної вартості товарів, вказуючи на неправомірні дії відповідача. (т.1 а.с.150-151)

Державна фіскальна служба України листом від 06.11.2014р. за № 6331/6/99-99-24-02-04-15, повідомила, що оскільки позивачем до Державної фіскальної служби України не надано пакету документів, який подавався до митного оформлення, не має підстав для перегляду рішення Східної митниці про коригування митної вартості.(т.1 а.с.152-153)

13 листопада 2014 року позивач листом № 2009 на виконання вимоги відповідача, надав наступні документи: прайс-лист виробника товару про вартість компаундів (станом на 01.07.2014р.) від 28.10.2014р. б/н - 1 оригінальний примірник на 2-х аркушах; висновок ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» від 31.01.2014р. № 3773 - 1 оригінальний примірник на 1 аркуші;платіжне доручення від 18.09.2014р. № 152 (з відповідним Реєстром інвойсів, який платіжне доручення від 15.08.2014р. № 133 (з відповідним реєстром інвойсів, який дає розшифрування загальної суми за платіжним дорученням) - 1 копію на 2 аркушах; прибуткову накладну до МД № 700030000/2-14/002320 (роздруковану 12.11.2014р.) - 1 примірник.

19 листопада 2014 року відповідач листом № 0570-65/03-1/9687повідомив позивача про те, що в прайс-листі виробника товарів фірми «Knauf Gips KG» не зазначено на яких умовах постачання вказані ціни на компаунди, а тому відповідачем зроблено висновок, що ціни на компаунди вказані по ціні виробництва, тобто на умовах EXW, позивачем у МД № 700030000/2014/002320 товар задекларовано на умовах FCA, отже ціни в прайс-листі не включають витрати на пакування, маркування, завантажувально - розвантажувальні роботи, митне оформлення та доставку до основного перевізника. Лист ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 31.10.14 року № 3773 не містить відомостей про якісні характеристики товару, не відображає аналіз цін на світовому ринку, а за джерело інформації взята тільки цінова позиція компанії «Knauf Gips KG» (Німеччина) (т.1 а.с.158-159)

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем були надані всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості, які дають можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною зовнішньоекономічного контракту.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Пунктом 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 та 2 статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За приписами статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Статтею 55 МК України, надано право митному органу коригувати митну вартість товарів, а саме визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які провозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Митним кодексом України визначений вичерпній перелік документів які подає декларант при митному оформленні та які підтверджують митну вартість товарів. За зазначеними нормами підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості є розбіжність, наявні ознаки підробки або якщо документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, тобто, за вимогами законодавства митний орган має право витребувати додаткові документи тільки в вичерпних випадках та з вмотивованих підстав з посилання на докази.

Таким чином, згідно з положеннями МК України, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Колегія суддів зазначає, що за вимогами законодавства наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості надає митному органу право витребування додаткових документів у декларанта та надає право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі передбачені МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Обґрунтовуючи свої сумніви у правильності визначення позивачем митної вартості, відповідач посилався на те, що документи, подані до митного оформлення, не містять всіх необхідних відомостей про товар та відповідач має додаткову інформацію щодо заниження митної вартості товарів, що декларуються, тому на підставі ч. 3 ст. 53 МК України відповідачем було витребувано у позивача каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару та висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Також в листах відповідача адресованих позивачу зазначено, що необхідність надання додаткових документів виникла з причин не надання всіх необхідних відомостей про вартість, фізичні та хімічні властивості товару. Відповідачем зазначено, що в наданих до МД документів є листи безпеки, в яких дані про хімічний склад аналогічні або й, навіть, ідентичні даним про товар, митне оформлення яких вже здійснено. Тому, відповідачем проведена перевірка шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено з використанням ЄАІС, яка містить таку інформацію, в результаті якої відповідач з'ясував, що заявлена митним брокером вартість є нижче, ніж за попередніми оформленнями.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що під час виконання митного оформлення посадовою особою митниці було встановлено, що декларантом заявлені суперечливі відомості щодо митної вартості за декларованих товарів. Також, зазначено, що у поданих документах містяться розбіжності, які не дають можливості визнати їх належними документами для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за ці товари. Крім того, відповідач посилається на наявність сумнівів у достовірності документів наданих позивачем.

З вищевикладеного вбачається, що відповідачем в ході митного оформлення та під час судового розгляду зазначались різні підстави для витребування додаткових документів, а саме: відповідач посилається на розбіжність у поданих документах та суперечливі відомості щодо митної вартості, в той же час в інших листах відповідачем зазначено не надання всіх необхідних відомостей. Також, при зверненні до апеляційного суду відповідачем зазначено нові підстави, які не були доведені до відома позивача. Колегія суддів зазначає, що вищевказане є порушенням вимог МК України.

Крім того, є помилковим посилання відповідача на те, що в листах безпеки наданих до МД, хімічний склад ідентичний даним про товар, митне оформлення яких вже здійснено.

Під ідентичними за приписами ст.59 МК України розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник.

Як вбачається з матеріалів справи порівняння найменування, якісних характеристик і хімічного складу компонентів компаундів, між заявленою та визначеною Митницею митною вартістю, вони не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються із схожих компонентів та виконують однакові функції, тобто вважаються комерційно взаємозамінними. Враховуючи, що фізичні характеристики компаундів відрізняються, їх неможливо визнати ідентичними.

Таким чином, у відповідача не було підстав для обґрунтованого сумніву в правильності заявленої позивачем митної вартості товару та витребування додаткових документів.

Відповідно до ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 59 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Згідно з ч. 1 - 2 ст. 60 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Відповідно до ч.7 зазначеної статті, у разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості товарів використовується найменша така вартість.

Згідно ч.1 та 2 ст.64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів стало те, що митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту), оскільки декларантом неподані документи згідно переліком та відповідно до умов зазначених у ч.3 ст.53 МК України, відсутня інформація про вартість ідентичних товарів, подібних (аналогічних) товарів необхідна для застосування другорядних методів 2а та 2б згідно ст.59, 60, 61 МК України, відсутня інформація, необхідна для застосування другорядного методу 2в - на основі віднімання вартості згідно ст.62 МК України, відсутня інформація, необхідна для застосування другорядного методу 2г, згідно ст.63 МК України, таким чином обраний другорядний метод визначення митної вартості - 2г-1 (резервний) відповідно до ст.64 МК України.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи містять достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, за своїм змістом не суперечать один одному, свідчать про незмінність ваги та ціни товару протягом усього шляху слідування, а тому наданих позивачем документів було достатньо для визначення митної вартості товарів за основним методом згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Крім того, позивачем на вимогу відповідача були надані додаткові документи, які підтвердили заявлену позивачем митну вартість, а саме: прайс-лист виробника товару про вартість компаундів (станом на 01.07.2014р.) від 28.10.2014р. б/н - 1 оригінальний примірник на 2-х аркушах; висновок ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» від 31.01.2014р. № 3773 - 1 оригінальний примірник на 1 аркуші;платіжне доручення від 18.09.2014р. № 152 (з відповідним Реєстром інвойсів, який платіжне доручення від 15.08.2014р. № 133 (з відповідним реєстром інвойсів, який дає розшифрування загальної суми за платіжним дорученням) - 1 копію на 2 аркушах; прибуткову накладну до МД № 700030000/2-14/002320 (роздруковану 12.11.2014р.) - 1 примірник.

Згідно ст.5 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" втручання державних органів у зовнішньоекономічну діяльність її суб'єктів у випадках, не передбачених цим Законом, є обмеженням права здійснення зовнішньоекономічної діяльності і як таке забороняється.

Відповідно до ст.ст.179, 189, 190 ГК України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення, суб'єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни. При здійсненні експортних та імпортних операцій у розрахунках з іноземними контрагентами застосовуються контрактні (зовнішньоекономічні) ціни. Вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі види продукції, за винятком тих, на які встановлено державні ціни.

Згідно ст.11 Закону України "Про ціни та ціноутворення" при здійсненні експортних та імпортних операцій безпосередньо або через зовнішньоекономічного посередника в розрахунках із зарубіжними партнерами застосовуються контрактні (зовнішньоекономічні) ціни, що формуються відповідно до цін та умов світового ринку.

Отже, суб'єкти господарської діяльності України та іноземні суб'єкти господарської діяльності при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності в розрахунках із зарубіжними партнерами застосовують вільні контрактні ціни, що формуються відповідно до цін та умов світового ринку.

Таким чином, позивач надав митниці всі необхідні документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною угоди, сумніви митного органу щодо митної вартості товару який декларувався позивачем є безпідставними.

Колегія суддів не приймає посилання апелянта на ненадання сертифікату якості, оскільки в матеріалах справи міститься відповідний сертифікат якості.

Посилання відповідача на те, що позивачем не було надано відповідно до п.4 Контракту від 01.04.2015 року паспорти технічної безпеки, колегія суддів не приймає, оскільки при подані митної декларації позивачем були подані документи які підтверджують технічну безпеку товару, а саме листи безпеки.

Стосовно посилання відповідача на невідповідність поданої специфікації, а саме що подана Специфікація до Замовлення №068/2014 року згідно контракту №28/03/2014 року не є специфікацією до контракту, а є відвантажувальною специфікацією до замовлення, дата на специфікації проставлена недрукованим способом та було надано скановану копію, що на думку відповідача зумовлює сумніви в її достовірності. Колегія суддів зазначає, що законодавством не встановлено обмежень, щодо використання завіреної сканованої копії, вказана специфікація підписана уповноваженою особою, є достовірною, містить відповідні підписи та печатки, тобто, дійсно виготовлена компанією контрагентом позивача. Крім того, вказані доводи відповідача, взагалі не зазначались та не запитувались відповідачем у позивача при митному оформленні, а посилання відповідач на візуальні недоліки, не створюють підстав для визнання їх не достовірними, не відповідність специфікації є лише припущенням відповідача не підтвердженим належними доказами.

Колегія суддів не приймає посилання апелянта на те, що висновки митного органу щодо невідповідності додатково наданих документів, з огляду на наступне.

Законодавством не встановлено вимог до змісту прайс-листів продукції, вказаний документ складається відповідно до внутрішньої політики підприємства, з врахуванням різних факторів. Посилання митного органу на те, що в прайс-листі виробника товарів ціна спірних компаундів вказана на умовах поставки EXW є помилковими та припущенням митного органу, оскільки в зазначеному контракті поставка товару на умовах EXW відсутня. Поставка партії нових найменувань компаундів була здійснена на умовах FCA Pattensen-Schulenburg , згідно з інвойсом № 76350560 від 07.07.14 року, відповідно - в пайс-листі фірми «Knauf Gips KG» вказані ціни на умовах FCA Pattegsen-Shulenburg станом на 01.07.2014 року.

Стосовно посилання відповідача на те, що наданий до митного оформлення прайс-лист датований набагато раніше, ніж момент митного оформлення, колегія суддів зазначає, що як вбачається з виписки з прайс-листа була зроблена на дату підписання Специфікації від 07.07.2014 до Контракту та на момент його складання не був ціновою пропозицією, тобто прайс-лист наданий з цінами на дату укладення контракту та специфікацією до нього.

Колегія суддів не приймає посилання апелянта в на те, що прайс-лист не містить посилання на контракт, інвойс та неможливо які витрати включені у ціну товару, оскільки, прайс-лист є документом, що носить докову інформацію, форма та зміст прайс-листа виготовляється підприємствами самостійно.

Висновки митного органу про те, що лист ДП «Укрпромзовнішекспертиза» не містить відомостей про якісні характеристики товару, не відображає аналіз цін на світовому ринку, є помилковим, оскільки, як вірно зазначено судом першої інстанції незалежна експертна організація України не може володіти світовою інформацією з цього приводу, а володіє інформацією тільки відносно Продавця та Виробника компаундів - фірми «Knauf Gips KG». Крім того ч.3 ст. 53 МК України містить приписи щодо надання висновку про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Норма не містить вимоги щодо наявності аналізу цін на світовому ринку у експертному висновку, висновок надається про якісні та вартісні характеристики товарів ,який і було надано позивачем.

Крім того, судом встановлено та не спростовується відповідачем, що документи для підтвердження заявленої митної вартості, як при здійсненні митного оформлення так і після, протягом строку дії гарантійних зобов'язань, як обов'язкові, так і додатково витребувані, оформлені за тим же контрактом та за цією ж ціною.

Таким чином, посилання відповідача на наявність неточностей (розбіжностей) у поданих документах колегією суддів не приймаються до уваги як такі, що спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що позивачем дотримані всі умови, встановлені законодавством, висновки відповідача щодо не підтвердження позивачем заявленої митної вартості зроблені на припущеннях, а позивачем були надані митному органу всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості, так і додатково витребувані, як при здійсненні митного оформлення так і після, протягом строку дії гарантійних зобов'язань.

Колегія суддів зазначає, що документи, які були надані декларантом митному органу для здійснення митного оформлення товару, у своїй сукупності є достатніми для підтвердження митного оформлення товару за заявленою позивачем митною вартістю.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обмеження у застосуванні першого методу визначення митної вартості товару щодо позивача відсутні, а визначений законодавцем перелік обмежень застосування першого (основного) методу визначення митної вартості є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Відповідачем не доведено неможливість застосування перщого методу визначення митної вартості товару.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення про коригування митної вартості товарів та відмова у прийнятті митної декларації є протиправними та підлягають скасуванню, а Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення визнанню недійсною.

На підставі вищевказаного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанова суду першої інстанції залишається без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, з мотивів викладених в зазначеній ухвалі.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206, 211, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Східної митниці Міндоходів на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 р. у справі № 805/308/15-а залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 р. у справі № 805/308/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Е.Г.Казначеєв

Судді: І.А.Васильєва

С.В. Жаботинська