Справа № 525/1175/14-а
Суддя: Хоролець В. В.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/1175/14-а
Провадження №6-а/525/2/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2015 року сел. ОСОБА_1

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Хоролець В.В.

при секретарі Сидоренко О.Г.

з участю позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3

ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області заяву відповідача ОСОБА_6 Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області про розяснення судового рішення (постанови) Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12.01.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області, третя особа Первинна профспілкова організація НГВУ «Полтаванафтогаз» про визнання рішення неправомірним та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

До Великобагачанського районного суду Полтавської області від відповідача ОСОБА_6 Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області надійшла заява від 03.04.2015 року про розяснення судового рішення (постанови) Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12.01.2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області, третя особа Первинна профспілкова організація НГВУ «Полтаванафтогаз» про визнання рішення неправомірним та зобовязання вчинити певні дії.

Як вбачається з цієї заяви ОСОБА_6 Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області, постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12.01.2015 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2015 року, позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено і вирішено: рішення колегіального органу з призначення пенсії ОСОБА_6 Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області №19 від 05.09.2014 року визнати протиправним та скасувати його. Зобовязати ОСОБА_6 Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області зарахувати ОСОБА_2 стаж роботи з 16.02.1987 року по 23.04.1992 року на посаді керівника дитячого гуртка до загального трудового стажу, який би давав право на призначення пенсії за вислугу років та призначити йому відповідну пенсію.

Відповідач у заяві вказує, що йому незрозуміла резолютивна частина вищевказаного судового рішення щодо часу, з якого повинна бути призначена пенсія ОСОБА_2, а саме: чи з моменту виникнення права на пенсію після набрання чинності рішенням суду по вищевказаній судовій справі, чи з моменту первинного звернення 02.09.2014 року (ще до судового розгляду справи) ОСОБА_2 до УПФУ у Великобагачанському районі за призначенням пенсії. Відповідач просить надати розяснення резолютивної частини постанови Великобагачанського районного суду від 12.01.2015 року у справі №525/1175/14-а в частині визначення часу, з якого повинна бути призначена пенсія ОСОБА_2 (а.с.а.с.137-138).

В судовому засіданні представники відповідача УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подану заяву про розяснення судового рішення підтримали, в своїх поясненнях посилались на обставини, що викладені в заяві і просили розяснити постанову суду згідно змісту заяви про розяснення судового рішення.

Позивач ОСОБА_2 вважає, що пенсія йому повинна бути призначена з 02.09.2014 року, тобто з часу, коли відповідач у справі неправомірно відмовив йому у призначенні відповідної пенсії, прийнявши неправомірне колегіальне рішення №19 від 05.09.2014 року, що стало приводом для його звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

Представник третьої особи ОСОБА_5 вважає, що пенсія ОСОБА_2 повинна бути призначена з часу його звернення до УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області.

Суд, заслухавши пояснення представників відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4, пояснення позивача ОСОБА_2, пояснення представника третьої особи ОСОБА_5, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи приходить до таких висновків.

Згідно ч.1 ст.170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою суду розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Тобто, в положеннях даної норми законодавцем визначено поняття незрозумілості конкретного прийнятого судового рішення.

Відповідно до положень ч.2 ст.5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, що постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12.01.2015 року у справі №525/1175/14-а позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено і вирішено: рішення колегіального органу з призначення пенсії ОСОБА_6 Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області №19 від 05.09.2014 року визнати протиправним та скасувати його. Зобовязати ОСОБА_6 Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області зарахувати ОСОБА_2 стаж роботи з 16.02.1987 року по 23.04.1992 року на посаді керівника дитячого гуртка до загального трудового стажу, який би давав право на призначення пенсії за вислугу років та призначити йому відповідну пенсію (а.с.а.с.102-103).

Ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2015 року апеляційну скаргу УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області залишено без задоволення, а постанова Великобагачанського районного суду від 12.01.2015 року по справі №525/1175/14-а залишена без змін (а.с.а.с.129-132).

Як вбачається з заяви відповідача УПФУ у Великобагачанському районі від 03.04.2015 року, йому незрозуміла резолютивна частина вищевказаного судового рішення щодо часу, з якого повинна бути призначена пенсія ОСОБА_2, а саме: чи з моменту виникнення права на пенсію після набрання чинності рішенням суду по вищевказаній судовій справі, чи з моменту первинного звернення 02.09.2014 року (ще до судового розгляду справи) ОСОБА_2 до УПФУ у Великобагачанському районі за призначенням пенсії.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У своїх позовних вимогах до відповідача у справі УПФУ у Великобагачанському районі, позивач ОСОБА_2 просив суд рішення комісії - колегіального органу з призначення пенсії ОСОБА_6 Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області №19 від 05.09.2014 року визнати протиправним та скасувати його; зобовязати ОСОБА_6 Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області зарахувати йому стаж роботи з 16.02.1987 року по 23.04.1992 року на посаді керівника дитячого гуртка до загального трудового стажу, який би давав право на призначення пенсії за вислугу років та призначити йому відповідну пенсію (а.с.а.с.2-4). Дані позовні вимоги ОСОБА_2 судом були задоволені у повному обсязі.

З мотивувальної частини постанови Великобагачанського районного суду від 12.01.2015 року по справі №525/1175/14-а вбачається, що рішенням колегіального органу з призначення пенсії УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області №19 від 05.09.2014 року ОСОБА_2 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у звязку з відсутністю необхідних 25 років стажу роботи на відповідних посадах (а.с.а.с.6,103). Тобто, з урахуванням мотивувальної та резолютивної частини вищевказаної постанови, по суті, в призначенні відповідної пенсії ОСОБА_2 було неправомірно відмовлено 05.09.2014 року, що, в свою чергу, стало підставою для подальшого звернення ОСОБА_2 з відповідним позовом до суду. Тобто, по суті, виходячи з резолютивної частини вищевказаної постанови, призначення відповідної пенсії ОСОБА_2 повинно бути здійснене відповідачем у справі саме з цього часу, тобто з часу прийняття протиправного рішення субєкта владних повноважень щодо ОСОБА_2, тобто з 05.09.2014 року.

В контексті меж розгляду заяви відповідача, з урахуванням доводів його заяви про розяснення судового рішення, враховуючи, що постанова Великобагачанського районного суду від 12.01.2015 року набрала законної сили, суд вважає за необхідне відмітити та нагадати, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом України №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Рішення Європейського суду є офіційною формою розяснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у звязку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод закріплює право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» наголосив на гарантоване ст.6 Конвенції «право на суд», яке повинно розцінюватися не лише в аспекті права особи звернутися до суду за захистом своїх прав, а і як обовязковість до виконання судового рішення. Тому, виконання судового рішення має розглядатися як невідємна частина судового процесу з метою забезпечення положень статті 6 («права на суд»).

В цьому контексті аналіз рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення Європейського суду з прав людини у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України», якими було встановлено порушення п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Першого протоколу до конвенції з огляду на порушення права на виконання рішення суду протягом розумного строку) також засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст.124 Конституції України.

У справі «Шмалько проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося. Було б незрозуміло, якби ст.6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі (справедливий, публічний і швидкий розгляд), і водночас не передбачала виконання судових рішень»).

Отже, з урахування вищевикладеного, в контексті обґрунтування заяви відповідача від 03.04.2015 року про розяснення судового рішення, виходячи з досліджених матеріалів справи суд вважає за необхідне розяснити, що згідно суті та змісту постанови Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12.01.2015 року у справі №525/1175/14-а, пенсія ОСОБА_2 повинна бути призначена з 05.09.2014 року, оскільки саме 05.09.2014 року прийняте протиправне рішення колегіального органу з призначення пенсії УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області №19 від 05.09.2014 року, що змусило позивача ОСОБА_2 звертатися до суду з відповідним позовом за захистом свої прав та законних інтересів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.19,124 Конституції України, ст.ст.5,6,8,9,14,170 КАС України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд, -

у х в а л и в:

В межах заяви відповідача ОСОБА_6 Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області від 03.04.2015 року про розяснення судового рішення (постанови Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12.01.2015 року у справі №525/1175/14-а) розяснити, що згідно постанови Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12.01.2015 року у справі №525/1175/14-а, що набрала законної сили 25.02.2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області, третя особа Первинна профспілкова організація НГВУ «Полтаванафтогаз» про визнання рішення неправомірним та зобовязання вчинити певні дії, пенсія ОСОБА_2 повинна бути призначена з 05.09.2014 року, оскільки 05.09.2014 року прийняте протиправне рішення колегіального органу з призначення пенсії УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області №19 від 05.09.2014 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного адміністративного суду. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя