Справа № 826/17369/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 червня 2015 року 15:14 № 826/17369/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., при секретарі судового засідання Непомнящій А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові фінансові технології"
до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
про визнання протиправним та скасування (визнання нечинним) податкового- повідомлення рішення від 02 липня 2014 року №

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові фінансові технології» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування (визнання нечинним) податкового-повідомлення рішення від 02 липня 2014 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/17369/14.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2015 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

31 березня 2015 року до суду надійшло клопотання позивача про роз'яснення ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 березня 2015 року про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 квітня 2015 року адміністративну справу передано на розгляд судді Гарнику К.Ю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2015 року адміністративну справу № 826/17369/14 прийнято до провадження та призначено до розгляду у судове засідання на 14 травня 2015 року, яке відкладалось на 10 червня 2015 року у зв'язку з клопотанням позивача про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 10 червня 2015 року представник позивача підтримав позов в повному обсязі, просив задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти позову.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що на підставі наказу від 30 травня 2014 року за № 1061, виданого ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у місті Києві, у відповідності до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові фінансові технології» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2014 року при взаємовідносинах з ТОВ «Грант Тайм» () та ТОВ «БК "Гефест Альянс» (код за ЄЄРПОУ 37312719), за результатом якої складено акт перевірки від 13 червня 2014 року № 623/26-54-22-02-10/37372034.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 17133,00 грн. за січень 2014 року.

На підставі вищезазначених висновків, Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві прийнято податкове повідомлення - рішення від 02 липня 2014 року № , яким згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, Товариству з обмеженою відповідальністю «Нові фінансові технології» збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 21416,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 17133,00 грн., за штрафними санкціями - 4283,00 грн.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковим повідомленням - рішенням й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ «Грант Тайм» (), ТОВ «БК "Гефест Альянс» (код за ).

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта від 13 червня 2014 року № 623/26-54-22-02-10/37372034.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «Грант Тайм» (), ТОВ «БК "Гефест Альянс» (код за ), обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Суд звертає увагу, що наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих постачальником/продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі недоведенння реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (стаття 3) розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Таким чином, право на податковий кредит з податку на додану вартість виникає в результаті придбання товарів і послуг з метою використання в господарській діяльності. При цьому операція з придбання повинна бути реальною, тобто повинна мати місце об'єктивна зміна складу активів платника податків.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Досліджуючи реальність господарських операцій позивача із контрагентами - виконавцями судом встановлено наступне.

01 лютого 2013 року між позивачем (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БК "Гефест Альянс» (Виконавець) укладено Договір № 01/02-1 предметом якого є ремонт, технічна модифікація, вузлів, блоків, запасних частин банкоматів та додаткового устаткування.

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що найменування робіт, кількісні характеристики, ціна робіт та порядок оплати вказуються в Специфікаціях, що підписується сторонами. Після підписання Специфікацій вони є Додатками до даного Договору і становлять його невід'ємну частину.

Відповідно до пункту 1.3. Договору специфікації підготовляються Виконавцем на підставі заявок Замовника. Для виконання робіт Замовник надає Виконавцю заявку з вказівкою Робіт та/або обладнання та всієї необхідної для виконання Робіт інформації. Заявки спрямовуються Виконавцю в письмовій формі по електронній пошті. У заявках в обов'язковому порядку повинні бути вказані: найменування і кількість робіт, причина ремонту, необхідний строк виконання.

Ціна, загальна вартість і порядок оплати робіт узгоджуються Сторонами в відповідній Специфікації (пункт 2.1 Договору).

Відповідно до пункту 3.1.1 роботи з ремонту чи модифікації, обладнання виконуються за адресою вказаною в відповідній заявці.

Згідно Специфікації № 19 від 28 січня 2014 року та заявки на надання послуг № 19 від 28 січня 2014 року позивачем замовлено наступні послуги: відновлення банкомату Diebold Opteva 562, відновлення банкомату Wincor 2000XE, відновлення банкомату NCR 5877 на загальну суму 32900,00 грн.

Сторонами укладено рахунок - фактуру від 28 січня 2014 року № СФ-28/01-2 та акт надання послуг № 233 від 28 січня 2014 року.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Гефест Альянс» виписано на адресу позивача податкову накладну від 28 січня 2014 року № 233 на загальну суму 32900,00 грн., в тому числі ПДВ - 5483,33 грн.

Разом з тим, всупереч пункту 1.3. Договору у специфікації не зазначено причину ремонту обладнання.

Докази оплати за послуги відсутні в матеріалах справи.

Договором передбачено, що роботи з ремонту чи модифікації обладнання виконуються за адресою вказаною в відповідній заявці, проте, у заявці № 19 від 28 січня 2014 року відсутня будь-яка адреса, відтак, встановити місце, де виконувались ремонт чи модифікація обладнання не вбачається можливим.

Згідно специфікації № 19 від 28 січня 2014 року строк виконання послуг складає 5 днів, в той час акт надання послуг укладений 28 січня 2014 року.

Наявний у матеріалах справи акт надання послуг № 233 від 28 січня 2014 року не містять інформації про місце складання зазначеного документу, окрім зазначення "місто Київ".

Також, як встановлено під час перевірки, згідно даних АІС «Податковий блок» встановлено, що директором, головним бухгалтером та засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Гефест Альянс» є ОСОБА_3. Разом з тим, Договір від 01 лютого 2013 року № 01/02-1, податкові та видаткові накладні підписані ОСОБА_4.

Позивачем в спростування вищезазначених доводів контролюючого органу доказів не надано.

Також, 19 листопада 2012 року між позивачем (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грант Тайм» (Виконавець) укладено Договір № 19/11-1, предметом якого є поставка блоків, модулів, вузлів до банкоматів та ремонт обладнання.

Відповідно до розділу 1 Договору найменування обладнання, робіт, кількісні характеристики, ціна та порядок оплати узгоджуються Сторонами в Специфікаціях (форма Специфікації - Додаток №1 до даного Договору), що підписуються Сторонами. Після підписання Специфікацій вони є Додатками до даного Договору і становлять його невід'ємну частину.

Специфікації підготовляються Виконавцем на підставі Заявок Замовника. Замовник надає Виконавцю Заявку (Форма Заявки - Додаток №2 до даного Договору) з вказівкою Робіт та/або необхідного Обладнання та всієї необхідної для виконання Робіт інформації. Заявки спрямовуються Виконавцю в письмовій формі по електронній пошті

В заявках в обов'язковому порядку повинні бути вказані: найменування робіт та/або кількість обладнання; строк виконання поставки обладнання та/або робіт.

Виконавець приймає Заявки та у термін не більше ніж 3 (три) робочих дня з дати їх отримання надає Замовнику відповідну Специфікацію, згідно п.1.2. даного Договору. Специфікації спрямовуються Замовнику в письмовій формі по електронній пошті . Замовник розглядає зазначену вище Специфікацію, підписує чи надає свої зауваження в термін не більше ніж 5 (п'ять) робочих днів з дати її одержання від Виконавця.

Відповідно до пункту 2.1 Договору ціна, загальна вартість і порядок оплати обладнання та робіт узгоджуються Сторонами в відповідній формі.

Згідно Додаткової угоди № 1 преамбулу договору викладено у наступній редакції: „ТОВ «Нові Фінансові Технології», надалі іменоване як «Замовник», в особі Заступника Директора Лень М.О., що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та ТОВ «Грант Тайм», надалі іменоване як «Виконавець», в особі Директора Безвесільного К.В., з іншої сторони, надалі разом іменовані як «Сторони», а кожна окремо як «Сторона», уклали цей Договір про наступне:».

Відповідно до Специфікацій № 1/2014, № 2/2014 сторонами погоджено умови поставки наступного обладнання: ATM Wincor 2000 (був у використанні, потребує відновлення); касета діверт Diebold Opteva (була у використанні); комплект касет до банкомату Wincor 20** (були у використанні); монітор 15 (був у використанні); термопринтер, комплект касет (були у використанні); пластикові накладки (прозорі) на загальну суму 44000,00 грн. та 58800,00 грн. відповідно. Замовник виконує доставку обладнання за власний рахунок. Замовник перераховує 100% вартості обладнання на протязі 5-ти робочих днів з моменту підписання Сторонами дійсної специфікації та виставлення Виконавцем відповідного рахунку фактури.

Сторонами складені та підписані видаткові накладні № 376 від 28 січня 2014 року, № 375 від 27 січня 2014 року та рахунки - фактури № СФ-28/01-1 від 28 січня 2014 року та № СФ-27/01-1 від 27 січня 2014 року.

В свою чергу, Товариством з обмеженою відповідальністю «Грант Тайм» виписано на адресу позивача податкові накладні № 376 від 28 січня 2014 року № 376 на суму 58800,00 грн., в тому числі сума ПДВ - 9800,00 грн., № 375 від 27 січня 2014 року на суму 44000,00 грн., в тому числі сума ПДВ - 7333,33 грн.

Разом з тим, будь-які докази на підтвердження доставки обладнання відсутні в матеріалах справи, як і відсутні копії довіреностей на отримання товару, товарно-транспортні накладні, тощо.

Докази оплати за придане обладнання відсутні в матеріалах справи.

Підсумовуючи викладене, позивачем не доведено мету придбання послуг та обладнання, не надано доказів подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних послуг та обладнання у ТОВ «Грант Тайм» (), ТОВ «Гефест Альянс» (код за ).

Наявні у матеріалах справи податкові накладні не містять інформації про посаду особи, яка їх підписала або іншої інформації, що дала б змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операції та наявність у неї відповідних повноважень, а відтак в силу наведених вище правових норм такі документи не є належно оформленими первинними документами для підтвердження факту правомірності формування податкового кредиту з ПДВ.

Разом з тим, відхиляються судом посилання відповідача на акти про неможливість проведення зустрічних звірок ТОВ «Грант Тайм» (), ТОВ «БК "Гефест Альянс» (код за ), оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

Щодо доводів контролюючого органу про необхідність зазначення у податкових накладних УКТЗЕД згідно пункту 201.1 статті 201 розділу V Податкового кодексу України, суд зазначає, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках визначені підпунктами "а" - "і" обов'язкові реквізити, зокрема для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, в податковій накладній має бути вказаний код товару згідно з УКТЗЕД (підпункт "і" пункту 201.1 статті 201 розділу V Кодексу). В свою чергу, контролюючим органом не досліджено та не доведено, що придбаний позивачем товар є підакцизним товаром та/або ввезеним на митну територію України.

Таким чином, позивачем не спростовано належними доказами доводи податкового органу щодо відсутності фактичного здійснення вказаних господарських операцій, а відтак, з урахуванням вказаних обставин такі документи не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання послуг, товарів.

Позивачем не надано документального підтвердження тих обставин та відносин, які супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності підтверджують їх реальне виконання, а відтак, і не доведено того, що обумовлені правочином надані послуги надані саме цим контрагентом.

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків контролюючого орган про порушення пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлень-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідністю «Нові фінансові технології» не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові фінансові технології» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник