Справа № 2-а-6613/11
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2011-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6613/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2011 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Байрашевої В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС сержанта ОСОБА_2 про оскарження дій інспектора ДПС ДАІ з приводу складання постанови про адміністративне правопорушення та скасування постанови від 16.01.2011 р. по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2011 р. ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до інспектора взводу ДПС сержанта ОСОБА_2 про визнання оскаржуваних дій відповідача щодо винесення постанови ВА1 № 030388 по справі про адміністративне правопорушення від 16.01.2011 р., протиправними, скасувати постанову ВА1 № 030388 від 16.01.2011 р. по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді стягнення у розмірі 255 грн., закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. ст. 122 КУпАП. На його обґрунтування зазначила, що згідно постанови серії ВА1 № 030388 від 16.01.2011 р. на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення п. 18.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність по ч.1 ст. 122 КУпАП. Відповідно постанови 16.01.2011 р. о 15:25 год. в м. Кіровограді керувала транспортним засобом Део державний номер НОМЕР_1 на вул. ОСОБА_3 та не надала перевагу в русі пішоходу на не регульованому пішохідному переході. Зазначила, що 16.01.2011 р. дійсно рухалась по вул. Карла Маркса в м. Кіровограді, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, зменшила швидкість, щоб контролювати дорожню ситуацію, пішоходи на пішохідному переході були відсутні, ще раз переконавшись, що перешкод чи іншої небезпеки нікому не завдала, продовжила маневр.

Тому, посилаючись на вказані обставини, просить суд визнати оскаржувані дій відповідача щодо винесення постанови ВА1 № 030388 по справі про адміністративне правопорушення від 16.01.2011 р. протиправними, скасувати постанову ВА1 № 030388 від 16.01.2011 р. по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді стягнення у розмірі 255 грн., закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності.

Відповідач інспектор взводу ДПС ОСОБА_2, повідомлявся в порядку ч.9 ст. 35 КАС України, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи не надав.

Згідно ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вважаючи, що позивач та відповідач повідомлені належним чином, суд ухвалив: справу вирішувати на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Пунктом 2 ч.1 ст. 18 КАС України ( із змінами згідно Законом № 808-VI від 25.12.2008 року) передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст. 19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання ( перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач (особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАІ, ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адміністративного стягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України.

В судовому засіданні встановлено, що 16.01.2011 р. посадовою особою, яка має спеціальне звання інспектором взводу ДПС ОСОБА_2 винесена постанова серії ВА1 № 030388, згідно до якої позивач ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, в звязку з чим на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. (а.с. 3). Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 16.01.2011 р. о 15:25 год. в м. Кіровограді керувала транспортним засобом Део державний номер НОМЕР_1 на вул. ОСОБА_3 та не надала перевагу в русі пішоходу на не регульованому пішохідному переході.

Суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням порядку, передбаченого Законами України «Про міліцію», «Про дорожній рух», ПДР України, КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, Інструкції і питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, а тому підлягає скасуванню.

У доданому до постанови протоколі про адміністративне правопорушення інспектором ДПС не зазначено, як було виявлене правопорушення, якими доказами підтверджується факт порушення позивачем ПДР України. Інспектор ДПС не прийняв до уваги заперечення позивача та його пояснення і виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення лише на підставі складеного протоколу про адміністративне правопорушення, без посилання на будь-які докази.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху більш як на 20 км. на год., проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, початок руху, зміни напрямку руху, проїзду спеціальних транспортних засобів - тягнуть за собою накладання штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.1, 3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-як фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно п.1.11. Розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009 р. «Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» передбачено, що працівники Державтоінспекції під час винесення постанови про накладення стягнення за адміністративне правопорушення повинні неухильно дотримуватися вимог статей 33, 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення стосовно позивача суб'єктом владних повноважень - інспектором ДПС - вчинено низку порушень, а саме, в порушення вимог ст. 280 КУпАП не з'ясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не встановлено винність позивача у вчиненні порушення, будь-які письмові докази на підтвердження порушення позивачем ПДР, який не визнавав себе винним у скоєнні правопорушення і про що зазначив інспектору у протоколі; крім цього, письмові пояснення позивача при складанні протоколу про адміністративну відповідальність на окремому аркуші не відбиралися; жодні свідки правопорушення не допитувались.

З огляду на встановленні в судовому засіданні обставини та визначенні відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, суд приходить до висновку, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 1 ст.122, п.1 ст. 247, ст. 288, 289 , 293 КУпАП, ст. ст.10-11, 71, 86, 100, 160-164 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії інспектора взводу ДПС ОСОБА_2 щодо складання постанови ВА1 №030388 від 16.01.2011 р. відносно ОСОБА_1 про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. незаконними, скасувавши постанову з закриттям провадження по справі.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_4