Справа № 2-а-566/11
Суддя: Мохонько В. В.
Дата ухвалення: 2011-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-566/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2011 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого-судді Мохонько В.В.,

при секретарі Штомпель О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС УДАІ ГУМВС України в Миколаївській області Гуленьчук Володимира Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення»-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, по якій просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВЕ № 212644 від 30.08.2010 року, посилаючись на те, що 30.09.2010 року він був безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 260 гривен за постановою, складеною відповідачем незаконно.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач про час, дату та місце судового засідання сповіщався належним чином, однак до суду не зявився, не надавши судові письмові заперечення.

Суд ознайомившись з матеріалами справи, вважає адміністративний позов позивача підлягаючим задоволенню, на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КУпАП України.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, 30.08.2010 року позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 260 гривен відповідно до постанови про накладання штрафу, з якої вбачається, що така відповідальність у позивача настала внаслідок порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року рухався зі швидкістю 88 км/г. Швидкість вимірювалась приладом «Візир».

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВЕ1№ 012746 складеного відповідачем у відношенні позивача вбачається, що не зазначено на скільки перевищив встановлену швидкість, у звязку з чим відповідач не надав суду докази того, що саме позивачем по справі була перевищена встановлена швидкість, та того, що позивачем взагалі була така швидкість перевищена.

Відповідно до ст. 245, 276, 280 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Враховуючи викладене, з копії постанови в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що при розгляді справи відповідачем не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, відповідач склав протокол про адміністративне правопорушення з власних міркувань.

Ухвалою суду від 20.09.2010 року від відповідача витребувалась адміністративна справа у відношенні позивача або інша інформація яка б підтверджувала факт здійснення правопорушення, яка для огляду суду не була надіслана чи представлена відповідачем по справі, у звязку з чим суд розглядає справу на підставі та відповідно наявних у матеріалах справи доказах.

Відповідачем по справі також суду не були надані ні яки достовірні та належні докази, що позивачем були порушенні ПДР, у звязку з чим відсутні жодні підстави, підтверджені належними доказами, для відмови позивачу у задоволенні його вимог.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що приймаючи постанову про адміністративне правопорушення, відповідач - інспектор відділу ДАІ, допустив неповноту і однобічність при з'ясуванні всіх обставин справи, а відповідно не дав їм належної оцінки, внаслідок чого передчасно зробив висновок про накладання на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 260 гривен.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Безпосередньо, контроль за безпекою дорожнього руху здійснюють працівники органів Державтоінспекцїї, до повноважень яких входить притягнення осіб винних у вчиненні адміністративних правопорушень до відповідальності.

Відповідно до пунктів 3, 6, 7 наказу МВС України від 27.03.2009 року № 111 про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України працівник ДПС зобов'язаний досконало знати Правила дорожнього руху та інші нормативно-правові акти, що регламентують діяльність у сфері безпеки дорожнього руху, неухильно дотримуватися законності, застосовувати заходів адміністративного впливу до порушників виключно в установленому порядку передбачених чинним законодавством.

Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Тобто позивач, як громадянин правової держави та як учасник дорожнього руху, має право на те, щоб працівники Державтоінспекції при здійсненні щодо нього владних повноважень діяли у спосіб та у межах повноважень, які визначені вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Дії відповідача - працівника Державтоінспекції не ґрунтуються на законі.

Суд, виконавши всі вимоги адміністративно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

У рішенні суду (постанові) повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 293 КУпАП України, суд, як орган, що розглядає адміністративний позов (скаргу або протест) на постанову по справі про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і аргументованість винесеної постанови, прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючсь ст. ст. 8, 9, 17, 19, 159-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора ДПС УДАІ ГУМВС України в Миколаївській області Гуленьчук Володимира Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ВЕ № 212644 від 30.08.2010 року інспектора ДПС УДАІ ГУМВС України в Миколаївській області Гуленьчук Володимира Миколайовича до адміністративної відповідальності по ст. 122 ч.1 КпАП України штрафу в розмірі 260 грн., та закрити провадження по справі.

Постанова суду є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_2