Справа № 826/1248/15
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1248/15 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П. Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за позовом ОСОБА_5 до Кабінету Міністрів України про визнання незаконними та скасування окремих положень постанови,

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Кабінету Міністрів України (далі КМУ або відповідач), у якому просив: визнати незаконними та скасувати підпункти 2, 3, 4 пункту 3 Постанови КМУ №409 від 06.08.2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунальних послуг».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КМУ не має повноважень зменшувати пільги встановлені законом, що він зробив оскаржуваною постановою.

Крім того, позивач зазначає, що відповідач, установивши нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії, вийшов за межі наданих йому повноважень, оскільки затвердження зазначених нормативів належить до повноважень органів місцевого самоврядування.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі про скасування постанови ОСОБА_5 посилається на те, що соціальні норми споживання, встановлені КМУ недостатні для задоволення санітарно-гігієнічних умов проживання у Миколаєві, у зв'язку з чим, після жовтня 2014 право позивача на зниження плати за водопостачання та водовідведення на 50% не забезпечується.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з`явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки МСЕК серії 10 ААБ № 531918 позивач є інвалідом 2 групи захворювання отриманої під час проходження військової служби та відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», як реабілітована особа, має право на заниження оплати за користування житловою площею та комунальними послугами на 50% в межах норм, передбачених чинним законодавством.

Кабінетом Міністрів України з метою забезпечення державних соціальних гарантій у сфері житлово-комунального обслуговування, приведення існуючих норм споживання житлово-комунальних послуг до їх фактичного обсягу споживання, дотримання принципу соціальної справедливості під час надання пільг і субсидій, відповідно до статей 5 і 9 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» видано Постанову №409 від 06.08.2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунальних послуг» (далі Постанову КМУ № 409).

Пунктом 3 Постанови КМУ № 409 установлено соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії.

Згідно із підпунктом 2) пункту 3 Постанови КМУ № 409 для користування послугами з централізованого постачання холодної води - 2,4 куб. метра на одну особу на місяць за наявності централізованого постачання гарячої води та 4 куб. метри на одну особу на місяць за відсутності централізованого постачання гарячої води.

У разі відсутності квартирних приладів обліку холодної води нарахування плати за користування послугами з централізованого постачання холодної води інвалідам війни та членам їх сімей, на яких відповідно до законодавства поширюються пільги, здійснюється виконавцями/виробниками такої послуги згідно з соціальними нормативами, встановленими абзацом першим цього підпункту.

Відповідно до підпункту 3) пункту 3 Постанови КМУ № 409 для користування послугами з централізованого постачання гарячої води - 1,6 куб. метра на одну особу на місяць.

У разі відсутності квартирних приладів обліку гарячої води нарахування плати за користування послугами з централізованого постачання гарячої води інвалідам війни та членам їх сімей, на яких відповідно до законодавства поширюються пільги, здійснюється виконавцями/виробниками такої послуги згідно з соціальними нормативами, встановленими абзацом першим цього підпункту.

Згідно із підпунктом 4) пункту 3 Постанови КМУ № 409 для користування послугами з централізованого водовідведення - 4 куб. метри на одну особу на місяць.

У разі відсутності квартирних приладів обліку холодної та/або гарячої води нарахування плати за користування послугами з централізованого водовідведення інвалідам війни та членам їх сімей, на яких відповідно до законодавства поширюються пільги, здійснюється виконавцями/виробниками такої послуги згідно з соціальними нормативами, встановленими абзацом першим підпункту 2 та/або підпункту 3 цього пункту.

Позивач, вважаючи, що вказані нормативи прийняті відповідачем з порушенням норм чинного законодавства звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова видана КМУ з дотриманням критеріїв визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України та з метою забезпечення державних соціальних гарантій у сфері житлово-комунального обслуговування, приведення існуючих норм споживання житлово-комунальних послуг до їх фактичного обсягу споживання, дотримання принципу соціальної справедливості під час надання пільг і субсидій, відповідно до статей 5 і 9 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

У статті 6 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» № 962-XII від 17 квітня 1991 року перераховано компенсацію за незаконні репресії та пільги реабілітованим, зокрема, зниження оплати житлової площі та комунальних послуг на 50 процентів в межах норм, передбачених чинним законодавством.

Статтею 5 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» № 2017-III від 05.10.2000 року (далі Закон № 2017-III) передбачено, що державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 9 Закону № 2017-III державні соціальні нормативи у сфері житлово-комунального обслуговування встановлюються з метою визначення державних гарантій щодо надання житлово-комунальних послуг та розмірів плати за житло і житлово-комунальні послуги, які забезпечують реалізацію конституційного права громадянина на житло.

До їх числа відносяться: гранична норма оплати послуг з утримання житла, житлово-комунальних послуг залежно від отримуваного доходу; соціальна норма житла та нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії малозабезпеченим громадянам; показники якості надання житлово-комунальних послуг.

Таким чином, нормами чинного законодавства України передбачено право КМУ формувати, встановлювати та затверджувати державні соціальні стандарти і нормативи користування послугами, на які надаються пільги та субсидії.

Вищенаведене дає підстави вважати, що Кабінет Міністрів України, встановлюючи єдині для всієї України соціальні нормативи користування послугами, на які надаються пільги та субсидії діяв у межах компетенції.

Постановою КМУ № 409 встановлені єдині для всієї України соціальні нормативи користування послугами, на які надаються пільги та субсидії:

з централізованого постачання холодної води - 2,4 куб. метра на одну особу на місяць (за наявності централізованого постачання гарячої води), 4,0 куб. метрів на одну особу на місяць за відсутності централізованого постачання гарячої води;

з централізованого постачання гарячої води - 1,6 куб. метра на одну особу на місяць;

з централізованого водовідведення - 4,0 куб. метрів на одну особу на місяць.

Зазначені нормативи встановлено за середніми нормами фактичного споживання послуг.

Водночас, в регіонах для нарахування плати за спожиті послуги з централізованого водопостачання і водовідведення застосовуються норми, затверджені органами місцевого самоврядування.

Ці норми встановлюються відповідно до Методики визначення нормативів питного водопостачання населення, затвердженої наказом Держжитлокомунгоспу України № 148 від 27.09.2005 року , зареєстрованим в Мін'юсті 17.10.2005 року за № 1210/11490, з урахуванням ступеню благоустрою житла, впливу кліматичних і екологічних факторів, забезпеченості населеного пункту водними ресурсами тощо. Такі норми є більшими або меншими за встановлені соціальні нормативи.

У разі встановлення органами місцевого самоврядування норм споживання води меншими за соціальні нормативи, для розрахунку пільг і субсидій застосовується норма споживання води, затверджена органами місцевого самоврядування.

Разом з тим, за наявності приладів обліку води пільги нараховуються на фактичні обсяги споживання води (в межах соціальних норм), субсидії нараховуються на соціальну норму - наприклад, з Централізованого постачання холодної води - 4,0 куб. метрів на одну особу на місяць (за відсутності централізованого постачання гарячої води).

Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; затвердження норм споживання та якості житлово-комунальних послуг, контроль за їх дотриманням.

Таким чином, у разі встановлення органами місцевого самоврядування норм споживання води більшими за соціальні нормативи, для нарахування плати за послуги з централізованого водопостачання застосовується норма споживання води, затверджена органами місцевого самоврядування, а для визначення розмірів соціальної допомоги (пільг і субсидій) - соціальні нормативи.

Враховуючи, що у місті Миколаєві норма споживання води становить 9,0 куб. метрів на одну особу, а також той факт, що у позивача відсутній засіб обліку використання води, позивач має сплачувати за 4,0 куб. метрів води з урахуванням 50 процентів знижки, а за 5 куб. метрів - у повному обсязі, виходячи із затвердженого тарифу.

Крім того, відповідно до листа № І-1590-14 від 01.12.2014 року Миколаївська обласна державна адміністрація на звернення ОСОБА_5 щодо пільг на оплату за житло-комунальні послуги повідомила, що «згідно з пунктом 3 постанови КМУ № 409 для користування послугами централізованого постачання холодної води соціальна норма становить 4 куб. метри на одну особу на місяць за відсутності централізованого постачання гарячої води.

Для нарахування плати за спожиті послуги з центрального водопостачання і водовідведення підприємствами-постачальниками цих послуг застосовуються санітарні норми, які затверджено органами місцевого самоврядування, зокрема у місті Миколаєві норма споживання води становить 9 м3.

Так як у позивача відсутній засіб обліку використання води, зазначені підприємства здійснюють нарахування оплати, виходячи із встановленої норми, при цьому враховують соціальний норматив споживання води при наданні пільг - 4 м3. Тобто, позивач має сплачувати за 4 м3 води з урахуванням 50% знижки, а за 5 м3 (9 м3 - 4 м3 ) - у повному обсязі, виходячи із затвердженого тарифу».

Водночас, проект оскаржуваної постанови розроблений Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України та погоджено без зауважень відповідними заінтересованими органами: Міністерством соціальної політики, Держпідприємництвом, Міністерством економічного розвитку та торгівлі України, погоджений із зауваженнями, які враховані Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Станом на 26.08.2014 року погодження проекту акту від Міністерства фінансів не отримано.

Крім того, пунктами 1 та 2 висновку Міністерства юстиції України за результатами правової експертизи проекту постанови Кабміну «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунальних послуг» від 06.08.2014 року визначено, що проект оскаржуваної постанови Кабінету Міністрів України відповідає Конституції України та актам законодавства, що мають вишу юридичну силу.

Отже, оскаржувана постанова видана КМУ з дотриманням критеріїв визначених статтею 2 КАС України та з метою забезпечення державних соціальних гарантій у сфері житлово-комунального обслуговування, приведення існуючих норм споживання житлово-комунальних послуг до їх фактичного обсягу споживання, дотримання принципу соціальної справедливості під час надання пільг і субсидій, відповідно до статей 5 і 9 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді:

Повний текст рішення складено 15.06.2015 року

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.