Справа № 818/162/15
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 р.Справа № 818/162/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представників відповідачів - Чухно А.В., Олійник Ю.О.

представників третьої особи - Кондратенко Ю.М., Олійник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 26.03.2015р. по справі № 818/162/15

за позовом ОСОБА_1

до Сумської обласної державної адміністрації , Державниого архіву Сумської області третя особа Профспілкова організація Державного архіву Сумської області

про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 26.03.2015 відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( далі - позивач, ОСОБА_1.) до Сумської обласної державної адміністрації ( далі - відповідач 1, Сумська ОДА), Державного архіву Сумської області ( далі - відповідач 2 , ДАСО Сумської ОДА), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - профспілкова організація Державного архіву Сумської області ( далі - третя особа, Профспілкова організація) про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не погодившись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 26.03.2015 та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що рішення про вимогу розірвати трудовий договір з директором Державного архіву Сумської обл. повинно було прийматися на засіданні профспілкового комітету. Доказів надходження до Сумської обласної державної адміністрації вимоги або протоколу профспілкового комітету про звільнення ОСОБА_1 ні відповідачами, ні третьою особою надано до суду не було. Апелянт також вважає, що затримка в підписанні колективного договору сталася не з його вини. Жодних порушень трудових прав працівників Державного архіву Сумської області не відбулося, оскільки всі їх соціальні та інші гарантії неухильно дотримувалися адміністрацією установи. Посилання, як на підставу звільнення, на той факт, що ОСОБА_1 без погодження з профспілковим комітетом приймав рішення про преміювання працівників архіву, апелянт вважає безпідставними, оскільки відповідно до п.2 наказу №77-ОД від 04.12.2013 про затвердження Положення про матеріальне стимулювання працівників Державного архіву Сумської обл., відповідальною особою за здійснення контролю за виконанням Положення призначено головного бухгалтера.

В запереченні на апеляційну скаргу представник Сумської ОДА просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 26.03.2015 по даній справі без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, пояснення представників позивача, відповідачів, третьої особи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для скасування розпорядження голови Сумської ОДА і поновлення позивача на посаді директора Державного архіву Сумської області.

Колегія суддів з даним висновком суду погоджується виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, що позивач згідно розпорядження голови Сумської ОДА №24 від 21.01.2011 р. "Про призначення ОСОБА_1." працював на посаді директора ДАСО Сумської ОДА з 27.01.2011 р. (том 1 а.с.98).

На загальних зборах трудового колективу ДАСО Сумської ОДА, які відбулись 30.09.2014 р. було постановлено виразити недовіру директору ОСОБА_1 та звернутися до повноважних органів про розірвання трудового договору з директором архіву ОСОБА_1 Вказане підтверджується копією відповідного протоколу №2 від 30.09.2014 р. (том 1 а.с.99-100).

Як вбачається з протоколу №13 від 13.09.2014 р., за підсумками загальних зборів колективу ДАСО Сумської ОДА, було проведено засідання профспілкового комітету та вирішено доручити голові профкому ОСОБА_6 підготувати та подати до Сумської ОДА подання на розірвання трудового договору, копію подання надіслати ОСОБА_1 (а.с. 170 т.1).

30.09.2014 р. профспілкова організація ДАСО Сумської ОДА звернулась до Сумської ОДА з поданням про розірвання трудового договору з директором ДАСО, в якому, посилаючись на те, що директор установи погрожує, переслідує і вживає дискримінаційні дії до працівників, порушує права працівників установи, тривалий час не підписує колективний договір, вимагала розглянути подання та розірвати трудовий договір з ОСОБА_1 (том 1 а.с.96).

Вказане подання було направлено і позивачу для відома та отримано останнім 06.10.2014 р. (том 1 а.с.29,30).

Голова профспілки двічі листами №5 від 02.10.2014 р. та №14 від 24.11.2014 р. зверталась до Сумської ОДА щодо вирішення питання про виконання вимоги та звільнення ОСОБА_1 з посади директора ДАСО Сумської ОДА.

14.11.2014 р. розпорядженням голови Сумської ОДА відповідно до ст.6, 39 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" було утворено комісію з перевірки фактів, викладених у поданні та зверненні первинної профспілкової організації ДАСО (том 1 а.с.92).

За результатами проведення перевірки, комісією було складено довідку від 25.11.14 р. (том 1 а.с.101-106).

Згідно розпорядження голови Сумської ОДА №388-К від 22.12.2014 р., позивача на підставі ст.45 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) звільнено з посади директора ДАСО .

Дане рішення голови Сумської ОДА, про звільнення позивача, погоджено з Державною архівною службою України (том 1 а.с.14).

Перевіряючи правомірність оскаржуваного розпорядження колегія суддів зазначає наступне.

На підставі ст.45 КЗпП України на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15.09.1999 №1045-ХІУ до повноважень виборного органу первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі або організації віднесено також і прийняття рішення про вимогу до роботодавця розірвати трудовий договір (контракт) з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує цей Закон, законодавство про працю, ухиляється від участі у переговорах щодо укладення або зміни колективного договору, не виконує зобов'язань за колективним договором, допускає інші порушення законодавства про колективні договори.

Враховуючи вище зазначені положення правових норм колегія суддів зазначає, що звільнення керівника підприємства на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації є обов*язком власника або уповноваженого ним органу в разі порушення керівником вимог законодавства про працю, про колективні договори і угоди.

Як встановлено під час судового розгляду , порушення трудового законодавства директором ДАСО ОСОБА_1 полягало у не підписанні позивачем понад 9 місяців колективного договору і неподанні його на реєстрацію; прийнятті рішень про преміювання працівників архіву без погодження з профспілковим комітетом та вчиненні інших дискримінаційних дій відносно працівників.

Правові засади розробки, укладення та виконання колективних договорів і угод з метою сприяння регулюванню трудових відносин та соціально-економічних інтересів працівників і роботодавців визначено Законом України «Про колективні договори і угоди» від 01.07.1993 №3356-ХІІ ( далі - Закон №3356).

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст.13 Закону №3356) проект колективного договору обговорюється у трудовому колективі і виноситься на розгляд загальних зборів (конференції) трудового колективу. Після схвалення проекту колективного договору загальними зборами (конференцією) трудового колективу він підписується уповноваженими представниками сторін не пізніш як через 5 днів з моменту його схвалення, якщо інше не встановлено зборами (конференцією) трудового колективу.

Як вбачається з протоколу №1 загальних зборів колективу ДАСО від 14.02.2014 р., було схвалено колективний договір на 2014-2016 р.р. та постановлено, що колективний договір набуває чинності з дня його підписання представниками сторін, незалежно від терміну його реєстрації у відповідних реєструючих органах.

Остаточно договір був підписаний 12.11.2014 р., що не заперечувалося сторонами.

Посилання апелянта на те, що затримка в підписання колективного договору сталася не з його вини, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки адміністрація ДАСО та профспілковий комітет при укладанні колективного договору виступали як рівноправні сторони та мали однакові обов'язки щодо його підписання. Проте ОСОБА_1, як керівник ДАСО та сторона договору у визначений строк (не пізніше як через 5 днів з моменту його схвалення) договір не підписав і будь-яких заходів для виконання свого обов*язку, встановленого законом, не вчинив.

Крім того, ОСОБА_1, як керівник ДАСО знав про ведення переговорів з приводу укладання колективного договору, контролював це питання, приймав участь у загальних зборах колективу та знав про те, що колективом він затверджений та підлягав підписанню сторонами.

Щодо прийняття позивачем рішень про преміювання працівників архіву без погодження з профспілковим комітетом колегія суддів зазначає.

За результатами проведеної, на підставі розпорядження голови Сумської ОДА, перевірки, встановлено, що у травні 2014 р. були премійовані співробітники ДАСО: ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, а у червні 2014 р. - ОСОБА_10 Накази на преміювання зазначених осіб не були погоджені з профспілковим комітетом ДАСО.

На підставі наказів №15-Кб від 24.06.2014 р. та №14-Кб від 26.05.2014 р. відповідно до особистого вкладу в загальні результати роботи в межах затвердженого кошторису видатків на оплату праці та у зв'язку з економією в розмірі 100% від посадового окладу встановлено премію: у травні 2014 р. - ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, у червні 2014 р. - ОСОБА_10, та виплачено, що підтверджується розрахунковим листом за травень 2014р., за червень 2014 р. (том 2 а.с. 21-32).

Зазначені накази не були узгоджені з профспілкою, про що свідчить відсутність грифу "погоджено" як на поданнях про преміювання , так і на зазначених наказах.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідальною особою за здійсненням контролю за виконанням Положення про матеріальне стимулювання працівників Державного архіву Сумської обл. призначено головного бухгалтера, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки контроль за його виконанням, а отже, і контроль за дотриманням головним бухгалтером вимог Положення, покладено на директора архіву.

Враховуючи допущені порушення ОСОБА_1 законодавства про колективні договори і угоди, Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та наявність вимоги виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності розпорядження голови Сумської ОДА №388-К від 22.12.2014 р. про звільнення з посади директора ДАСО ОСОБА_1 за ст.. 45 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги стосовно відсутності доказів надходження до Сумської ОДА вимоги або протоколу профспілкового комітету про звільнення ОСОБА_1 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ні відповідачі, а ні представники третьої особи не заперечували проти надходження до Сумської ОДА такої вимоги. На засіданні профспілкового комітету було вирішено доручити ОСОБА_6 звернутися до Сумської ОДА з поданням про розірвання трудового договору з ОСОБА_1 Дані обставини були підтверджені свідками ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які були допитані в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 26 березня 2015 року по справі № 818/162/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Любчич Л.В.
Судді Сіренко О.І. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 12.06.2015 р.