Справа № 804/9057/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2015 рокусправа № 804/9057/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - Якименко О. В. (дов. від 01.08.2013 р.)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2014 року

у справі № 804/9057/14

за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

до Управління Пенсійного фонду України в Жовківському районі Львівської області

про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовківському районі Львівської області, в якому просило визнати протиправним і скасувати рішення №2 від 21.01.2014 Управління Пенсійного фонду України в Жовківському районі Львівської області, яким застосовано фінансові санкції за несвоєчасне повернення на банківські рахунки орачів Пенсійного фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, у розмірі 1145,50грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що банком своєчасно і в повному обсязі повернуто суми пенсійних коштів, зарахованих на поточний рахунок пенсіонера в межах наявного залишку на рахунку, до того ж за несвоєчасне повернення пенсійних коштів, які були використані для здійснення пенсійних виплат, відповідальність законодавством не передбачена.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Постанову суду мотивовано наявною затримкою у поверненні коштів на рахунок Пенсійного фонду, що свідчить про порушення Банком чинного законодавства у вигляді несвоєчасного повернення на банківські рахунки виконавчих органів сум пенсійних виплат у розмірі 1 145,50грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та скасувати спірне рішення. Позивач зазначає, що відповідь на запит Фонду та розпорядження про повернення коштів у розмірі 7,69 грн. відбулися до надходження пенсійних коштів. Під час обробки наступного листа Фонду №2291/03-36 від 23.05.2013 встановлено наявність коштів на рахунку, і кошти у розмірі 1145,50 грн. повернуті Банком на рахунок Фонду.

За твердженням позивача після надходження листа Фонду №1917/03-36 від 19.04.2013 згідно п. 13 Порядку та Договору №38 від 31.12.2009 Банком своєчасно і в повному обсязі повернуто суми пенсійних коштів, зарахованих на поточний рахунок пенсіонера в межах наявного залишку на рахунку, а за несвоєчасне повернення пенсійних коштів, які були використані для здійснення пенсійних виплат, законодавством відповідальність не передбачена.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати постанову суду першої інстанції.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, відповідачем - Управлінням Пенсійного фонду України в Жовківському районі Львівської області проведено перевірку філії ЗГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» щодо своєчасності зарахування сум пенсій та грошової допомоги на карткові рахунки одержувачів, своєчасності повернення Управлінню незарахованих сум та сум пенсій та грошової допомоги за його письмовими вимогами і правильності виплати пенсій через поточні та карткові рахунки пенсіонерів Жовківського району за період з 01.04.2013 по 30.06.2013, за результатами якої складено акт № 24 від 20.09.2013.

Перевіркою встановлено факт несвоєчасного повернення позивачем за письмовим розпорядженням Фонду сум пенсій, зарахованих на рахунок одержувача разом з нарахованими відсотками, в розмірі 1145,50 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено рішення №2 від 21.01.2013 про застосування фінансової санкцій за несвоєчасне повернення на банківські рахунки органів Пенсійного фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 1145,50 грн. на підставі ч. 11 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про правомірність оскаржуваного рішення відповідача.

Відповідно до ч. 11 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV виконавчими органами Пенсійного фонду за несвоєчасну виплату і доставку сум пенсійних виплат одержувачам або несвоєчасне зарахування їх на банківські рахунки пенсіонерів, або несвоєчасне повернення на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду чи Накопичувального фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, за умови своєчасного і в повному обсязі їх фінансування, на організації, у тому числі банки, які здійснюють виплату і доставку пенсій, накладається штраф у розмірі своєчасно не виплачених, не доставлених чи не зарахованих або своєчасно не повернених сум пенсійних виплат.

Питання виплати пенсій та грошової допомоги, що нараховуються відповідно органами Пенсійного фонду та органами праці та соціального захисту населення і фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду та відповідних бюджетів, за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх вклади до запитання (поточні рахунки) в установах уповноважених банків врегульовано постановою Кабінету Міністрів України №1596 від 30.08.1999, якою затверджено Порядок виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках.

Пунктом другим вказаного Порядку передбачено, що виплата пенсій та грошової допомоги згідно з цим Порядком здійснюється через поточні рахунки, що відкриваються у банках, з якими Пенсійний фонд та Мінсоцполітики за результатами конкурсу укладають відповідні угоди з визначенням санкцій за недотримання ними договору перед одержувачами.

31.12.1999 між відповідачем (Фонд) та позивачем (Банк) укладено договір №38 про зарахування і виплату пенсій (грошової допомоги), передбачених Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596.

Згідно п.4 ст.8 вказаного Договору суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача разом з нарахованими на них відсотками, починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті, установи Банку повертають відповідно органам Фонду, за їх письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача за умови наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера.

Наявність між сторонами договору № 38 від 31.12.1999 не змінює правової суті спірних правовідносин, приймаючи до уваги, що вказаний договір укладений на виконання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках.

Згідно п. 13 наведеного Порядку № 1596 у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача пенсії та грошової допомоги уповноважений банк зобов'язаний припинити зарахування коштів на поточний рахунок з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача, і зробити відповідну помітку у примірнику списку на зарахування пенсій та допомоги, що підлягає поверненню органу Пенсійного фонду або органу праці та соціального захисту населення.

Суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного операційного за місяцем смерті пенсіонера, підлягають поверненню уповноваженим банком відповідно органам Пенсійного фонду та органам праці та соціального захисту населення не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача.

Пунктом 19 Порядку №1596 встановлено, що зарахування відповідних сум пенсій та грошової допомоги установами уповноважених банків на поточні рахунки здійснюється не пізніше наступного операційного дня після надходження зазначених сум від органів Пенсійного фонду України, органів праці та соціального захисту населення.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.04.2013 відповідачем на адресу позивача направлений лист № 1917/03-36 з вимогою повернути кошти, перераховані на виплату пенсій за період з 01.04.2013 по 30.04.2013 в сумі 1153,19 грн. з нарахованими на неї відсотками з поточного/карткового рахунку на ім'я ОСОБА_2 у зв'язку з його смертю ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказаний лист отримано позивачем 22.04.2013 відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення.

22.04.2013 відповідачем на рахунок позивача перераховано грошові кошти на виплату пенсії у сумі 179912,06 грн. для їх подальшого зарахування на рахунок одержувача пенсійних виплат, в тому числі грошові кошти в сумі 1153,19 грн. на ім'я ОСОБА_2, що підтверджується банківською випискою за 22.04.2013, проте цього дня банком були повернуті лише кошти в сумі 7,69 грн. в межах наявного залишку на рахунку пенсіонера станом на 10:00 год. 22.04.2013, а кошти в розмірі 1145,50 грн. повернуто не було.

21.05.2013 листом №2291/03-36 відповідач звернувся з повторною заявою до позивача з вимогою про перерахування грошових коштів відносно померлого ОСОБА_2

23.05.2013 грошові кошти в розмірі 1145,50 грн. перераховані на рахунок відповідача, що підтверджується випискою за 23.05.2013.

Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що повернення грошових коштів відносно померлого ОСОБА_2 здійснено позивачем 23.05.2013, в той час як вимога відповідача про необхідність перерахування вказаних грошових коштів була отримана позивачем ще 22.04.2013.

Зважаючи на те, що обставини, встановлені в акті перевірки стосовно факту несвоєчасного повернення позивачем пенсійних коштів, підтверджені наявними матеріалах справи доказами, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для застосування до позивача штрафу у розмірі 1145,50 грн. на підставі ч.11ст.106 Закону № 1058-IV.

Обґрунтування позивачем своєї правової позиції необхідністю дотримання положень Інструкції про порядок відкриття, використання та закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Національного банку України №492 від 12.11.2003, не приймається колегією суддів з огляду на той факт, що правовідносини, що виникли врегульовані спеціальним нормативним актом - Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, а відтак саме її положення мають застосовуватись першочергово.

Посилання позивача на необґрунтоване прийняття відповідачем саме рішення про застосування штрафних санкцій спростовується наступним.

Як встановлено вище ч.11 ст.106 Закону № 1058-IV встановлено право виконавчих органів Пенсійного фонду за несвоєчасне повернення на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду чи Накопичувального фонду відповідних сум коштів накладати на організації, у тому числі банки, які здійснюють виплату і доставку пенсій, штраф у розмірі своєчасно не виплачених, не доставлених чи не зарахованих або своєчасно не повернених сум пенсійних виплат.

Відповідно до підпункту 5 пункту 12 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 1 березня 2001 року № 121/2001, постановою правління Пенсійного фонду України № 8-2 від 30.04.02 затверджено Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах.

Пунктом 2.3 вказаного Положення управління Пенсійного фонду України наділено правом застосовувати фінансові санкції, адміністративні стягнення, передбачені законом, при цьому відповідно до п.3.2 цього Положення начальник управління у встановленому порядку виносить рішення про застосування фінансових санкцій.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п.12 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 № 121, постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.03 затверджено Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка визначає, в тому числі, процедуру нарахування і сплати фінансових санкцій та пені (п.1.2 Інструкції).

Відповідно до п.9.5 цієї Інструкції факти порушень законодавства, крім тих, що є предметом акта документальної перевірки, та тих, що зазначені у підпункті 9.3.2 пункту 9.3 цієї Інструкції, посадова особа органу Пенсійного фонду оформляє актом довільної форми, в якому чітко викладається зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчих актів. Такий акт підписується посадовими особами органу Пенсійного фонду та страхувальника.

Рішення про застосування штрафу за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає начальник управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті або його заступник.

Затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 21-2 від 19.12.03 Порядок розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначає процедуру подання та розгляду органами Пенсійного фонду України скарг страхувальників при оскарженні рішень про нарахування пені та накладення фінансових санкцій, передбачених частиною 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; скарг банків на рішення про накладення фінансових санкцій, передбачених частиною 10 статті 106 Закону, та організацій, які здійснюють виплату і доставку пенсій, на рішення про накладення штрафів, передбачених частиною 11 статті 106 Закону.

З огляду на викладені правові норми в їх сукупності колегія суддів вважає, що відсутність в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» прямого визначення порядку, за якою органи Пенсійного фонду України застосовують передбачений ч.11 ст.106 цього Закону штраф, не позбавляє Пенсійний фонд України права реалізовувати приписи наведеної норми шляхом прийняття рішення начальником управління Пенсійного фонду України, яке (рішення) є єдиної встановленою на законодавчому рівні формою процесуального документу, який приймається в такому випадку.

Таким чином, рішення про застосування штрафних санкцій рішення №2 від 21.01.2014 прийнято відповідачем в межах його повноважень, у спосіб, що встановлений законом, відповідає фактичним обставинам справи, наведеним вище нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносин, у зв'язку з чим правові підстави для визнання його протиправним і скасування відсутні.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2014 року у справі № 804/9057/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко