Справа № 808/8595/14
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2015 рокусправа № 808/8595/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровськ апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року по справі за позовом Приватного підприємства "Тесла-Імперіал" до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.11.2014р., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.11.2014 № .

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з висновками відповідача щодо відсутності реальності виконання господарських взаємовідносинах з ТОВ "Аверс Груп ЛТД" та ТОВ "Лео Прінт" оскільки під час перевірки відповідачу були надані усі первинні бухгалтерські документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 31 березня 2015р. позов було задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняту нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, зокрема відсутні докази реальності господарських взаємовідносин з контрагентами та можливості їх виконати укладені договори.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідачем в період з 14.10.2014 по 20.10.2014 відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП "Тесла-Імперіал" з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ "Аверс Груп ЛТД" та ТОВ "Лео Прінт" за червень - серпень 2014 року, за результатами якої складений акт від 27.10.2014 №1324/08-28-22-12/36911783.

Відповідачем встановлено порушення позивачем п.198.3 ст.198, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 23 409,00 грн.

Висновки перевіряючи ґрунтуються на відсутності документів придбання товарів у контрагентів, а також можливості виконання договорів субпідряду, з посиланням у тому числі на інформацію податкових органів.

За результатами перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.11.2014 №, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання із податку на додану вартість у розмірі 29 261,25 грн., у тому числі за основним платежем у сумі 23409,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 5 852,25 грн.

Як вбачається з акті, перевірялись фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ "Аверс Груп ЛТД", ТОВ "Лео Прінт".

Відповідно матеріалам справи між позивачем та ПП "Тесла-Імперіал" укладено договір про виконання субпідрядних робіт від 05.06.2014 №14/06-14 з ТОВ "Аверс Груп ЛТД", на умовах якого Субпідрядник зобов'язується на свій ризик виконати роботи на території Підрядника за завданням (додаток №1 ремонт електричного устаткування) Підрядника з використанням матеріалів та устаткування Підрядника, а Підрядник зобов'язується прийняти і оплатити виконані роботи. Ціна Договору визначається Договірною ціною виконаних робіт. Оплата за цим договором здійснюється в безготівковому порядку на банківський рахунок Субпідрядника.

Як на доказ виконання договору позивачем надані акт від 05.06.2014 №41/06-14 передачі устаткування; акт здачі-прийняття робіт від 18.06.2014 №РН-0618/24; податкова накладна від 18.06.2014 №678 на суму 29815,20грн. у т.ч. ПДВ 4969,20грн.; платіжне доручення від 15.07.2014 №1918 на суму 3578,00 грн.

Також між позивачем та ТОВ "Аверс Груп ЛТД" ("Продавець") 10.06.2014 укладений договір купівлі-продажу №37/06-14, згідно п.1.1 якого Продавець зобов'язаний передати у власність Покупця майно згідно рахунку фактури, а Покупець зобов'язаний прийняти й оплатити вартість. Відповідно до п.3.1 загальна вартість цього договору, проданого Товару Постачальником Покупцеві і зафіксована сторонами у видаткових накладних на переданий Товар. Оплата вартості Товару здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський поточний рахунок Продавця. Оплата вартості Товару здійснюється на підставі рахунку, виставленого Продавцем (п.3.2 Договору).

Як на доказ виконання договору позивачем надані видаткова накладна від 12.06.2014 №РН-0612/24 на суму 45 827,87 грн., у тому числі ПДВ - 7 637,98 грн; податкова накладна від 12.06.2014 №677 на суму 45827,87грн. у т.ч. ПДВ 7637грн.; рахунок на оплату №РН-0612/24 від 12.06.2014 на суму 45 827,87грн.; платіжне доручення від 15.07.2014 №1919 на суму 5500,00 грн.

Перевіркою встановлена заборгованість позивача перед вказаним контрагентом за вказаними договорами на суму 66565,07грн.

01.07.2014 між позивачем та ТОВ "Лео Прінт" було укладено договір про виконання субпідрядних робіт №36911783/1, на умовах якого Субпідрядник приймає на себе обов'язки по виконанню робіт з капітального або середнього ремонту електричного устаткування, що належить підряднику з використанням матеріалів та устаткування Підрядника, а Підрядник зобов'язується прийняти і оплатити виконані роботи. Вартість виконуваних робіт встановлюється згідно локального кошторису, затверджених Підрядником. Оплата здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Субпідрядника.

Як на доказ виконання договору позивачем надані акт приймання-передача матеріалів від 01.07.2014 №36911783/1-01.07; акт здавання - приймання виконаних за договором робіт від 08.07.2014.2014 №ОУ-0708/08; податкова накладна від 08.07.2014 №244 на суму 27 352,80 грн., у тому числі суми ПДВ 4 558,80 грн.; рахунку на оплату від 01.07.2014 №244 на суму 27 352,80 грн.; платіжне доручення від 14.08.2014 №1980 на суму 3 283,00 грн. та від 22.08.20014 №2002 на суму 22 069,80 грн.

07.07.2014.2014 між позивачем ("Покупець") та ТОВ "Лео Прінт" ("Продавець") укладений договір купівлі-продажу №36911783/2, згідно п.1.1 якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити його на умовах, даного Договору. Згідно п.2 ціна Товарів, визначена сторонами договору по кожній партії, вважається звичайною ціною, відповідає рівню справедливих ринкових цін. Оплата за товар здійснюється в національній валюті України, згідно виставленого рахунку на поточний рахунок Продавця.

Як на доказ виконання договору позивачем надані видаткова накладна від 14.07.2014 №ОУ-0714/03; податкова накладна від 14.07.2014 №245 на суму 37461,05 грн., у тому числі ПДВ - 6 243,51 грн.; рахунок на оплату №245 від 14.07.2014 на суму 37 461,05 грн.; платіжне дорученням від 14.08.2014 №1981 на суму 4 500,00 грн.

Перевіркою встановлена заборгованість позивача перед вказаним контрагентом за вказаними договорами на суму 34961,05грн.

Згідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України - право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України - не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства, у ході розгляду справи судом повинні оцінюватися документи, надані платником податків на підтвердження свого права на податковий кредит з ПДВ.

Перш за все такі документи повинні бути достовірними, тобто відображати реальні події. У зв'язку із цим навіть бездоганно оформлений документ не може підтверджувати право на податковий кредит у тому випадку, якщо у ході розгляду справи буде встановлено невідповідність фактичного й задокументованого платником податків руху активів.

Так позивачем не надано актів виконаних робіт, проте наявність таких передбачена умовами договорів субпідрядуу, крім того, згідно договорам про виконання субпідрядних робіт, позивач виступав підрядником, а контрагенти субпідрядниками, проте позивачем не зазначено на виконання якого (яких) договорів підряду отримувались такі роботу.

Позивачем додано до матеріалів справи договори оренди майна, проте позивач не зазначає яке вони мають значення до договорів субпідряду та купівлі-продажу.

Також з урахуванням інформації щодо контрагентів позивача про відсутність за місцезнаходження, відсутність трудових ресурсів та потужностей, неможливо встановити якою особою (особами) виконувались роботи чи надавались послуги, які матеріали використовувалися для виконання робіт), не доведено чи були такі операції взагалі можливі з урахуванням оперативності їх проведення (що вбачається з дат складання договорів та видаткових накладних, податкових накладних), а також враховуючи місцезнаходження позивача - м. Запоріжжя та контрагентів - Київська області.

Таким чином позивачем не надано беззаперечних доказів виконаних робіт їх вид, обсяг, місце виконання, обґрунтованість визначення вартості, не надані докази участі працівників контрагентів у виконанні робіт.

Також колегія суддів приходить до висновку про відсутність доказів отримання позивачем товарів у вказаних контрагентів.

Таким чином суд приходить до висновку, про відсутність у позивача належним чином оформлених первинних документів по фінансово-господарських взаємовідносинах з ТОВ "Аверс Груп ЛТД", ТОВ "Лео Прінт" а також надані до матеріалів справи документи не дають можливість встановити реальність виконання робіт.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи податкової інспекції про нереальність здійснення господарських операцій в зв'язку з тим що ТОВ "Аверс Груп ЛТД", ТОВ "Лео Прінт" суду не надано беззаперечних доказів, що такі мали трудові ресурси, основні засоби, оборотних коштів, складських приміщень, тощо для реального здійснення господарської діяльності.

Згідно вимог чинного законодавства надані первинні документи не можуть бути визнані безумовною підставою для віднесення суми ПДВ до податкового кредиту.

Таким чином, проаналізувавши наявні матеріали справи та норми зазначеного законодавства, колегія суддів вважає правомірними висновки відповідача, викладені в Акті перевірки, а саме те, що зазначені правовідносини позивача із контрагентом мали виключно паперовий характер, а отже не були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що відповідачем було правомірно винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, на підставі висновків, викладених в Акті перевірки.

Враховуючи зазначене, колегія суду приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку задовольняючи позовні вимоги, тому постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року по справі за позовом Приватного підприємства "Тесла-Імперіал" до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.11.2014р. - скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення складено 11 червня 2015року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак