Справа № 0909/3880/2012
Суддя: Васильковський В. В.
Дата ухвалення: 2012-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 0909/3880/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2012 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області в складі: судді Васильковського В.В.

секретаря Іванишин Х.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ в м. Коломия та Коломийському районі Івано-Франківської області, про визнання незаконною відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, підтримуючи заявлені вимоги в судовому засіданні, посилається на те, що після призначення пенсії продовжував працювати за межами України в Російській Федерації з 2001 року по 2012 рік і набутий ним страховий стаж за цей період становить 73 місяці. За весь час роботи із його заробітної плати щомісячно сплачувались передбачені законом внески. Звернувшись до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, отримав відмову, яку управління ПФУ в м. Коломия та Коломийському районі мотивувало тим, що проведення перерахунку пенсії по стажу та заробітку набутого на території Російської Федерації Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у сфері пенсійного забезпечення не передбачено. Вважає дану відмову не правомірною та просить, в звязку з виниклими обставинами, визнати неправомірною відмову відповідача щодо перерахунку йому пенсії відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та зобов'язати здійснити перерахунок та виплатити пенсію відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням фактично виплачених за цей період сум.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову та просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що порядок перерахунку призначених пенсій положеннями Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення не передбачений. Крім того, вказав на те, що позивачем після призначення пенсії страхові внески до Пенсійного фонду України не сплачувались.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи із наступного.

Позивачу з 21 серпня 2002 року була призначена пенсія за віком на пільгових умовах згідно Списку № 2 у відповідності до ст. 100 Закону України Про пенсійне забезпечення на підставі поданої ним заяви. Пенсія була обчислена при трудовому стажі 31 рік 6 місяців 21 день, в тому числі робота по списку № 2 11 років 9 місяців 11 днів.

З 2001 по 2012 роки позивач продовжував працювати за межами України в Російській Федерації, а тому звернувся до відповідача із заявою та надав документи, необхідні для вирішення питання про проведення перерахунку раніше призначеної йому пенсії.

Відповідно до довідки про заробітну плату № 2 від 03 березня 2010 року позивач з листопада 2001 року по грудень 2003 року включно працював прорабом у ЗАТ Сталькон на території Російської Федерації та з усіх включених у довідку доходів проведені відрахування в Пенсійний фонд Росії згідно встановлених тарифів.

Згідно із записами в трудовій книжці позивача серії АТ-VIII № 6418435, ОСОБА_1 з травня 2005 року по 12 серпня 2009 року, з 13 серпня 2009 року по 23 жовтня 2009 року, з 19 січня 2010 року по 15 березня 2010 року, з 01 липня 2010 року по 13 червня 2011 року та з 14 червня 2011 року по 13 квітня 2012 року працював начальником будівельної дільниці в ЗАТ Стальконструкція-В на території Російської Федерації.

Згідно довідки № 48-03 від 31 березня 2012 року ЗАТ Стальконструкція-В позивач працював та отримував заробітну плату, з якої проведені відрахування в Пенсійний фонд Російської Федерації згідно встановлених тарифів, за періоди з липня 2005 року по березень 2007 року включно, з травня 2007 року по березень 2008 року включно, з травня 2008 року по червень 2008 року включно, з серпня 2008 року по квітень 2009 року включно та з липня 2009 року по жовтень 2009 року включно.

Отже, загальний страховий стаж за період роботи позивача в Російській Федерації становить 73 місяці.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї частини, здійснюється не раніше дня, наступного за днем, по який обчислено страховий стаж при призначенні (попередньому перерахунку) пенсії.

Проте, листом УПФУ в м. Коломия та Коломийському районі Івано-Франківської області № 80/К-12 від 11 червня 2012 року позивачу було відмовлено в здійсненні такого перерахунку, посилаючись на те, що перерахунок пенсії з урахуванням стажу, набутого на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав після призначення пенсії відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не передбачений.

На думку суду відмова в перерахунку пенсії позивача є незаконною.

В силу ст. 4 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про зайнятість населення" від 01.03.1991 року інтереси українських громадян, що тимчасово працюють за кордоном, захищаються міждержавними і міжурядовими угодами, що підписуються Україною з іншими державами.

В рамках Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється по законодавству держави, на території якої вони постійно проживають. Усі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення несе держава, яка здійснює таке забезпечення.

Отже, при призначенні в Україні пенсій громадянам України, які працювали на території держав-учасниць зазначеної Угоди внески до Пенсійного фонду України за період роботи на території цих держав не сплачуються.

Відповідно до положень статей 1 та 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, учасниками якої є Україна та Російська Федерація, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць угоди здійснюється згідно із законодавством держав, на території яких вони проживають. Для визначення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих країн. Основним принципом цього договору є те, що держави домовились між собою про збереження пенсійних прав громадян, які працюють на територіях цих держав. Визначальним є застосування законодавства тієї держави, де особа проживає. Ця держава несе всі витрати на пенсійне забезпечення незалежно від місця, де набутий трудовий стаж.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 4 «Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів» від 15.04.1994 р., підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, Республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, зазначено що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Не можна погодитися з посиланням відповідача на те, що підставою для перерахунку пенсії за ст. 42 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" є наявність певного страхового стажу, а не трудового, як передбачено статтею 6 Угоди.

Згідно офіційного коментаря до Закону України Про пенсійне забезпечення поняття трудовий стаж було змінено на поняття страховий стаж в звязку з переходом України від системи пенсійного забезпечення до системи пенсійного страхування, а тому в Угоді, яка підписувалась до введення в дію такого поняття, не згадується про страховий стаж.

Крім того, проголошений Угодою принцип рівності умов (незалежно від місця набуття стажу) для призначення пенсії свідчить і про рівність умов для її перерахунку.

Таким чином, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території Російської Федерації, то цей стаж має враховуватися на території України як власний страховий (трудовий) стаж, хоча пенсійні внески сплачувалися в Росії, але вони не передаються в разі переїзду працівника в іншу державу. Тобто існує гарантія врахування страхового (трудового) стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.

З зазначеного можна зробити висновок, що періоди роботи позивача з 2001 року по 2009 рік в Росії, має бути зарахований як страховий стаж, оскільки, як вже зазначалося в даний період ним сплачувалися внески до Пенсійного фонду Російської Федерації.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

За таких підстав позовні вимоги ОСОБА_1 до управління ПФУ в м. Коломия та Коломийському районі щодо визнання неправомірною відмови відповідача у перерахунку призначеної йому пенсії та зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 8, 22, 64 Конституції України, Міждержавної Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів від 15 квітня 1994 року, ст.ст. 4, 24, 42, 45 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст. 10 Закону України Про зайнятість населення, ст. ст. 18, 19, 104-106 КАС України та керуючись ст.ст. 11, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити.

Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Коломия та Коломийському районі Івано-Франківської області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Коломия та Коломийському районі здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період 2001-2009 років з врахуванням фактично виплачених за цей період сум.

Постанова суду може бути оскаржено до Львівського Апеляційного адміністративного суду через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення встановлених строків апеляційного оскарження.

Суддя Васильковський В. В.