Справа № 803/2813/13а
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 р. Справа № 876/1936/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.,

суддів Шавеля Р.М., Бруновської Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 р. у справі №803/2813/13-a за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агідель» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 р. у справі №803/2813/13-a за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агідель» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, позов було задоволено, вирішено визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області від 11.03.2013 р. № та №.

В апеляційній скарзі скаржник просить постанову суду скасувати та задовольнити позов. Апеляційна скарга мотивована неврахуванням акту перевірки, оскільки включення до податкового кредиту сум згідно з податковими накладними зберігається за товариством лише протягом 365 календарних днів з дати виписки податкових накладних. У позивача не було об'єктивних перешкод для формування податкового кредиту в тих звітних періодах, в яких були виписані податкові накладні. Разом з тим, ці податкові накладні, які засвідчують об'єктивне право позивача на податковий кредит, не брали участі в його формуванні у тому ж звітному податковому періоді, коли були виписані. Посилається на те, що суд першої інстанції порушив принцип незворотності дії у часі нормативно-правових актів, передбаченого у ст. 58 Конституції України. Хоча відносини, які були підставою для включення позивачем до податкового кредиту сум ПДВ і виникли у 2009-2010 р.р., тобто, до набрання чинності ПК України, позивач фактично включив ці суми до податкової декларації у грудні 2012 р., тобто, під час дії ПК України. Відтак, на ці відносини по включенню сум ПДВ до податкового кредиту поширюються норми ПК України.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Як правильно встановив суд першої інстанції, 19.02.2013 р. Луцькою ОДПІ проведено камеральну перевірку даних, задекларованих ТзОВ «Агідель» у податковій звітності з податку на додану вартість за грудень 2012 року. За наслідками перевірки складено акт від 19.02.2013 року №1152/15-2/138351680, яким встановлено порушення позивачем вимог абз.3 п.198.6 ст.198 ПК України та порушення Порядку заповнення податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №1492 від 25.11.2011 р., а саме: в поданій податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 року, вхідний № від 17.01.2013 р., позивачем не відображено результати камеральної перевірки згідно з актом №296/15-2/138351680 від 18.01.2013 р. щодо зменшення залишку від'ємного значення за результатами перевірки за листопад 2012 року в сумі 715339 грн.

На підставі вказаного акта прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 11.03.2013 р. № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2012 року на 692006 грн. та № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 34999,50 грн. (в тому числі: за основним платежем - 23333 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 11666,50 грн.).

Суд першої інстанції підставно встановив, що ТзОВ «Агідель» 17.01.2013 р. за вхідним номером подало до Луцької ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період грудень 2012 року, у якій відобразило у рядку 9 «Усього податкових зобов'язань» - 23333; у рядку 17 «Усього податкового кредиту» - Х; у рядку 18 «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17) (позитивне значення)» - 23333; у рядку 21 «Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 21.1 + рядок 21.2 + рядок 21.3)» - 715339; у рядку 22 «Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду) (рядок 21 - рядок 18)» - 692006; у рядку 24 «Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 22 - рядок 23) (значення цього рядка переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду)» - 692006. Таким чином, в податковій декларації з ПДВ за грудень 2012 р. позивач відобразив залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, а саме: листопада 2012 року в сумі 715339 грн.

Згідно з п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. У відповідності до пп.47.1.1 п.47.1 ст.47 ПК України відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть юридичні особи, постійні представництва нерезидентів, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи. Крім того, пунктом 8 розділу ІІІ Порядку (в редакції, чинній на момент подання податкової звітності) передбачено, що платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

Згідно з пп.4.6.7 розділу V Порядку рядок 21.3 декларації з ПДВ передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної органом державної податкової служби. Водночас, зменшення розміру залишку від'ємного значення суми податку на додану вартість за результатами перевірки платника податку здійснюється шляхом надіслання (вручення) контролюючим органом такому платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення (п.58.1 ст.58 ПК України).

Отже, підставою для відображення платником податків у податковій звітності з ПДВ зменшення залишку від'ємного значення за результатами камеральної чи документальної перевірки є відповідне податкове повідомлення-рішення, а не висновки акту податкової перевірки.

Однак, податкова декларація з ПДВ за грудень 2012 року була подана ТзОВ «Агідель» до Луцької ОДПІ 17.01.2013 р., а камеральна перевірка даних, задекларованих в податковій звітності з ПДВ за листопад 2012 року, була проведена Луцькою ОДПІ 18.01.2013 року, тобто наступного дня, про що свідчить акт №296/15-2/138351680 від 18.01.2013 року, яким встановлено порушення ТзОВ «Агідель» п.198.6 ст.198 ПК України та Порядку заповнення податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №1492 від 25.11.2011 року, а саме: невідображення товариством в податковій декларації з ПДВ за листопад 2012 року зменшення податкового кредиту за жовтень 2012 року в сумі 391580 грн. За результатами даної перевірки Луцькою ОДПІ були прийняті податкові повідомлення-рішення від 18.01.2013 року № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2012 року на 715339 грн. та від 13.02.2012 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) на 34999,50 грн.

Таким чином, ТзОВ «Агідель» не було порушено вимог Порядку щодо невідображення в декларації з ПДВ за грудень 2012 року зменшення залишку від'ємного значення ПДВ за листопад 2012 року в сумі 715339 грн., оскільки податкове повідомлення-рішення № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2012 року на 715339 грн. винесене Луцькою ОДПІ пізніше дати подання товариством податкової звітності за грудень 2012 року, а саме: 18.01.2013 р.

Згідно з актом Луцької ОДПІ від 13.12.2012 року №6723/15-2/138351680 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих в податковій звітності з ПДВ за жовтень 2012 року, було встановлено порушення ТзОВ «Агідель» п.198.6 ст.198 ПК України щодо включення до податкового кредиту сум ПДВ згідно з податковими накладними, з дати виписки яких минуло 365 календарних днів, в загальному розмірі 391580 грн. та не відображення в податковій декларації з ПДВ за жовтень 2012 року результатів камеральної перевірки згідно з актом №2563 від 12.07.2012 року, яким зменшено податковий кредит за травень 2012 року в сумі 373640 грн. За наслідками даної перевірки Луцькою ОДПІ були прийняті податкові повідомлення-рішення від 25.12.2012 року № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за жовтень 2012 року на 370425 грн. та № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) на 33185 грн. У зв'язку з відображенням позивачем в податковій декларації з ПДВ за жовтень 2012 року сум податкового кредиту, який сформовано на підставі податкових накладних, з дати виписки яких минуло 365 календарних днів, податковий орган встановив порушення ТзОВ «Агідель» абзацу 3 пункту 198.6 статті 198 ПК України по кожній наступній звітній податковій декларації з ПДВ.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, у разі, якщо платник податків не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної. Разом з тим, в декларації з ПДВ за жовтень 2012 року товариством до податкового кредиту включено суми ПДВ по податкових накладних за жовтень-грудень 2009 року та за січень, лютий, квітень, травень, червень, серпень, вересень 2010 року, тобто такі, які отримані товариством до набрання чинності ПК України.

На момент виписки вищевказаних податкових накладних порядок та строки включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту регулювались Законом України «Про податок на додану вартість» та Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду. Згідно з пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Підпунктом 15.3.1 п.15.3 ст.15 Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» передбачено, що заяви на повернення надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених податковими законами, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, наступного за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у даному випадку необхідно враховувати строки давності, встановлені ст.15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», адже норми цієї статті застосовуються до порядку визначення податкових зобов'язань, а також повернення надміру сплачених або відшкодованих податків і зборів (обов'язкових платежів). Оскільки податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом та виписується у момент виникнення податкового зобов'язання, то до неї також застосовуються норми зазначеного вище Закону. Аналогічне правило застосовується і під час формування податкового кредиту. Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до законодавства, що діяло у 2009-2010 роках, платник податку має право сформувати податковий кредит протягом 1095 днів з дати виписаних у 2009-2010 роках податкових накладних, оскільки ПК України суттєво скорочує право платника податку на включення податкових накладних минулих періодів до податкового кредиту звітного періоду - з 1095 до 365 днів. Водночас, прикінцеві та перехідні положення ПК України не містять норм щодо поширення дії норми п.198.6 ст.198 на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності. З огляду на це суд вважає, що визначені статтею 198 ПК України строки для формування податкового кредиту застосовуються лише до сум податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних після 01.01.2011 року.

Вищезазначене узгоджується з нормою статті 58 Конституції України, згідно з якою закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Закріплений в Конституції України принцип неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів узгоджується з міжнародно-правовими актами, зокрема, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права (стаття 15), Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (стаття 7).

Окрім того, податкові повідомлення-рішення Луцької ОДПІ, що були прийняті за наслідками камеральних перевірок податкової звітності ТзОВ «Агідель» за жовтень та листопад 2012 року були оскаржені товариством у судовому порядку і постановою Волинського окружного адміністративного суду від 13.05.2013 року у справі №803/909/13-а адміністративний позов ТзОВ «Агідель» задоволено повністю та скасовано податкові повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 25.12.2012 року № та №, якіа прийняті за наслідками камеральної перевірки податкової звітності з ПДВ за жовтень 2012 року. Крім того, постановою Волинського окружного адміністративного суду від 25.06.2013 року в справі №803/1257/13-а, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 р., також задоволено адміністративний позов ТзОВ «Агідель», визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Луцької ОДПІ № від 18.01.2013 року та № від 13.02.2013 року, що прийняті за наслідками камеральної перевірки податкової звітності позивача з ПДВ за листопад 2012 року. Відтак, сума зменшення розміру від'ємного значення податку на додану вартість за жовтень 2012 року згідно з податковим повідомленням-рішенням Луцької ОДПІ від 25.12.2012 року № є неузгодженою, а сума зменшення розміру від'ємного значення податку на додану вартість за листопад 2012 року згідно з податковим повідомленням-рішенням Луцької ОДПІ від 18.01.2013 року № скасована в судовому порядку. Таким чином, зазначені суми не підлягають відображенню товариством в податковій звітності наступних періодів.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Скаржник у встановленому законом порядку не довів наявність передбачених законом підстав для скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 р. у справі №803/2813/13-a - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Шавель Р.М.

Бруновська Н.В.