Справа № 2а-12329/09/0470
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2015 рокусправа № 2а-12329/09/0470

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - Резніков Ю. М. (дов. від 31.03.2015 р.)

відповідача-1: - Кривошеїна І. О. (дов. від 22.12.2014 р.

відповідача-2: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з обслуговуванням великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року

у справі № 2а-12329/09/0470

за позовом Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з обслуговуванням великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів

до публічного акціонерного товариства «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім.. Петровського», приватного підприємства «Інко-Фрахт»

про стягнення в дохід держави коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з обслуговуванням великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів звернулася до суду з позовом до ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського», ПП «Інко-Фрахт», в якому просила стягнути з ПП «Інко-Фрахт» на користь ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» (правонаступник - ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського») грошові кошти вартості товару у розмірі 2147400,00 грн. та стягнути з ВАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» в дохід держави грошові кошти вартості товару у розмірі 2147400,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті проведеної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 по 31.12.2008 (акт перевірки №478/08-02/3-05393056 від 01.06.2009) зафіксований факт нікчемності договору №0310/2008 від 03.10.2008, укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-2, оскільки акт прийому-передачі маркетингових послуг від 28.10.2008 не відповідає вимогам, що передбачені до оформлення первинних документів, а саме: в ньому відсутні обов'язкові реквізити первинного документу - зміст, обсяг та одиниця виміру господарської операції. Також, позивач зазначає, що документи, якими оформлено спірний договір, виписані та завірені підписом особи, яка не має відношення до діяльності відповідача-2, а отже завірені підписом невстановленої на момент перевірки особи. Крім того, позивач вказує на відсутність здійснення господарських операцій по проведенню відповідачем-2 маркетингового дослідження та спрямування діяльності відповідача-1 на здійснення операцій, пов'язаних з отриманням податкової вигоди переважно з контрагентом-посередником, який не виконував своїх податкових зобов'язань.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року в задоволені адміністративного позову відмовлено. Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, яким чином укладений договір надання послуг з проведення маркетингових досліджень порушує публічний порядок, яким чином він спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення майна фізичної або юридичної особи, держави, автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним (ст. 228 Цивільного кодексу України).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги. Апеляційна скарга фактично мотивована обставинами, викладеними в адміністративному позові. Позивач зазначає, що проведення операції надання послуг повинно підтверджуватися первинними документами - актами прийому-передачі виконання робіт, в якому обов'язково зазначається зміст, обсяг та одиниця виміру господарської операції. ВАТ «ДМЗ ім.. Петровського» не визначено первинних документів, в яких би було зафіксовано, за який обсяг виконаних робіт здійснена оплата. Надання послуг у сфері маркетингу серед видів діяльності ПП «Інко-Фрахт» відсутнє.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача-1 проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити без змін постанову суду першої інстанції, зазначає, що судом прийняте законне та обґрунтоване рішення.

Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 03.10.2008 між ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» (Замовник) та ПП «Інко-Фрахт» (Виконавець) укладено договір №0310/2008 про надання маркетингових послуг.

Надання послуг за вказаним договором підтверджується актом прийому-передачі від 28.10.2008 №ОУ-0000001 про виконання маркетингових досліджень на загальну суму 2147400,00 грн., в т.ч. ПДВ - 357900,00 грн., податковою накладною №1 від 28.10.2008 на суму 2147400, 00 грн., рахунком-фактурою №СФ-5980 від 24.10.2008 та платіжним дорученням №709 від 28.10.2008.

Позивачем - Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську (правонаступник - Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів) проведено планову виїзну перевірку ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 по 31.12.2008, за результатами якої складено акт №478/08-02/3-05393056 від 01.06.2009.

Перевіркою встановлено факт нікчемності договору від 03.10.2008 №0310/2008, що стало підставою для висновку про порушення ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського»:

п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3, пп.5.4.4. п.5.4 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», що призвело до завищення валових витрат в IV кварталі 2008 року на суму витрат по проведенню маркетингових досліджень ПП «Інко-Фрахт», що безпосередньо не пов'язані з господарською діяльності підприємства, в сумі 1789500,00 грн.,

пп.7.4.1 та п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до завищення податкового кредиту в грудні 2008 року на суму податку на додану вартість у складі вартості маркетингових послуг, наданих ПП «Інко-Фрахт» за договором про надання маркетингових послуг №0130/2008 від 03.10.2008, 357900,00 грн.

На підставі акту перевірки позивачем прийняті податкові повідомлення-рішення №/0 від 10.06.2009, №/0 від 10.06.2009.

Податковий орган виходив з відсутності належних доказів на підтвердження надання зазначених послуг виконавцем та використання результатів проведеного маркетингового дослідження у власній господарській діяльності, а також наявність ознак фіктивного підприємництва у діяльності ПП «Інко-Фрахт».

На ПП «Інко-Фрахт» працює одна посадова особа в якості директора та головного бухгалтера. Надання послуг у сфері маркетингу серед видів діяльності цього підприємства відсутнє.

Відповідно до пояснень від 08.05.2009 ОСОБА_3 - директора, бухгалтера та засновника ПП «Інко-Фрахт» він не причетний до фінансово-господарської діяльності ПП «Інко-Фрахт», ніякої діяльності на підприємстві не проводив. Податкову звітність не складав, до податкового органу не надавав, договори від імені ПП «Інко-Фрахт» не укладав і не підписував, первинні документи від імені ПП «Інко-Фрахт» також не підписував. Печаток та дозволів на їх виготовлення не отримував.

Фактично згідно податкової звітності ПП «Інко-Фрахт» у підприємства відсутні трудові ресурси, достатнє офісне приміщення для здійснення господарської діяльності, зокрема. Проведення маркетингових досліджень.

З огляду на вказані обставини, позивачем зазначено про відсутність реального здійснення господарських операцій по проведенню ПП «Інко-Фрахт» маркетингового дослідження.

Матеріали перевірки свідчать, що підприємством порушено ст.228 ЦК України щодо вчинення правочину, який суперечить моральним засадам суспільства, а також порушує публічний порядок, спрямований на заволодіння майном держави, дохідної частини бюджету, а отже є нікчемним.

ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» діяв без належної обачності і йому мало бути відомо фактичний та адміністративно-майновий стан ПП «Інко-Фрахт», умови ведення цим підприємством господарської діяльності.

Таким чином діяльність підприємства була спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з отримання податкової вигоди переважно з контрагентом-посередником, який не виконував своїх податкових зобов'язань.

Укладаючи договір від 03.10.2008 №0310/2008, сторони за цим договором мали на меті інтереси, що суперечать інтересам держави і суспільства, а саме: умисел на ухилення від сплати податків, що виразилися у завищенні валових витрат.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

За правилами ст.208 ГК України якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Отже, для застосування санкцій, передбачених ст.208 ГК України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.203 ЦК України в редакції, що діяла на час укладення відповідачами договору №0130/2008 від 03.10.2008, загальні вимоги, додержання є необхідними для чинності правочину, полягають у наступному:

зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Стаття 228 ЦК України в редакції на час укладення вказаного вище договору та дату звернення позивача до суду з даним позовом встановлює правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок.

Так, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Як вбачається з матеріалів справи, укладений відповідачами договір від 03.10.2008 №0310/2008 відповідає вимогам Цивільного Кодексу України, Господарського кодексу України, які ставляться до договору надання послуг. Вимоги, встановлені нормами Цивільного кодексу України для чинності правочину, укладення відповідних договорів, відповідачами додержані.

Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ст.180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбаченому законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх істотних умов, а саме: умови про форму, умови про сторони, умови про зміст, умови про відповідальність внутрішньої волі і волевиявлення сторін.

Позивачем не наведено фактів, не подано доказів, які б свідчили, що зміст договору від 03.10.2008 №0310/2008 не відповідає дійсним намірам сторін і що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначеного договору.

Договірні зобов'язання за цим договором виконані сторонами належним чином, господарські операції відображені відповідачами в податковому обліку, при цьому податковим органом ні в акті перевірки №478/08-02/3-05393056 від 01.06.2009, ні в ході розгляду цієї справи не встановлено, не доведено належними доказами порушення податкового законодавства з боку виконавця за договором договору від 03.10.2008 №0310/2008 ПП «Інко-Фрахт».

Крім того, оскільки угоди, про які йдеться у ст.207 Господарського кодексу України, укладаються з метою, яка завідомо суперечить держави і суспільства, для визнання цих угод недійсними необхідно встановити вину сторін (чи однієї з них) у формі умислу при укладанні угоди, при цьому умисел може мати місце з боку посадових осіб підприємства, а не з боку самої юридичної особи.

Посилання позивача на обставини, наведені в письмових поясненнях ОСОБА_3 - директора, бухгалтера та засновника ПП «Інко-Фрахт», колегія суддів не приймає до уваги, з оскільки вказані пояснення не є належним доказом факту відсутності у ОСОБА_3 наміру створювати підприємство, а також доказів, що підтверджують незаконність діяльності підприємства.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що питання чинності означеного вище договору було предметом судового дослідження в межах справи господарського суду Дніпропетровської області №14/74-10.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2010 у справі №14/74-10, яке набрало законної сили 24.02.2010, в задоволенні позову, пред'явленого ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» до ПП «Інко-Фрахт» про визнання договору №0310/2008 від 03.10.2008 нікчемним та стягнення 2 147 400,00 грн., відмовлено.

Господарським судом в рішенні встановлено наступне: сторонами дотримані вимоги щодо форми укладеного правочину та дієздатності, необхідної для укладення правочинів; в статуті відповідача-2 прямо передбачений такий предмет діяльності як маркетингова діяльність; чинним законодавством не встановлено вимог до одиниць виміру, відповідно до яких визначається й обсяг маркетингових послуг та досліджень, внаслідок чого акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000001 від 28.10.2008 повністю відповідає вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; застосування у власній діяльності ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» проектів наказів, наданих відповідачем у складі маркетингового дослідження, шляхом фактичного видання цих наказів; реальне споживання ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» рекомендацій та проектів документів, що надані у складі маркетингового дослідження, внаслідок чого економічний ефект від застосування ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» змісту «Проекту з управлінського консалтингу» по зменшенню витрат в умовах кризи, склав більш 20 млн. грн., що підтверджується інформацією про зниження втрат на оплату праці за рахунок проведення антикризових засобах по підприємству за жовтень 2008 року - травень 2009 року.

Отже, наведеним вище судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено реальність укладеного договору №0310/2008 від 03.10.2008.

До того ж, за наслідками судового оскарження означених вище податкових повідомлень-рішень №/0 від 10.06.2009, №/1 від 20.07.2009, №/2 від 21.09.2009, №/0 від 10.06.2009, №/1 від 20.07.2009, №/2 від 21.09.2009, прийнятих відносно ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського», постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2012 у справі №2а/0470/178/11, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014, позовні вимоги ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» задоволено частково, оскаржувані податкові повідомлення-рішення визнано протиправними та скасовано.

Суд встановив пов'язаність витрат на оплату ПП «Інко-Фрахт» маркетингових послуг з господарською діяльністю ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» та обґрунтованість відображення господарської операції з отримання маркетингових послуг в податковому обліку підприємства.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, за даних, викладених вище обставин, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено наявність у відповідачів умислу на укладення договору від 03.10.2008 №0310/2008 з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, підстави для висновку про нікчемність цього договору відсутні, відповідно, є відсутніми правові підстави для задоволення позову позивача про застосування наслідків визнання господарського зобов'язання недійсним.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з обслуговуванням великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року у справі № 2а-12329/09/0470 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко