Справа № 815/2/15
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року 10 год.51 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.

секретар судового засідання Петкова Ю.В.

за участю сторін:

представника позивача - Шумахер А.Е. (по довіреності);

представник відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ЕСКАДОР» до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень наказів, суд, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ЕСКАДОР» (далі - ТОВ «БК «Ескадор») до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області (далі - ДПІ у Приморському районі м. Одеси), в якому позивач з урахуванням уточнень просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 10.09.2014 року № про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 446961,00 грн. та податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 10.09.2014 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510,00 грн. (а.с.120-126).

У своєму позові позивач зазначив, що відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань достовірності нарахування від'ємного значення податку на додану вартість за червень 2014 року, яке визначено у стр. 19 декларації з ПДВ в сумі 335551,0 грн., за результатами якої складено акт перевірки від 22.08.2014 року № 4593/15-53-15-514/33658839, яким встановлені порушення вимог п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.66.2 п.п.66.3 ст.66, п.183.15 ст.183 Податкового кодексу України, п. 4.1 розд.4 Наказу Міністерства доходів і зборів України від 16.01.2014 року №26, п.п.198.3, 198.6 ст. 198, п.201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «БК «Ескадор» неправомірно включило до складу податкового кредиту червня 2014 року суму ПДВ у розмірі 446961,0 грн., що призвело до завищення від'ємного значення ПДВ по р. 19 на суму ПДВ - 355551,0 грн. та по р. 24 на суму ПДВ - 91410,0 грн.; в порушення п.48.1, 48.3, пп.48.5.1 п.48.5 ст.48 Податкового кодексу України ТОВ «БК «Ескадор» декларація з ПДВ за червень 2014 року (вх. Від 18.07.2014 року №) зі всіма додатками повинна бути підписана безпосередньо керівником платника податку; при порушенні встановленого порядку взяття на облік - перереєстрацію змін місцезнаходження передбачено відповідальність відповідно п.117.1 ст. 117 Податкового кодексу України; платником порушено п.5 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України. На підставі згаданого акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.09.2014 року №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 446961,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 10.09.2014 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510,00 грн..

Позивач вважає висновки, викладені у вказаному акті перевірки, необґрунтованими, та відповідно прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними на підставі наступного. Так позивач зазначив, що не погоджується з висновком відповідача щодо порушення ним порядку заповнення податкової накладної в частині «місцезнаходження юридичної особи-покупця», посилаючись на п.201.1 ст. 201 ПКУ, яка передбачає обов'язкові реквізити податкової накладної. Реквізит «місцезнаходження юридичної особи-покупця» не входить до числа обов'язкових. Щодо зазначення позивачем попередньої адреси місцезнаходження підприємства у податкових накладних позивач пояснив, що зміна місцезнаходження платника ПДВ в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців вноситься раніше ніж у реєстр платників ПДВ, тому до дати перереєстрації платника ПДВ позивач використовував попередні реквізити податкової реєстрації згідно п. 4.3 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.01.2014 року №26.

Позивач зазначив про неправомірність висновків відповідача про порушення п.п.198.3, 198.6 ст. 198, п.201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України відносно включених ним у червні 2014 року до податкового кредиту податкових накладних ТОВ «Вог Рітейл», посилаючись на те, що господарські операції у червні 2014 року з ТОВ «Вог Рітейл» здійснено в рамках двох окремих договорів. Згідно наданих банківських виписок та податкових накладних позивач зауважив, що діяв у відповідності до п.198.2 ст. 198 ПКУ, відповідно до якого датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата списання коштів з банківського рахунка на оплату товарів ТОВ «Вог Рітейл».

Позивач зазначив, що не погоджується з висновками відповідача щодо порушення порядку заповнення податкової накладної постачальника ТОВ «Еліт Авто Юг» від 05.06.2014 року №13, зокрема, не можливо ідентифікувати назву товару відповідно номенклатурі, зазначеної у специфікації до договору. Позивач пояснив, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Так, придбання автомобіля INFINITI QX80 040024 підтверджується видатковою накладною, а також номенклатура товару, яка зазначена у податковій накладній відповідає номенклатурі товару, визначеній у рахунку та у видатковій накладній. Окрім того позивач посилався на практику ВАСУ, відповідно до якої окремий недолік податкової накладної сам по собі не може бути безумовною підставою для позбавлення податкової накладної сили звітного податкового та одночасно розрахункового документа, а отже позбавлення покупця права на формування податкового кредиту.

Відповідач надав до суду заперечення (а.с. 131-139), в яких зазначив, що в ході перевірки ТОВ «БК «Ескадор» було встановлено порушення позивачем вимог п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.66.2 п.п.66.3 ст.66, п.183.15 ст.183 Податкового кодексу України, п. 4.1 розд.4 Наказу Міністерства доходів і зборів України від 16.01.2014 року №26, п.п.198.3, 198.6 ст. 198, п.201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «БК «Ескадор» неправомірно включило до складу податкового кредиту червня 2014 року суму ПДВ у розмірі 446961,0 грн., що призвело до завищення від'ємного значення ПДВ по р. 19 на суму ПДВ - 355551,0 грн. та по р. 24 на суму ПДВ - 91410,0 грн.; п.48.1, 48.3, пп.48.5.1 п.48.5 ст.48 Податкового кодексу України; п.5 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України. Посилаючись на положення п.198.6 ст. 198, п.201.10 ст.201 ПКУ відповідач зазначив, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформленими з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями. Отже з урахуванням встановлених порушень щодо порушення порядку заповнення податкових накладних відповідач зазначив про обґрунтованість та законність прийнятих податкових повідомлень-рішень.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та обґрунтування адміністративного позову у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, попередньо звернувшись до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, дослідивши доводи адміністративного позову, заперечень проти нього, пояснення сторін, наявні матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, встановив наступне.

На підставі направлень на перевірку від 06.08.2014 року № 001528/1751, від 11.08.2014 року №000641/1804 виданих ДПІ у Приморському районі м. Одеси, наказів ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 06.08.2014 року № 1820 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БК «Ескадор» (а.с.73), а також від 19.08.2014 року №1923 про продовження документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БК «Ескадор» код ЄДРПОУ (а.с. 70) відповідно до вимог пп. 78.1.8 п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України ДПІ у Приморському районі м. Одеси було проведено документальну позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «БК «Ескадор» з питань з питань достовірності нарахування від'ємного значення податку на додану вартість за червень 2014 року, яке визначено у стр. 19 декларації з ПДВ в сумі 335551,0 грн..

За результатами проведення вищезгаданої перевірки було складено акт перевірки від 22.08.2014 року № 4593/15-53-15-514/33658839, яким встановлено порушення вимог п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.66.2 п.п.66.3 ст.66, п.183.15 ст.183 Податкового кодексу України, п. 4.1 розд.4 Наказу Міністерства доходів і зборів України від 16.01.2014 року №26, п.п.198.3, 198.6 ст. 198, п.201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «БК «Ескадор» неправомірно включило до складу податкового кредиту червня 2014 року суму ПДВ у розмірі 446961,0 грн., що призвело до завищення від'ємного значення ПДВ по р. 19 на суму ПДВ - 355551,0 грн. та по р. 24 на суму ПДВ - 91410,0 грн.; в порушення п.48.1, 48.3, пп.48.5.1 п.48.5 ст.48 Податкового кодексу України ТОВ «БК «Ескадор» декларація з ПДВ за червень 2014 року (вх. Від 18.07.2014 року №) зі всіма додатками повинна бути підписана безпосередньо керівником платника податку; при порушенні встановленого порядку взяття на облік - перереєстрацію змін місцезнаходження передбачено відповідальність відповідно п.117.1 ст. 117 Податкового кодексу України; платником порушено п.5 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (а.с. 77-92).

Не погоджуючись з висновками по вищевказаному акту 11.09.2014 року позивач подав свої заперечення на адресу ДПІ у Приморському районі м. Одеси.

Листом від 17.09.2014 року №32052/10/15-53-15-05 позивача було повідомлено, що у зв'язку з порушенням встановленого терміну подання заперечення, надані ТОВ «БК «Ескадор», не підлягають розгляду (а.с.108-109).

На підставі згаданого акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.09.2014 року №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 446961,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 10.09.2014 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510,00 грн. (а.с.74,76).

Не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся із скаргою до Головного управління Міндоходів в Одеській області, за результатами розгляду якої рішенням Головного управління Міндоходів в Одеській області від 07.11.2014 року №58/10/15-32-10-02-07 оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скаргу - без задоволення (а.с.95-100).

В подальшому позивач звернувся зі скаргою до Державною фіскальної служби України, за результатами розгляду якої рішенням про результати скарги від 10.12.2014 року №8447/6/99-99-10-01-25 оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скаргу - без задоволення (а.с.102-107).

Згідно з п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість, зокрема, є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Виходячи з положень п. 187.1 ст. 187 зазначеного нормативно-правового акта датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту, зокрема, виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6. ст. 198 цього кодексу передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби.

У разі звільнення від оподаткування у випадках, передбачених статтею 197 цього розділу, у податковій накладній робиться запис «Без ПДВ» з посиланням на відповідний пункт та/або підпункт статті 197 цього Кодексу.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.1., 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Положеннями ст.200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

200.4. Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п. 4.6.7. розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 року № 1492, який був чинним на момент подачі позивачем податкової звітності з податку на додану вартість за жовтень 2013 року, рядок 21.3 передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної органом державної податкової служби.

Податковим кодексом України визначено порядок реєстрації платників податку, зокрема, відповідно до п.183.1 ст. 183 ПКУ будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

Відповідно до п.183.15 ст.183 ПКУ у разі зміни платником податку місцезнаходження (місця проживання) або його переведення на обслуговування до іншого контролюючого органу зняття такого платника з обліку в одному контролюючому органі і взяття на облік в іншому здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі зміни даних про платника податку, які стосуються податкового номера та/або найменування (прізвища, імені та по батькові), та/або місцезнаходження (місця проживання) платника податку, а також встановлення розбіжностей чи помилок у записах реєстру платників податку платник податку подає відповідно до пункту 183.7 цієї статті заяву протягом 10 робочих днів, що настають за днем, коли змінилися дані про платника податку або виникли інші підстави для перереєстрації.

Перереєстрація платника податку здійснюється з дотриманням правил та у строки, визначені цією статтею для реєстрації платників податку, шляхом внесення відповідного запису до реєстру платників податку.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.01.2014 № 26 затверджено Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість на час виникнення спірних правовідносин, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до розділу 4 Положення перереєстрація платника ПДВ проводиться у разі зміни даних про платника ПДВ, які стосуються коду ЄДРПОУ, податкового номера, який надається контролюючими органами, та/або найменування (прізвища, імені, по батькові), та/або місцезнаходження (місця проживання) платника ПДВ, і якщо зміни не пов'язані із припиненням платника ПДВ, крім випадків, визначених підпунктом 1 пункту 3.15 розділу III цього Положення.

У разі зміни платником ПДВ місцезнаходження (місця проживання) або його переведення на обслуговування до іншого контролюючого органу зняття такого платника з обліку в одному органі і взяття на облік в іншому здійснюються в порядку, встановленому Міністерством доходів і зборів України.

У разі зміни даних про платника ПДВ, а також у разі встановлення розбіжностей чи помилок у записах Реєстру платник ПДВ подає відповідно до підпункту 1 пункту 3.5 розділу III цього Положення реєстраційну заяву до контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем, коли змінилися дані про платника ПДВ або виникли інші підстави для перереєстрації.

Контролюючий орган здійснює перереєстрацію платника ПДВ з дотриманням правил та у строки, що визначені для реєстрації платників ПДВ.

Для перереєстрації платник ПДВ подає до контролюючого органу, в якому перебуває на обліку, додаткову реєстраційну заяву з позначкою "Перереєстрація". У реєстраційній заяві платник ПДВ зазначає дані станом на дату заповнення заяви, у тому числі критерії, за якими станом на дату заповнення заяви особа відповідає статусу платника ПДВ згідно з розділом V Кодексу.

У разі перереєстрації дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, а датою перереєстрації є останній день строку у 5 робочих днів від дня отримання додаткової реєстраційної заяви з позначкою "Перереєстрація".

За бажанням та згідно із заявою платника ПДВ датою перереєстрації може бути встановлено день до закінчення строку у 5 робочих днів від дня отримання додаткової реєстраційної заяви з позначкою "Перереєстрація". При цьому дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, а датою перереєстрації є бажана дата перереєстрації платником ПДВ.

Відповідно до п.4.3 Положення до дати перереєстрації платник ПДВ використовує попередні реквізити податкової реєстрації.

Якщо зміни у даних платника ПДВ стосуються найменування юридичної особи і такі зміни не пов'язані з реорганізацією юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу або перетворення або пов'язані з перетворенням юридичної особи у випадку, визначеному підпунктом 1 пункту 3.15 розділу III цього Положення, а також у разі зміни прізвища, імені, по батькові фізичної особи - підприємця при використанні попередніх реквізитів податкової реєстрації такий платник ПДВ зазначає одночасно нове та попереднє найменування (прізвище, ім'я, по батькові).

У разі встановлення розбіжностей у записах Реєстру або невідповідності внесених до Реєстру даних відомостям Єдиного державного реєстру (крім випадків, визначених пунктом 4.1 цього розділу), наявності неправильних записів або помилок у записах Реєстру контролюючий орган за основним місцем обліку платника ПДВ з'ясовує причини та обставини таких розбіжностей.

У разі підтвердження недостовірності даних контролюючий орган інформує про виявлені розбіжності платника ПДВ та Міністерство доходів і зборів України. Відповідні коригування у Реєстрі проводяться одночасно із перереєстрацією платника ПДВ. Для цього платник ПДВ подає до контролюючого органу, в якому перебуває на обліку, додаткову реєстраційну заяву з позначкою "Перереєстрація у зв'язку із помилками (невідповідностями)" та додаток до реєстраційної заяви - згоду на проведення відповідних змін із зазначенням їх суті. При цьому датою перереєстрації є останній день строку у 5 робочих днів від дня отримання реєстраційної заяви.

Статтею 117 ПКУ передбачено відповідальність за порушення встановленого порядку взяття на облік (реєстрації) у контролюючих органах. Так, відповідно до п.117.1 ст.117 ПКУ неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 170 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 510 гривень.

З системного аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що у разі зміни даних про платника ПДВ платник ПДВ подає реєстраційну заяву до контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем, коли змінилися дані про платника ПДВ або виникли інші підстави для перереєстрації.

Судом не приймаються до уваги пояснення позивача стосовно того, що у зв'язку з прийняттям рішення про зміну місцезнаходження товариства 23.04.2014 року позивачем отримано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців з новим місцезнаходженням, а реєстраційна заява платника податку на додану вартість була подана до податкової лише 02.07.2014 року (а.с.201).

За таких умов суд вважає обґрунтованими висновки контролюючого органу щодо порушення позивачем встановленого порядку взяття на облік (реєстрації) у контролюючих органах, відповідальність за яке передбачена п. 117.1 ст. 117 ПКУ, та застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510,00 грн..

Водночас суд не погоджується з висновками відповідача згідно акта перевірки щодо невірного зазначення у податкових накладних попереднє місцезнаходження, та відповідно встановленого порушення позивачем порядку заповнення податкової накладної, що не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період, відповідно до п.201.1 ст. 201 ПКУ. Відповідно до п.4.3 Положення до дати перереєстрації платник ПДВ використовує попередні реквізити податкової реєстрації.

Отже, з урахуванням того, що нове свідоцтво платника ПДВ діє з 09.07.2014 року, з урахуванням того, що витяг із реєстру платників ПДВ зі зміною податкової адреси позивача отримано ним від 17.07.2014 року №385, позивачем правомірно зазначено у податкових накладних та декларації з ПДВ за червень 2014 року попереднє місцезнаходження.

Крім того, відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПКУ платник податку зобов'язаний платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, зокрема, підпункт ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку. Таким чином, реквізит «місцезнаходження юридичної особи-покупця» не входить до переліку обов'язкових. Крім того, зазначення позивачем попереднього місцезнаходження відповідає нормам законодавства, оскільки на момент спірних правовідносин позивач не зареєстрував зміни у свідоцтві ПДВ.

Суд також не погоджується з висновком відповідача щодо встановлених порушень позивача п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПКУ, пов'язаних з тим, що у червні 2014 року ТОВ «БК «Ескадор» отримало податкові накладні від ТОВ «Еліт Авто Юг», ТОВ «Вог Рітейл», ТОВ «Інтек Трейд» згідно визначених у реєстрі виданих та отриманих накладних до декларації з ПДВ за червень 2014 року (а.с. 223-231), які зареєстровані в ЄРПН з порушенням вимог п.п.66.2 п.п.66.3 ст.66, п.183.15 ст.183 Податкового кодексу України, п. 4.1 розд.4 Наказу Міністерства доходів і зборів України від 16.01.2014 року №26, п.п.198.3, 198.6 ст. 198, п.201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Так, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу від 05.06.2014 року №1/05.06.14 ТОВ «БК «Ескадор» придбало у постачальника ТОВ «Еліт Авто Юг» товар, істотні характеристики, номенклатура, комплектність та ціна (вартість) якого вказана у специфікації (додаток №1) (п.1.1 Договору)(а.с.57-60).

Актом перевірки встановлено, що по номенклатурі товару «INFINITI QX80 040024» не можливо ідентифікувати товар по номенклатурі.

Згідно специфікації до договору від 05.06.2014 року (а.с.61) та акту прийому - передачі товару від 17.06.2014 року (а.с.62) товар - автомобіль QX80 (7 seats)HI-tech, QAAG- білий, 2013 на суму 995000,00, в т.ч. ПДВ 165833,33 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно наданих первинних документів, зокрема, рахунку - фактури від 05.06.2014 року №СФ-0000073(а.с.65), податкової накладної від 05.06.2014 року №13 (а.с.67), видаткової накладної від 17.06.2014 року №РН-0002710 (а.с.68), банківської виписки по рахунку (а.с.66) можливо ідентифікувати товар по номенклатурі.

Суд не погоджується з висновками відповідача відносно включених у перевіряємому періоді до податкового кредиту податкових накладних ТОВ «Вог Рітейл». Зокрема, судом встановлено, що у червні 2014 року позивачем здійснено господарські операції з постачальником ТОВ «Вог Рітейл» на підставі договорів: від 20.01.2014 року №С14358 на поставку нафтопродуктів (а.с.31-35), купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з використанням старт-карт на АЗС від 01.12.2013 року №С14133 (а.с.36-43).

На виконання зазначених договорів позивачем були надані податкові накладні, видаткові накладні, а також банківські виписки по рахункам. Відповідно до банківських виписок ТОВ «БК «Ескадор» здійснено платіж 02.06.2014 року у сумі 14890,00 грн. з ПДВ та платіж 10.06.2014 року у сумі 10905,00 грн. з ПДВ по договору від 20.01.2014 року №С14358. Податкова накладна від 02.06.2014 року №111880 на суму 14890,00 з ПДВ (а.с.46), а також податкова накладна від 10.06.2014 року 115672 на суму 10905,00 грн. виписано з урахуванням вимог п.п.198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, відповідно до якого датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є, зокрема, дата списання коштів з банківського рахунка на оплату товарів ТОВ «Вог Рітейл» (а.с.52).

Згідно з положеннями ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з вимогами ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши у взаємному зв'язку наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно застосовані до ТОВ «БК «Ескадор» штрафні (фінансові) санкції, визначені згідно податкового повідомлення-рішення від 10.09.2014 року № у розмірі 510,00 грн. Разом з тим, позивачем правомірно включено суми ПДВ до податкового кредиту у червні 2014 року по податкових накладних згідно реєстру отриманих податкових накладних на загальну суму 446961,0 грн. та правомірно збільшили розмір від'ємного значення ПДВ на суму 335551,0 грн., а висновки акта перевірки від 22.08.2014 року № 4593/15-53-15-514/33658839 в цій частині є такими, що не відповідають положенням чинного законодавства. Відтак, податкове повідомлення рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси про зменшення від'ємного значення суми ПДВ від 10.09.2014 року № у сумі 446961,0 грн., прийняте на підставі вищезгаданого акта перевірки, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

На підставі встановленого, керуючись приписами ст.ст. 11, 162 КАС України, суд вважає, що вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ЕСКАДОР» до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення про зменшення від'ємного значення суми ПДВ від 10.09.2014 року № та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 10.09.2014 року № - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про зменшення від'ємного значення суми ПДВ від 10.09.2014 року №.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 15.06.2015 року.

Суддя С.М. Корой