Справа № К/9991/55238/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2015 р. м. Київ К/9991/55238/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Бутенка В.І.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в місті Харцизьку Донецької області на постанову Харцизького міського суду Донецької області від 24 травня 2011 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_4 до управлінням Пенсійного фонду України в місті Харцизьку Донецької області про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

У січні 2011 року ОСОБА_4 звернулася в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначала, що з 18 лютого 2009 року їй призначено пенсію державного службовця. У грудні 2010 року звернулася до управління Пенсійного фонду України в місті Харцизьку Донецької області із заявою про перерахунок пенсії з часу її призначення з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 25% від посадового окладу та надбавки за спеціальне звання, на що отримала відмову.

Вважаючи дії відповідача неправомірними та доповнивши позовні вимоги, просила суд зобов'язати здійснити перерахунок пенсії як державному службовцю з моменту її призначення, включивши додатково до заробітку для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги та суму різниці між 25 % та 20 % надбавки за вислугу років з урахуванням доплати за спеціальне звання.

Постановою Харцизького міського суду Донецької області від 24 травня 2011 року позов задоволено частково: зобов'язано провести перерахунок пенсії як державному службовцю з моменту її призначення, тобто з 28 лютого 2009 року, включивши додатково до заробітку для обчислення пенсії суму різниці між 25% та 20% надбавки за вислугу років, фактично виплачену від посадового окладу з урахуванням доплати за спеціальне звання.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2011 року рішення суду першої інстанції змінено в частині дати початку здійснення перерахунку пенсії - з 01 січня 2011 року. В решті залишено без змін.

У касаційній скарзі посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, відповідач просив скасувати судові рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Харцизьку Донецької області та з 18 лютого 2009 року їй призначено пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

24 грудня 2010 року позивач звернулась із заявою про перерахунок пенсії з дати призначення, виходячи з розрахунку надбавки за вислугу років у розмірі 25% від посадового окладу та надбавки за спеціальне звання.

Рішенням від 05 січня 2011 року №1 відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що надбавка за вислугу років у розмірі 25% передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року № 1013, а при визначені складових заробітної плати для розрахунку розміру пенсії слід керуватися положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283.

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що при обчисленні пенсії необхідно враховувати надбавку у розмірі 25% від посадового окладу з урахуванням доплати за спеціальне звання, яка виплачувалась позивачу та на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Матеріальна допомога не є складовою заробітної плати державного службовця і не повинна враховуватися при при-значенні пенсії.

Змінюючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд зазначав, що перерахунок пенсії повинен бути здійснений з часу звернення позивача з відповідною заявою, а не з моменту призначення пенсії.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Таким чином матеріальна допомога, яка виплачувалась позивачу разом з заробітною платою, входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Так, відповідно до частини першої даної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до довідки Державної податкової інспекції у місті Харцизьку Донецької області від 16 березня 2011 року на матеріальну допомогу, яка виплачувалась позивачу за останні 24 календарних місяці перед звільненням, нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, висновки судів попередніх інстанцій про те, що матеріальна допомога не враховується при обчисленні розміру пенсії позивача є незаконними.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, неодноразово викладеною у постановах від 20 лютого 2012 року по справі № 21-430а11, від 14 травня 2013 року по справі № 21-125а13 та у постанові від 28 травня 2013 року по справі № 21-97а13, відповідно до якої отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Так, перевагу надано спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії (стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення»), а не Законам України «Про державну службу» та«Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними.

Відповідно до частини сьомої статті 33 Закону України «Про державну службу» умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років під час призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», враховуються в розмірах, установлених на день призначення пенсії.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що під час проходження служби в органах державної податкової служби позивачу була встановлена та виплачувалась винагорода за вислугу років у розмірі 25% посадового окладу відповідно до пункту 2 Порядку виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року № 1013, та надбавка за спеціальне звання, а тому вона має право на їх врахування при призначенні (перерахунку) пенсії.

Таким чином доводи відповідача, що при призначенні пенсії повинна враховуватися надбавка за вислугу років у розмірі 20% посадового окладу з урахуванням доплати за ранг відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» є необґрунтованими.

Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для врахування матеріальної допомоги при перерахунку пенсії позивача та про необхідність здійснення перерахунку пенсії з часу її призначення - 28 лютого 2009 року, не звернувши увагу на те, що за з заявою про перерахунок пенсії вона звернулась у грудні 2010 року.

Апеляційний суд визначаючи дату проведення перерахунку пенсії правомірно виходив з дати звернення позивача з відповідною заявою, проте не виправив правову помилку міського суду в частині визначення складових виплат (доходів) для обчислення (перерахунку) пенсії.

Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись статтями 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Харцизьку Донецької області задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2011 року та змінену нею постанову Харцизького міського суду Донецької області від 24 травня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Харцизьку Донецької області здійснити ОСОБА_4 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням матеріальної допомоги та винагороди за вислугу років у розмірі 25 % посадового окладу та надбавки за спеціальне звання, з 01 січня 2011 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ В.І. Бутенко /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/