Справа № 2010/2-а-138/11
Суддя: Калмикова Л. К.
Дата ухвалення: 2011-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2010/2-а-138/11
ПОСТАНОВА

іменем України

11.01.2011 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіОСОБА_1 . при секретарі- Ткачовій Н.Ю.

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектор ДПС БОПС ОСОБА_3 про скасування постанови, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС БОПС УДАІ ГУМВСУ в Харківській області сержанта міліції ОСОБА_3 про скасування постанови.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що у вересні 2010 року він звернувся з приводу проходження технічного огляду свого автомобіля ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1 до Дергачівського відділу ДАІ, але йому було відмовлено у зв"язку з накладеним на його ім»я штрафом в розмірі 300 грн. за нібито скоєне ним правопорушення 01.03.2009 р. До цього моменту йому не було повідомлено про наявність штрафу на його ім"я. На його вимогу 28.09.2010 року було вручено копію постанови з додатками ,яку 04.10.2010 року він оскаржив у Дергачівському районному суді Харківської області.

В постанові зазначено, що він 01.03.2009 р. на вул.Полтавський Шлях м.Харкова нібито вчинив правопорушення,передбачене ч.1 ст.122 КУпАП,оскільки його автомобіль ЗАЗ 110307 рухався зі швидкістю 82 км/год чим перевищив встановлену швидкість руху на 22 км/год.

Проте, для таких висновків не було жодних підстав. На місці порушення його ніхто не зупиняв,постанову та протокол не складав. В постанові сказано,що "фотоматеріал отримано за допомогою спеціального технічного засобу".Але щоб застосувати цю статтю при притягненні власника автомобіля до відповідальності,треба щоб фіксація проводилась працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами,що мають функції фото- і кінозйомки,відеозаапису ,чи засобами фото- і кінозйомками ,відеозапису.В данному випадку фіксація проводилась приладом "ВІЗІР" ,який не є автоматичним засобом фото- чи відеофіксації,оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ,керується ним безпосередньо або через комп"ютер(визначаються ті параметри,які фіксуються приладом,зокрема,швидкість,об"єкт зйомки,її режим,кут огляду приладу,тощо).За таких умов,така фіксація не відповідає вимогам закону ,і не сприяє виконанню основних завдань міліції і,зокрема,ДАІ по профілактиці та припиненню правопорушень.

Також була порушена ст.268 КУоАП , яка передбачає,що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи,яка притягається до адміністративної відповідальності і вона має право знайомитися з матеріалами справи,давати пояснення,подавати докази,заявляти клопотання,тощо.В даному випадку при винесенні постанови йому не була надана змога реалізувати його права.

Згідно ст.251 КУпАП матеріали які одержані за допомогою технічних засобів,що мають функції фото- і кінозйомки,відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки ,відеозапису відносяться до переліку доказів поміж інших,а саме:протоколу, поясненнями особи,свідків,висновком експерта,речовими доказами.Згідно ст.252 КУпАП при оцінці доказів посадова особа керується своїм внутрішнім переконанням,що грунтується на всебічному,повному і об"єктивному дослідженні всіх обствин справи в їх сукупності,керуючись законом і правосвідомістю.В даному випадку доказів, крім фотографії, немає, тому постає питання об"єктивності та правомірності винесеної щодо нього постанови.

Звертає увагу на те, що навіть сама фотографія, зроблена "ВІЗІРОМ" не є доказом того,що автомобіль,який є в кадрі, перевищив встановлену швидкість.По- перше встановити точно місце фіксації (населений пункт чи траса за містом) по цій фотографії просто неможливо. Крім того,згідно з технічними характеристиками приладу "ВІЗІР" максимальна діяльність вимірювання швидкості дорівнює 400 м.,а відстань, на якій можна зафіксувати номерний знак, дорівнює не більш ніж 80 м..Отже,можна зробити висновок, що прилад може фіксувати автомобіль ,який перевищує швидкість, на відстні більш ніж 80 м.,а у кадр попадає автомобіль, який рухається ближче 80 м., але не порушує швидкості

Просить постанову у справі про адміністративне правопорушення визнати недійсною та скасувати,справу щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, згідно заяви підтримує позовні вимоги, просить слухати справу у його відсутність, що суд вважає за можливе.

Представник відповідача інспектор ДПС БДПС УДАІ ГУМВСУ в Харківській області сержант міліції ОСОБА_3О.в судове засідання не зявився. Про слухання справи повідомлений належним чином, у звязку з чим суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

Як встановлено судом, що у вересні 2010 року ОСОБА_2 звернувся з приводу проходження технічного огляду свого автомобіля ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1,до Дергачівського відділу ДАІ, але йому було відмовлено у зв"язку з накладеним на нього штрафом в розмірі 300 грн. за скоєне ним правопорушення 01.03.2009 р. На його вимогу 28.09.2010 року було вручено копію постанови

Встановлено, що 01.03.2009р. сержантом міліції ДПС БОПС м.Харкова ОСОБА_3 було винесено у відношенні заявника постанову по справі про адміністративне правопорушення за порушення ним правил дорожнього руху. В постанові зазначено,що ОСОБА_2 01.03.2009 р. на вул . Полтавський Шлях м.Харкова вчинив правопорушення , передбачене ч.1 ст.122 КУпАП,оскільки його автомобіль ЗАЗ 110307 рухався зі швидкістю 82 км/год, чим перевищив встановлену швидкість руху на 22 км/год.

Проте, на місці порушення ОСОБА_2ніхто не зупиняв,постанову та протокол не складав. Якщо постанова виноситься щодо особи,яка безпосередньо керувала транспортним засобом,то ця постанова за результатами фотофіксації у порядку ст.14-1 КУпАП не повинна містити тверджень, що саме зазначена особа порушила правила дорожнього руху та скоїла адміністративне правопорушення. До того ж, саме застосування ст.14-1 КУпАП не є правомірним. В постанові сказано,що "фотоматеріал отримано за допомогою спеціального технічного засобу". Проте, щоб застосувати цю статтю при притягненні власника автомобіля до відповідальності,треба щоб фіксація проводилась працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами,що мають функції фото- і кінозйомки,відеозаапису чи засобами фото- і кінозйомками ,відеозапису.В данному випадку фіксація проводилась приладом "ВІЗІР" ,який не є автоматичним засобом фото- чи відеофіксації,оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ , керується ним безпосередньо або через комп"ютер (визначаються ті параметри , які фіксуються приладом , зокрема , швидкість,об"єкт зйомки,її режим,кут огляду приладу,тощо).За таких умов така фіксація не відповідає вимогам закону і не сприяє виконанню основних завдань міліції і,зокрема,ДАІ по профілактиці та припиненню правопорушень.

Крім того,відповідно до ст.11 Закону України "Про міліцію" працівникам міліції дозволяється використовувати технічні засоби для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, і лише ті,що передбачені нормативно-правовими актами.Але на даний час не існує нормативно-правового акту який би дозволяв використання спеціального технічного засобу "ВІЗІР",тому його використання працівниками ДАІ неправомірне.

Також була порушена ст.268 КУоАП , яка передбачає,що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи,яка притягається до адміністративної відповідальності і вона має право знайомитися з матеріалами справи,давати пояснення,подавати докази,заявляти клопотання,тощо.В даному випадку при винесенні постанови йому не була надана змога реалізувати його права.

За таких обставин постанова підлягає скасуванню, як незаконна і необґрунтована.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу ( посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, в цій частині позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, хоча провадження у справі не закривається, поскільки це не є компетенцією суду при розгляді справ даної категорії.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.22,23 ЦК України, ст.ст. 55,124 Конституції України, ст.ст.268,288 КУпАП, ст.ст.2,6,17,18,19,104,105,106 КАС України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АХ №076948 від 01.03.2009 р. у відношенні ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.І КУпАП - скасувати.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.К.Калмикова