Справа № К/9991/959/12-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року м. Київ К/9991/959/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Головуючого судді: Чалого С.Я.

Суддів: Гончар Л.Я.

Розваляєвої Т.С.

секретар

судового засідання Скавуляк Т.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Коваленко Г.С., Глущенко Д.В.

розглянувши в порядку касаційного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду касаційну скаргу закритого акціонерного товариства "НВАП "Новогалищинська біофабрика" на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 29 квітня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2012 року у справі за позовом закритого акціонерного товариства "НВАП "Новогалищинська біофабрика" до управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва про скасування вимоги,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати вимогу відповідача №575 від 07.02.2011 року про сплату боргу по страховим внескам.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 29 квітня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2012 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ЗАТ "НВАП "Новогалищинська біофабрика" звернулась до суду з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а справу направити на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за №03-9259.

07.02.2011 відповідачем прийнято вимогу про сплату боргу № Ю.575 на суму 69944, 43 грн. Матеріалами справи підтверджено, що з розрахунків сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті ЗАТ «НВАП «Новогалищинська біофабрика», позивач має заборгованість за період з серпня 2008 року по грудень 2010 року у сумі 69944,43 грн. Також, як встановлено судами, позивач самостійно подавав до управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва розрахунки сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з серпня 2008 року по грудень 2010 року, які занесені до картки особового рахунку позивача, на підставі яких сформована вимога, проте своєчасно узгоджену суму внесків до Пенсійного фонду України не сплатив.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій вказали, що відповідач правомірно сформував вимогу по сплаті боргу, а отже підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»№ 1058-IV від 07.09.2003 (надалі Закон №1058-IV), страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Згідно п. 8.3. Інструкції № 21-1, вимога формується на підставі актів документальних перевірок та облікових даних з карток особових рахунків страхувальників за формою згідно з додатком 9 цієї Інструкції (для страхувальника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 10 цієї Інструкції (для страхувальника - фізичної особи).

Тобто, однією із підстав формування недоїмки є облікові дані з карток особових рахунків страхувальників.

Таким чином, на підставі розрахунків суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті, та даних облікової картки, які були надані відповідачем у судове засідання, було сформовано оскаржувану вимогу.

Також, відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-ІV страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Згідно вимог наведеного Закону базовим звітним періодом є календарний місяць.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 20 Закону № 1058- ІV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як встановлено пп. 5.1.4 Інструкції №21-1, нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Згідно пункту 8.2. Інструкції, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках, зокрема, якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків. У даному випадку вимога надсилається щомісяця протягом п'яти робочих днів, наступних за звітним базовим періодом. Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на всю суму боргу.

Після формування вимоги та внесення даних до відповідного реєстру в той самий день вимога передається працівникам, на яких покладено обов'язки з ведення діловодства та архівне зберігання документів для вручення страхувальнику. Вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Як підтверджено матеріалами справи, вимога № Ю.575 від 07 лютого 2011 року надіслана на адресу позивача листом з повідомленням 08 лютого 2011 року.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що оскільки базовим звітним періодом, в даному випадку, є місяць, то відповідач правомірно здійснив формування вимоги протягом п'яти робочих днів 07 лютого 2011 року, так як 5 та 6 лютого 2011 року припали на вихідні дні.

Також є вірними висновки судів про те, що відповідач правомірно та у визначені Законом №1058- ІV строки здійснив формування вимоги № Ю.575 від 07 лютого 2011 року та її подальшу передачу до відділу діловодства, оскільки страхувальник не скористався своїм правом здійснити перерахування внесків до 20 числа наступного за звітним періодом, а також з огляду на відсутність строків позовної давності при нарахуванні та сплаті боргу до органів Пенсійного фонду України (згідно ст. 106 Закону № 1058- ІV).

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційних скарг висновків судів не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства "НВАП "Новогалищинська біофабрика" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 29 квітня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: