Справа № 3509/09
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2010-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2010 р. справа № 11/416/08-АП

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Проценко О.А. Кожан М.П.

при секретарі судового засідання: Дегтярьові Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Приватного підприємства „Виробниче приватне підприємство „Петрико

на постанову господарського суду Запорізької області від 26 серпня 2008 року.

у справі № 11/416/08- АП (категорія статобліку 2.11.3)

за позовом Приватного підприємства „Виробниче приватне підприємство „Петрико

до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя про визнання недійсним податкового повідомлення рішення ,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно ухвали господарського суду Запорізької області від 30.05.2008 року відкрито провадження за позовними вимогами Приватного підприємства „Виробниче приватне підприємство „Петрико (далі ПП „ВПП Петрико) про визнання недійсним податкового повідомлення рішення від 15.05.2008 року №/0 про визначення суми податкового зобовязання з податку на прибуток на загальну суму 80302, 00 гривень, з яких 53521, 00 гривень основний платіж, 26781,00 грн. штрафні санкції, що винесено Державною податковою інспекцією у Хортицькому районі м. Запоріжжя (далі ДПІ у Хортицькому районі).

Постановою господарського суду Запорізької області 26.08.2008 року у задоволені позову відмовлено. Рішення суду обґрунтовано тим, що оспорюване податкове повідомлення рішення не суперечить діючому законодавству, прийнято податковим органом в межах наданих йому повноважень та у відповідності до фактичних обставин.

Зокрема суд зазначив, що перевірку позивача призначено у відповідності до п.3ч. VI ст. 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні (далі ОСОБА_1 № 809), оскільки підприємство не надало на запит органу державної податкової служби належні відповіді та документи.

Суд також зазначив, що за відсутності позивача за місцем реєстрації, проведення невиїзної перевірки є обґрунтованим, як і поштове направлення позивачу наказу на проведення перевірки та документів, що підтверджують повноваження перевіряючих.

Суд також дійшов висновку, що перевірку, здійснену на підставі документів первинного бухгалтерського обліку позивача, не можна визнати перевіркою, проведеною із застосуванням непрямих методів.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ПП „ВПП Петрико звернулось із апеляційною скаргою, у якій просить постанову господарського суду Запорізької області від 26 серпня 2008 року скасувати, позов-задовольнити.

Апелянт вважає, що рішення суду не відповідає обставинам справи та прийнято внаслідок невірного застосування норм матеріального права.

Апелянт вказує, що перевірку призначено та проведено всупереч діючому законодавству, так як запит щодо надання документів в звязку з виявленою невідповідністю даних банківських документів по розрахунковому рахунку з даними уточнюючих розрахунків податкових зобовязань з податку на додану вартість, що мали місце у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, було надіслано відповідачем на адресу позивача лише один раз, а саме листом від 02.04.2008 року № 566810/23-012. На цей запит ПП „ВПП „Петрико надіслало листа відповідь від 10.04.2008 року.

Апелянт також вважає, що відповідач безпідставно здійснив невиїзду позапланову перевірку підприємства, та вказує наступне.

Встановлюючи, що фактично відповідачем проведено невиїзну документальну перевірку, суд не прийняв до уваги, що проводячи саме таку перевірку, ДПІ у Хортицькому районі не мало законних підстав:

- вимагати у ПП „ВПП „Петрико первині документи бухгалтерського та податкового обліку та нараховувати податкові зобовязання, посилаючись на не подання цих документів;

- нараховувати податкові зобовязання, використовуючи документи про рух грошових коштів по розрахунковому рахунку позивача.

У відповідності до пункту 1 статті 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні та пункту 1.2 статті 1 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства встановлено, що невиїзна документальна перевірка може бути проведена тільки на підставі наданих податкових декларацій, звітів та інших документів, що повязані з нарахуванням та сплатою податків та зборів (обовязкових платежів), незалежно від способу їх надання. Пунктом 1.11. статі 1 Закону України „Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами документом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обовязкового платежу), є податкова декларація (розрахунок), що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством.

Таким чином, при проведені невиїзної документальної перевірки відповідач мав право застосувати тільки данні звітних податкових документів (декларацій, розрахунків, тощо), що свого часу були надані позивачем.

Позивач також вказує, що суд неправильно застосував норми чинного законодавства, роблячи висновок, що посилання позивача на ч. 7 ст. 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні, згідно якої позапланова перевірка може здійснюватися лише на підставі рішення суду, є хибною, в звязку з тим, що ч. 8 цієї ж статті позапланова перевірка проводиться за рішенням керівника податкового органу.

У відповідності до ч.7 ст. 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні позапланова виїзна перевірка може здійснюватися лише на підставі рішення суду.

У відповідності до ч.8 ст.11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі рішення керівника податкового органу, яке оформлюється наказом.

ОСОБА_1 України „Про державну податкову службу в Україні припускає неоднозначне трактування права контролюючого органу на проведення перевірки, внаслідок чого є можливість прийняття рішення, як на користь платника податків, так і на користь контролюючого органу.

Таким чином, приймаючи рішення суд першої інстанції по правилам встановленим п.п.4.4. 1. п.4.4. ст.4 Закону України „ Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами мав прийняти рішення на користь ПП „ВПП Петрико.

„ВПП Петрико вказує, що перевірка проведена з використанням тільки банківських документів про рух грошових коштів по розрахунковому рахунку та податкової звітності „ВПП Петрико, тобто методом оцінки витрат, приросту його активів, а також оцінкою інших податкових баз, які приймаються для розрахунку податкового зобовязань щодо конкретного податку, збору (обовязкового платежу) відповідно до закону.

Виходячи із вищесказаного, за всіма ознаками позапланова документальна перевірка ПП „ВПП „Петрико проведена з використанням непрямих методів і тому відповідач зобовязаний був виконати, але не виконав дії, передбачені пунктом 4.3 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільними фондами.

Апелянт також вказує, що проведена перевірка по суті була повторною, чому суд не надав належної оцінки. Під час перевірки не були досліджені та враховані дані зустрічних перевірок та безпідставно прийняті до уваги показники звітних документів позивача за I півріччя 2007 р., які не визнані податковою як належні документи податкової звітності.

Відповідач направив заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить залишити судове рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач зазначає, що перевірку ПП „ВПП „Петрико було проведено відповідно до Закону України „Про державну податкову службу України (ст. ст. 11, 11-1 Закону) і Порядку оформлення перевірок, згідно якого перевірка вважається невиїзною, якщо вона проводиться в приміщенні органу державної податкової служби на підставі поданих податкових декларацій , звітів та інших документів.

Позивач не надав пояснень та документальних підтверджень на письмовий запит податкового органу, що відповідно до п.3 ч.6 ст.11-1 Закону України є підставою для проведення перевірки. Більш того, в листі-відповіді на запит податкового органу від 17.04.2008 року № 6993/10/23-012 позивач вказав, що „ПП ВПП „Петрико повідомляє про недопущення посадових осіб ДПІ у Хортицькому районі до проведення перевірки. За цих обставин, відповідно до Наказу № 184 від 17.04. 2008 року та направлення № 310252 від 17.04.2008 року податковим органом прийнято рішення про проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідач зазначає наступне.

У п.8 свого позову ПП „Петрико зауважує, що в акті перевірки не враховуються дані зустрічних перевірок з питань взаємовідносин з іншими платниками податків.

Таке твердження позивача не відповідає дійсності, оскільки в ході перевірки використовувалися усі наявні дані податкової звітності за період з 18.08.2005 року по 30.06.2007 року, в тому числі і дані зустрічних перевірок ( в п. п. 2. 6, 2.9 акту документальної перевірки ПП „ВПП „Петрико з ТОВ „Торгівельна будівельна компанія , „Запорізьке підприємство „Укрпромсировина).

Також у п.10 свого позову підприємство вказує про використання при перевірці лише частини уточнюючих розрахунків, наданих підприємством „ВПП „Петрико.

Таке твердження позивача не відповідає дійсності. При перевірці були використані усі наявні дані податкової звітності за період з 18.08.2005 року по 30.06.2007 року, у тому числі декларації з податку на прибуток, з податку на додану вартість, а також уточнюючі розрахунки:

- уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок ( вх. № 179 від 26.01.2007 р.) на загальну суму ПДВ 96760 грн. (збільшення суми податкових зобовязань з ПДВ).

У судовому засіданні представники відповідача доводи та клопотання, викладені у запереченнях на апеляційну скаргу, підтримали.

Представник позивача до суду не прибув, про час та місце судового засідання позивач був повідомлений згідно до ст. 40 КАС України, про що свідчить поштове відправлення та документи органу звязку (а.с. 230 ).

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, а також заслухавши представників відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовується сторонами, про що зокрема свідчать зміст позову, апеляційна скарга та заперечення на неї, у квітні 2008 ДПІ у Хортицькому районі направило на адресу ПП „ВПП „Петрико лист від 02.04.2008 року № 5668/0/ 23-012, у якому зазначила про виявлену невідповідність даних банківських документів по розрахунковому рахунку з даними уточнюючих розрахунків податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок та просила надати пояснення з приводу зазначеної невідповідності, а також документальні підтвердження щодо пояснень. ПП „ВПППетрико 10 квітня 2008 року направило на адресу відповідача листа, в якому висловило думку, що у відповідності до чинного законодавства банківські документи по розрахунковому рахунку не є документами, на підставі яких проводиться нарахування податкового зобовязання та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Конкретних пояснень щодо причин розбіжності та документів в їх обґрунтування підприємство не надало. Наступні неодноразові запити органу ДПС позивач також ігнорував, обмежуючись лише відписками щодо нерозуміння ним по суті запитів.

Виходячи з зазначеного та за фактичної відсутності позивача за місцем реєстрації, податковим органом було прийнято рішення про проведення документальної невиїзної перевірки позивача, що підтверджується наказом № 184 від 17.04.2008 року та направленням № 310252 від 17.04.2008 року.

Як пояснює позивач у позовній заяві (а.с.2), та не спростовує відповідач, згідно до вступної частини акту перевірки позапланова документальна перевірка проведена у відповідності п.3 ч. 6 ст. 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні від 12.04.1990 року № 509- XII (із змінами та доповненнями) та на підставі наступних висновків ДПІ у Хортицькому районі м. Запоріжжя:

- ПП „ВПП „Петрико фактично за юридичною адресою не знаходиться;

- виявлено невідповідність даних декларацій з податку на прибуток ПП „ВПП „Петрико за 11 місяців 2007 року даним декларації з податку на прибуток підприємства за 2007 рік;

- виявлено невідповідність даних уточнюючих розрахунків податкових зобовязань ПП „ВПП „Петрико з податку на додану вартість ( від 26 січня 2007 року, 02 березня 2007 року та 05 березня 2007 року) даним банківських документів по розрахунковому рахунку підприємства;

-ПП „ВПП „Петрико не надано відповідь на письмовий запит відповідача про надання пояснень щодо невідповідності даних уточнюючих розрахунків податкових зобовязань податку на додану вартість даним банківських документів по розрахунковому рахунку.

На підставі акту про результати невиїзної документальної перевірки ПП „ВПП „Петрико з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 18.08.2005 року від 23.04.2008 року № 135-23-33700885 ДПІ у Хортицькому районі м. Запоріжжя винесено податкові повідомлення-рішення.

Згідно податкового повідомлення рішення від 15 травня 2008 року № /0 визначено суму податкового зобовязання з податку на прибуток на загальну суму 80302, 00 грн., з яких 53521,00 грн. основний платіж, 26781,00 грн. штрафні санкції.

Як свідчать пояснення сторін, донарахування здійснено на підставі досліджень податкової звітності позивача та розрахункових документів останнього (документів про рух коштів на банківських рахунках).

Не спростовуючи суми нарахувань, здійснених податковою, відомостей та документів, щодо руху коштів на рахунках, використаних перевіряючими, не зазначаючи конкретних показників податкових зобовязань та документів первинної бухгалтерської та податкової звітності в обґрунтування належного формування показників валових доходів та витрат, позивач просить скасувати податкове повідомлення рішення, виходячи виключно з тієї обставини, що перевірку призначено та проведено не у відповідності до чинного законодавства.

З вимогами позивача не можна погодитись, виходячи з такого.

Згідно ч.II ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Відповідно до ч.I ст. 51 КАС України позовні вимоги мають такі складові як підстава та предмет позову. Предметом позову є податкові повідомлення-рішення, підставою протиправність проведення перевірки.

Відповідно до ч.1 ст.79 КАС України акт перевірки відноситься до письмових доказів. Згідно ч. ІІІ ст. 70 КАС України порушення закону, повязані із отриманням письмового доказу, є підставою для відхилення зазначеного доказу судом.

Виходячи з викладеного, та приймаючи до уваги норми ч.III ст. 72 КАС України, згідно яких обставини, що не оспорюються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, слід дійти висновку, що позовна заява про визнання податкового повідомлення рішення протиправним та скасування останнього не може бути задоволена лише з тих підстав, з яких суд може відхилити певний доказ, зокрема акт перевірки.

Згідно ч.II ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Однак, не зазначивши конкретні показники податкової звітності та документи в їх обґрунтування, не спростовуючи суми визначені податковою, позивач позбавив суд можливості у разі необхідності вийти за межі підстав позову та захистити права та інтереси позивача.

Крім того слід зазначити наступне.

Перевірку ПП „ВПП „Петрико було проведено відповідно до Закону України „Про державну податкову службу в Україні (ч. 1 ст. 11 Закону) і Порядку оформлення перевірок, згідно якого перевірка вважається невиїзною, якщо вона проводиться в приміщенні органу державної податкової служби на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів.

У п.3 своєї скарги позивач посилається на те, що невиїзну перевірку проведено з порушенням чинного законодавства.

Але, при обґрунтуванні зайнятої ним позиції, позивач помилково посилається на ст.11-2 Закону України „Про державну податкову службу в Україні, яка регламентує проведення планових та позапланових виїзних перевірок.

У п.4 скарги позивач вказує, що відповідно до ч.7 ст. 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні позапланова виїзна перевірка може здійснюватися лише на підставі рішення суду.

Однак, проведена податковим органом перевірка відноситься до невиїзної документальної перевірки і не регулюється вказаною нормою.

Також, у п.5 скарги позивач вказує на те, що позапланова перевірка була проведена із застосуванням непрямого методу, тому рішення про сплату податкових зобовязань повинно прийматися у судовому порядку за поданням керівника податкового органу.

Однак матеріали справи свідчать, що під час перевірки використовувалися виключно документи податкового обліку позивача та його первинні розрахункові документи, що виключає віднесення перевірки до категорії перевірок за непрямими методами.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що належних підстав для скасування податкового повідомлення рішення позивач не навів, що виключає можливість для задоволення позову.

На підставі викладеного апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206

Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства „Виробниче приватне підприємство „Петрико залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Запорізької області від 26 серпня 2008р. без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Ухвалу виготовлено у повному обсязі 24.03.2010 р.

Головуючий суддя: Туркіна Л.П.

Судді: Кожан М.П.

ОСОБА_2