Справа № 2-а-116/11
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2011-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-116/11
провадження № 2-а-116/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 січня 2011 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Петришин Н.М.

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Броварської міської ради про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, в якому просив визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати виплатити йому несплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення за період за 2009, 2010 роки. Посилається на те, що він є особою, яка евакуйована із зони відчуження у 1986 році, у зв'язку з чим користується всіма правами та пільгами, передбаченими діючим законодавством для цієї категорії осіб, і, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», йому передбачена виплата щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Проте, відповідач, всупереч вимогам Конституції України та вищезазначеному закону, через свої неправомірні дії, не нарахував йому вчасно сум щорічної допомоги на оздоровлення за 2009-2010 роки у розмірі, передбаченому цим Законом.

У судове засідання позивач не зявився, заявивши в позовній заяві клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач надав суду заперечення, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з того, що при здійсненні повноважень в сфері соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідач керується нормативними актами Кабінету Міністрів України, які відповідно до ст. 117 Конституції України є обов'язковими до виконання. Розміри компенсаційних виплат (щорічної допомоги на оздоровлення), встановлені постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою встановлено новий розмір щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. У звязку з чим Позивачу було виплачено щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік у жовтні 2010 року у розмірі 75 грн., за 2010 рік допомога на оздоровлення не виплачувалась, у звязку з тим, що у відповідача відсутні кошти.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що позивач є особою, яка евакуйована із зони відчуження у 1986 році другої категорії, що підтверджується відповідним посвідченням серії Б №149212, копія якого міститься в матеріалах справи, у зв'язку з чим і перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Броварської міської ради. Таким чином, право позивача на отримання щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідачем не оспорюється.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції закону у редакції Закону України від 6 червня 1996 року) щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: евакуйованим із зони відчуження у 1986 році - три мінімальні заробітні плати.

Пунктом 30 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року N 489-V дію абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зупинено на 2007 рік в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 вищезазначені норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Із змісту ст. 1 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми статті 48 цього Закону.

Згідно п.п.11 п.28 Розділу 11 Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-У1 текст статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в такій редакції: «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів У країни».

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 вказані зміни визнані неконституційними, такими, що не відповідають Конституції України».

Вказане рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статті зазначеного закону, що визнаний неконституційним, і є загальнообов'язковими для всіх судів України.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають не постанова КМУ № 562, а саме стаття 48 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закон України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

З врахуванням викладеного позивачу належала до виплати за 2009 та 2010 роки щорічна допомога на оздоровлення, як особі, яка евакуйована із зони відчуження у 1986 році другої категорії в розмірі трьох мінімальних заробітних плат на момент виплати згідно частин 4,5,7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки діючий Закон має вищу юридичну силу відносно постанови Кабінету Міністрів України.

Позовні вимоги щодо зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області України нарахувати недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, на якого законодавством покладено такі повноваження.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене та керуючись ст. 92 Конституції України, ст. 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. ст. 4, 8, 9-12, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Броварської міської ради київської області неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Броварської міської ради провести перерахунок і виплатити ОСОБА_1 недоодержану суму щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2009 та 2010 роки відповідно до вимог ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини 3 статті 160 КАС України, апеляційна скарга гадається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Порядок набрання постанови законної сили передбачено ст. 254 КАС України.

Суддя Н. М. Петришин