Справа № 805/1488/15-а
Суддя: Маслоід О.С.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 р. Справа № 805/1488/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Постановлена у нарадчій кімнаті.

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Маслоід О.С.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області

до Відділу Державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції

про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області (надалі позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Відділу Державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції (надалі відповідач) про визнання бездіяльності з виконання вимог Ф-135у від 04.01.2011 року, Ф-135у від 02.02.2011 року, Ф-135у від 06.05.2011 року, Ф-22у від 03.04.2013 року, Ф-22у від 07.05.2013 року, Ф-22у від 05.06.2013 року, Ф-22у від 03.07.2013 року, Ф-22у від 05.08.2013 року, рішення № 141 від 04.12.2013 року, № 142 від 04.12.2013 року неправомірною; зобов'язання вжити заходи примусового виконання щодо вимог Ф-135у від 04.01.2011 року, Ф-135у від 06.05.2011 року, Ф-135у від 02.02.2011 року, Ф-22у від 03.04.2013 року, Ф-22у від 07.05.2013 року, Ф-22у від 05.06.2013 року, Ф-22у від 03.07.2013 року, Ф-22у від 05.08.2013 року, рішення № 141 від 04.12.2013 року, № 142 від 04.12.2013 року.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що на виконанні відповідача знаходяться вищевказані вимоги та рішення про стягнення з ФОП ОСОБА_1 відповідної суми боргу. Зазначаючи у позові перелік певних процесуальних дій державного виконавця, призначених для стягнення боргу з боржника, позивач тим не менш вважає що відповідачем вчиняється неправомірна бездіяльність та просить суд зобов'язати відповідача вчинити заходи примусового виконання за вищезазначеними вимогами та рішеннями.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, через канцелярію суду надав клопотання про підтримання адміністративного позову.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Позивачем за період з 04.01.2011 року по 04.12.2013 року прийняті декілька вимог та рішення про застосування фінансових санкцій стосовно ФОП ОСОБА_1, які направлені на виконання відповідача із відповідними заявами.

За вказаними вимогами та рішеннями відповідачем були відкриті виконавчі провадження.

31.03.2015 року позивач ознайомився із вищезазначеними виконавчими провадженнями, про що свідчить протокол.

Згідно ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 11 Закон визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ.

Ст. 19 Закону передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

З наведеного вбачається, що при отриманні виконавчого документу державний виконавець повинен відкрити виконавче провадження та проводити виконавчі дії.

Згідно ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому суд зазначає, що згідно загальних засад права бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. Дії суб'єкта владних повноважень - це активна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Відповідно протоколу ознайомлення зі станом виконавчого провадження від 31.03.2015 року, а також документів, доданих відповідачем до матеріалів справи, вбачається, що: постановою відповідача від 18.08.2011 року, було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника.

30.09.2011 року відповідачем на ім'я начальника Волноваського районного Держкомзему у Волноваському районі направлено лист щодо наявності у боржника на праві приватної власності земельних ділянок.

Також постановою відповідача від 18.11.2011 року, було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника,

28.05.2012 року відповідачем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку 31.05.2012 року було направлено на адресу керуючого ВАТ «Райффайзен банк АВАЛЬ».

27.12.2012 року відповідачем винесено постанову про арешт коштів боржника, яка була направлена на адресу боржника, позивача та ПАТ КБ «НАДРА», 28.04.2013 року відповідач отримав відповідь про прийняття постанови до виконання.

23.04.2013 року на адресу боржника було направлено виклик державного виконавця.

22.07.2013 року відповідачем винесено постанову про розшук майна боржника.

22.07.2013 року відповідачем на адресу боржника, позивача, на ім'я начальника відділу РЕР ДАЇ з обслуговування Волноваського району та м. Докучаєвськ при УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області (відповідь отримано), начальника головного управління державної автомобільної інспекції у Донецькій області, начальника ВДАЇ Волноваського РВ УМВС України в Донецькій області направлено постанову про розшук майна боржника.

20.06.2014 року на ім'я керуючого Донецького РУ ПАТ КБ «Приватбанк» направлено лист з проханням надати відомості щодо наявності розрахункових рахунків та сум грошей на них на ім'я боржника.

18.07.2014 року на ім'я начальника центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Волноваського району та м. Докучаєвськ при УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області (відповідь від 03.03.2015 року), начальника Волноваського районного центру зайнятості, начальника Держземагенства у Волноваському районі (відповідь від 05.03.2015 року), начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Волноваського РУЮ та на адресу Державної сільськогосподарської інспекції направлено запит державного виконавця щодо надання інформації про наявність майна та поточних рахунків, які зареєстровані на ім'я боржника.

17.07.2014 року на адресу боржника було направлено виклик державного виконавця.

12.08.2014 року відповідачем на ім'я голови Волноваського районного суду було направлено подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

11.03.2014 року та 18.07.2013 року, на підставі постанови від 11.03.2014 року та 18.07.2013 року відповідно, на ім'я начальника Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області направлено лист з проханням забезпечити явку боржника в примусовому порядку.

02.02.2015 року відповідачем направлено запит державного виконавця щодо наявності транспортних засобів у приватній власності боржника на ім'я начальника ВРЕВ м. Волноваха при УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області.

02.02.2015 року відповідачем на ім'я начальника Держземагенства у Волноваському районі Донецької області направлено запит державного виконавця щодо наявності зареєстрованих земельних ділянок, належних боржнику на праві приватної власності.

04.03.2015 року відповідачем було отримано відповідь з Волноваського районного центру зайнятості щодо перебування боржника на обліку.

10.03.2015 року відповідачем було отримано відповідь з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про те, що боржник на обліку не перебуває, страхові виплати не отримує.

Разом з цим у матеріалах справи наявна відповідь Державної податкової інспекції у Волноваському районі від 15.11.2011 року про те, що боржник перебуває на податковому обліку як суб'єкт підприємницької діяльності: за формою 1-ДФ, місця праці не має, поточних рахунків не має та наявні звіти за запитами до Пенсійного фонду України, Державної податкової служби України щодо майнового стану боржника.

За таких обставин вбачається, що у даному випадку має місце активна поведінка відповідача, тобто ним вчинені дії, які не можуть розцінюватися, як бездіяльність.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що відповідачем допущено бездіяльність в межах строку здійснення виконавчого провадження - 6 місяців, з огляду на наступне.

Як вже зазначалось, виконавчі дії проводились відповідачем саме у межах визначеного строку, а також додатково після його спливу.

Крім цього, суд зазначає, що предметом даного спору є бездіяльність відповідача щодо виконання вказаних вимог та рішень, а не визначення ступеню належного чи неналежного виконання державним виконавцем своїх обов'язків та ефективності проведених ним виконавчих дій. Здійснення державним виконавцем виконавчих дій не завжди тягне за собою обов'язкове виконання рішень, які знаходяться на виконанні.

Таким чином суд вважає, що відповідач виконував свої обов'язки щодо примусового виконання вимоги про стягнення заборгованості та використав надані йому права відповідно до закону.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання неправомірною бездіяльність відповідача є необґрунтованими, відповідно відсутні законні підстави для їх задоволення.

Стосовно позовних вимог в частині зобов'язання вжити дієві заходи з примусового виконання виконавчих документів у відповідності до положень ст.ст. 11, 32 Закону України «Про виконавче провадження», суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося, відповідач виконував свої обов'язки щодо виконання вказаних виконавчих документів та використав надані йому права відповідно до Закону.

Законом вже визначені повноваження державного виконавця, за допомогою яких він здійснює виконавчі дії, направлені на своєчасне та повне виконання рішень. Обрання того чи іншого заходу впливу на боржника здійснюється безпосередньо державним виконавцем окремо в кожному виконавчому провадженні з урахуванням обставин по справі, тому суд не може підміняти повноваження органів державної виконавчої служби та визначати яким чином виконати рішення.

До того ж, суд не може зобов'язати відповідача скористуватися, наданими йому ст. 11 Закону, правами у повному обсязі, оскільки особа користується своїми правами на власний розсуд.

Враховуючи викладене та керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 122-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області до Відділу Державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції про визнання бездіяльності з виконання вимог Ф-135у від 04.01.2011 року, Ф-135у від 06.05.2011 року, Ф-135у від 02.02.2011 року, Ф-22у від 03.04.2013 року, Ф-22у від 07.05.2013 року, Ф-22у від 05.06.2013 року, Ф-22у від 03.07.2013 року, Ф-22у від 05.08.2013 року, рішення № 141 від 04.12.2013 року, № 142 від 04.12.2013 року неправомірною; зобов'язання вжити заходи примусового виконання щодо вимоги Ф-135у від 04.01.2011 року, Ф-135у від 06.05.2011 року, Ф-135у від 02.02.2011 року, Ф-22у від 03.04.2013 року, Ф-22у від 07.05.2013 року, Ф-22у від 05.06.2013 року, Ф-22у від 03.07.2013 року, Ф-22у від 05.08.2013 року, рішення № 141 від 04.12.2013 року, № 142 від 04.12.2013 року - відмовити.

Зазначена постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Маслоід О.С.