Справа № 2-а-1897/11
Суддя: Коваленко А. В.
Дата ухвалення: 2011-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-А-1897/2011р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2011 року Білозерський районний суд Херсонської області в складі :

головуючого судді Коваленко А.В.,

при секретарі Грек Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Білозерка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області про спонукання до виконання певних дій, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_1 22.08.2011р. звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі, просила поновити строк звернення до суду за захистом порушених прав свобод та інтересів як пропущений з поважних причин, визнати протиправною бездіяльність відповідача по ненарахуванню та невиплаті щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зобов»язати відповідача провести перерахунок, нарахування та виплату підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»з 01.01.2006р. по 17.06.2010 року включно з урахуванням проведених виплат, посилаючись на те, що відповідно до Закону України №2195-І// від 18.11.2004р. «Про соціальний захист дітей війни»вона є «дитиною війни», основною нормативною базою, що регулює питання соціального захисту дітей війни є Конституція України, а саме : ст.19 ч.2, ст.22, ст.46, Закон України «Про соціальний захист дітей війни»та інші акти міжнародного та національного законодавства, а також Рішення Конституційного Суду України, на підставі ст.6 розділу 2 та ст.1 розділу 4 цього Закону їй повинна з 01.01.2006р. щомісячно виплачуватись соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але така допомога їй не виплачувалась взагалі, а починаючи з січня 2008 року по теперішній час виплачується не у повному обсязі. З приводу цього питання вона звернулась до відповідача, поскільки відповідно до Положення про Пенсійний Фонд України саме Управління Пенсійного Фонду України на місцях забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюється за рахунок Пенсійного фонду України, однак відповідач посилався на Закону України «Про державний бюджет України»на 2006 рік, на 2007 рік, на 2008 рік та на постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якими дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було обмежено та зупинено. Позивачка вважає таку відмову протиправною, поскільки рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007. №6-рп/2007 та Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. вказані нормативні акти визнані неконституційними і дію положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було відновлено, таким чином, вона має право на перерахунок та виплату пенсії за вказані періоди 2006-2010 років, просить зобов»язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, обчисленої відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнобов»язкове державне пенсійне страхування». Крім того, просить поновити їй строк звернення до суду за захистом порушених, невизнаних та оспорюваних прав, як пропущений з поважних причин, поскільки вона є інвалідом 1 групи, хворіє на різні хронічні захворювання, перебуває на амбулаторному нагляді та диспансерному обліку, постійно потребує стаціонарного лікування, тому на підставі ст.102 КАС України просить поновити пропущений строк з причини її постійної хвороби та лікування.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, суду пояснила, що вона є інвалідом 1 групи, постійно перебуває на лікуванні з приводу низки хронічних хвороб, в неї частково штучні органи, на лікування необхідні значні кошти, просить захистити її права на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% прожиткового мінімуму доходів громадян з 01 січня 2006 року.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, пояснив, що у ПФУ немає ні юридичних, ні фактичних правових підстав для задоволення вимог позивача, так як Законом України «Про соціальний захист дітей війни»передбачено фінансування витрат по даному закону із Державного Бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, бюджет ПФУ затверджує Кабінет Міністрів України, тому Управління ПФУ як найнижча ланка системи виконавчої влади не має змоги змінити розмір виплат або нецільове використання бюджету УПФ, а тому здійснює виплату щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни на підставі п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 р. "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", крім того, законодавчо не визначено поняття мінімальної пенсії за віком, а встановлене поняття ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»не може застосовуватись до обчислення розміру щомісячної соціальної допомоги дітям війни, законодавчо не визначений механізм розрахунку підвищення, а тому підстав для задоволення вимог позивача немає. Крім того, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік»норми і положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»застосовуються у порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, закон набрав чинності 19.06.2011р, на виконання даного пункту цього Закону Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №745 від 06.07.2011р. «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», якою встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,80грн., тому у задоволенні позову слід відмовити повністю. Крім того, постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 24.12.2010р. позивачці задоволено вимоги щодо перерахунку та виплати підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 17.06.2010р. по 24.12.2010р. Щодо поновлення пропущеного позивачкою строку звернення до суду вважає, що надані позивачем довідки не підтверджують того, що позивач не могла або не мала можливості звернутись до суду в межах строку позовної давності, у зв»язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові доводи сторін, встановлено наступні фактичні обставини :

Відповідно до ст.46 ч.1 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової непрацездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також старості та інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про соціальний захист дітей війни»№ 2195-1І// від 18 листопада 2004 року (зі змінами та доповненнями станом на час розгляду спірних правовідносин), встановлює основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дітей війни, їх правовий статус як дітей війни, визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 1 вказаного закону передбачено, що дитина війни це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Згідно копії паспорту та пенсійного посвідчення позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером та має статус дитини війни відповідно до статті 1 Закону України № 2195- IV від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, яка розраховується відповідно до норм ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Законом України від 19.12.2006 року №489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дія статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" була призупинена. Однак Конституційний Суд України своїм рішенням № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року визнав положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік(п. 12. ст. 71), яким призупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, такими, що не відповідають Конституції України.

Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік статтю 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни викладено в новій редакції, а саме: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року вказані зміни у статтю 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни визнанні такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

У 2009-2010 роках дія ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не призупинялась та не змінювалась.

Згідно п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян ( діє з 22.05.2008 року) дітям війни ( крім тих, на яких поширюється дія Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та „Про жертви нацистських переслідувань ) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня 48,1 гривні, з 1 липня 48,2 гривні та з 01 жовтня 49,8 гривні.

Разом з тим частиною 2 ст. 3 Закону України Про соціальний захист дітей війни передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Виходячи з наведеного, положення постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 р. не можуть бути застосовані при вирішені цього спору.

Законом України Про соціальний захист дітей війни передбачено, що фінансування виплат по даному закону проводиться із Державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не із бюджету Пенсійного Фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України, а тому Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області зобов'язане здійснити нарахування позивачам надбавки, передбаченої статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами, тому положення постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року, на яку посилається відповідач, не можуть бути застосовані при вирішені даного спору.

Посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування в обсязі передбаченому Законом України «Про соціальний захист дітей війни»для здійснення соціальних виплат не можуть бути прийняті судом як обґрунтовані, оскільки суперечать ч. 2 ст. 19 Конституції, в якій зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, та ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», де передбачено, що фінансове забезпечнення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно із ч.1 та 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку суд вирішує з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду клопотання.

Із наданих суду пояснень та копій витягів з амбулаторних карт лікувальних установ, епікризів, довідок лікувальних установ, довідки МСЕ вбачається, що позивачка ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи безстроково, має ряд хронічних невиліковних захворювань, в тому числі і захворювання, пов»язане із труднощами у пересуванні, з приводу яких кожного року проходить стаціонарне лікування, постійно перебуває на амбулаторному та диспансерному обліках, перенесла ряд операцій, в тому числі по встановленню кардіостимулятора. За таких обставин суд вважає, що позивачем строк звернення до суду пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню відповідно до ст.102 КАС України.

Відповідно до рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 24.12.2010р. у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Білозерському районі Херсонської області про спонукання до виконання певних дій позивачці ОСОБА_1 задоволено вимоги про перерахунок і виплату підвищення до пенсії у розмірі 30% за період з 17.06.2010р. та по 24.12.2010р. включно. Дане рішення оскаржене відповідачем до апеляційної інстанції, у зв»язку із чим відповідно до ст.155 ч.1 п.3 КАС України вимоги в цій частині підлягають залишенню без розгляду.

Згідно ст.11 ч.2 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на те, що судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги, відповідно до вимог ч. 2 ст. 3 Конституції України, за якою права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, тому суд приходить до висновку, що відповідачем порушені встановлені законом права позивача , які підлягають захисту шляхом зобов»язання відповідача вчинити дії по перерахуванню та виплаті згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за кошти Державного бюджету України, з урахуванням раніше проведених виплат.

Керуючись ст.9,11,17,69-72,94,122,128,163,167,186,254,256 ч.1 п.1 КАС України, на підставі ст.3 ч.2, 19, 46 ч.1 Конституції України, ст.1,3,6,7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008р., Рішень Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року та № 10-рп від 22 травня 2008 року, Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», ст.52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 поновити строк звернення до суду за захистом порушених, невизнаних, оспорюваних прав.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області провести перерахунок та виплату щомісячної соціальної допомоги як дитині війни ОСОБА_1 у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахування проведених виплат відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», розрахованої відповідно до норми ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»за періоди з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 31.12.2008р., з 01.01.2009р. по 31.12.2009р., з 01.01.2010р. по 17.06.2010р. включно.

Постанова суду в частині перерахунку та виплати щомісячної соціальної допомоги як дитині війни позивачу ОСОБА_1 у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахування проведених виплат відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», розрахованої відповідно до норми ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Білозерський районний суд Херсонської області до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя :