Справа № 804/5660/15
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 р. Справа № 804/5660/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Луніної О.С.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -
У квітні 2015р. ОСОБА_2 (далі-позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська (далі-Управління ПФУ в Жовтневому районі, відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною відмову Управління ПФУ в Жовтневому районі в виплаті йому щомісячного довічного грошового утримання без оподаткування;
- зобов'язати відповідача не застосовувати відносно нього Закон України від 27.03.2014р. №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі-Закону України №1166), Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014р. та виплачувати йому в подальшому щомісячне довічне грошове утримання без оподаткування будь-якої його частини.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він працював головою суду та суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з квітня 1990р. по 31.12.2010р. Постановою Верховної Ради України від 02.12.2010р. №2762-V1 «Про звільнення суддів» його звільнено з посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку. Відповідно ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» в редакції від 15.12.1992р., яка була чинною на момент його виходу у відставку, відповідачем було призначено звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання. Позивач вважає, що з лютого 2015р. його право на отримання звільненого від сплати податку щомісячного довічного грошового утримання відповідачем порушено, оскільки його довічне грошове утримання було зменшено відповідачем на 2 650,20 грн. в зв'язку з його оподаткуванням. На звернення ОСОБА_2 про виплату йому в подальшому щомісячного довічного грошового утримання без оподаткування будь-якої його частини відповідач у задоволенні вимоги відмовив.
Сторони у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Позивач надав суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за його відсутності.
Відповідач також надав клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.
Відповідач надав письмові заперечення, у яких зазначено, що Управлінням ПФУ в Жовтневому районі, як податковим агентом, правомірно здійснювалось оподаткування частини щомісячного довічного грошового утримання позивача, відповідно до змін у законодавстві України. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з оглядом на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 працював головою суду та суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.
Наказом Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська «Про відрахування судді Максименка О.І.» від 31.12.2010р. №171-К ОСОБА_2 відраховано зі штату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у зв'язку з виходом у відставку.
Відповідно ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» в редакції від 15.12.1992р., яка була чинною на момент виходу позивача у відставку, ОСОБА_2 призначено та виплачувалось звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання.
09.02.2015р. ОСОБА_2 отримав довічне грошове утримання в сумі 16 164,20 грн., тоді як до цього часу отримував щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 17 549,10 грн.
23.02.2015р. позивач звернувся до Управління ПФУ в Жовтневому районі з заявою про роз'яснення причини зменшення йому суми довічного грошового утримання.
Листом від 06.03.2015р. Управління ПФУ в Жовтневому районі повідомило позивача про те, що призначене довічне грошове утримання підлягає оподаткуванню, оскільки у зв'язку з набранням чинності змін до Податкового кодексу України з 01.01.2015р. податок на доходи фізичних осіб справляється з суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати ( у розрахунку на місяць), встановленої на 01 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення.
13.03.2015р. позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату йому в подальшому щомісячне довічне грошове утримання без оподаткування будь-якої його частини.
Листом Управління ПФУ в Жовтневому районі від 26.03.2015р. № М-48 ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні його вимог.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України» із змінами, внесеними згідно із Законом України №1200-VII від 10.04.2014р., п.п.164.2.19 п. 164.2 ст.164 ПК України викладений в наступній редакції: До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема: суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно з законом, якщо їх розмір перевищує 10 000 грн. на місяць, в частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.
Цим же Законом підпункт "е" п.165.1.1 викладений в такій редакції: До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: сума пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримувана платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, крім випадку, визначеного п.164.2.19 п.164.2 ст.164 цього Кодексу, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії не підлягають оподаткуванню чи оподатковуються в країні їх виплати.
Таким чином, відповідно до Прикінцевих положень Закону України №1166, з 01.07.2014р. законодавцем введена норма, яка передбачає оподаткування довічного грошового утримання суддів, яке перевищує 10 000 гр.
Як встановлено судом з матеріалів справи, станом на 30.06.2014р. розмір довічного грошового утримання ОСОБА_2 з урахуванням суми індексації складав 18 734,10 грн.
Проте, з 01.07.2014р. після оподаткування розмір довічного грошового утримання позивача склав 17 423,98 грн. Сума податку склала 1 310,12 грн. ((18 734,10-10 000) х 15%).
Разом з тим, суд зазначає, що на виконання положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014р. у зв'язку із набранням чинності змін до Податкового кодексу України, з 01.01.2015р. податок на доходи фізичних осіб справляється з суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 01 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення.
З 01.01.2015р. відповідно до ст.8 Закону України від 28.12.2014р. №80-VІІІ «Про державний бюджет на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб встановлено у розмір 1 218 грн. на місяць.
Отже, базою оподаткування у 2015р. є суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує 3 654,00 грн. на місяць (1 218 грн. х 3).
Згідно до п.167.1 ст.167 ПК України із змінами відповідно до Закону України від 28.12.2014р. №71-VІІІ, з 01.01.2015р. ставка податку становить 15% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у п.п.167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата).
Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм п.164.6 ст.164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20%.
Також, в силу п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Прикінцевих положень ПК України в редакції Закону України №71-VІІІ від 28.12.2014р., з 01.01.2015р., тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст.163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5% від об'єкта оподаткування.
Згідно до п.162.1 ст.162 ПК України платниками податку є: - фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; - фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; - податковий агент.
Об'єктом оподаткування резидента відповідно до ст.163 ПК України є: - загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; - доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); - іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Суд зазначає, що Конституційний Суд України в абз.5 п.3 мотивувальної частини рішення №4-зп від 03.10.1997р. у справі №18/183-97 за конституційним зверненням ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення ч.5 ст.94 та ст.160 Конституції України (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може одночасно регулюватись однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження відносно повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.
Враховуючи, що положення Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України» та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» не визнані неконституційними, суд приходить до висновку про правомірність, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України нарахування Управлінням ПФУ в Жовтневому районі з 01.01.2015р. оподаткування довічного грошового утримання позивача, а саме: станом на 01.02.2015р. розмір щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_2 з урахуванням індексації склав 18 814,76 грн., а після оподаткування - 16 164,20 грн. При цьому, загальна сума податку склала 2 650,56 грн., а саме:
1 827 грн. - ставка 15% (12 180 х 15%);
596,15 грн. - ставка 20% ((18 814,76 - 3 654) - 12 180) х 20%);
227,41 грн. - військовий збір (( 18 814,76 - 3 654) х 1,5%).
Згідно до ч.ч.4, 5 ст.11 КАС України, суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.
Відповідно ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги за заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Частиною 1 ст.86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Судові витрати підлягають стягненню відповідно до ст. 94 КАС України, а саме судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 73,08 грн. підлягають віднесенню на рахунок позивача.
Керуючись 2, 8-12, 69, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.
Судові витрати віднести на рахунок ОСОБА_2.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна