Справа № 227/1175/15-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Лаврушин О.М.
Суддя-доповідач -
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року справа №227/1175/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В.,Чебанова О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області на постанову Добропільськогоміськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2015 р. у справі № 227/1175/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання зробити перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області (далі - УПФУ) в якому просила визнати неправомірним рішення управління Пенсійного фонду від 19 березня 2015 року за №827 про відмову в перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням фактично нарахованих та сплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення,матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб та індексації заробітної плати, на які були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та зобов'язати відповідача зробити перерахунок пенсії та включити суму індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення в заробітну плату для призначення пенсії з 11 липня 2015 року.

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2015року позов задоволено частково, а саме визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському у перерахунку пенсії ОСОБА_2 та включити суму індексації заробітної плати, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення в заробітну плату для призначення пенсії з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а з 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі здійснити з 1 листопада 2014 року перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_2, в розмірі 81% виходячи із заробітної плати з врахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а з 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач фактично отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, а також грошову індексацію доходів, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, тому при визначення розміру пенсії вказані виплати повинні братися до уваги.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій апелянт з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову, ухвалити нову про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначає, що відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу» матеріальна допомога не відноситься до надбавок та доплат, які включаються до заробітку для перерахунку пенсії. Крім того, апелянт посилається до постанову Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 р. «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій», яка встановлює, що до видів виплат, які включаються для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», відносяться виплати, що мають систематичний характер. Матеріальна допомога та інші виплати, про які зазначає позивач, не носить систематичного характеру, а відноситься до інших заохочувальних та компенсаційних виплат, тому відсутні правові підстави для включення вказаних виплат до заробітку для обчислення пенсії.

Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у зв'язку з чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено, що позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»на підставі довідок про складові заробітної плати, в яких зазначено про нарахування та виплату позивачеві матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації грошових доходів.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, З 11 липня 2009 року позивачка перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду в м.Добропіллі та Добропільському районі і отримує пенсію у розмірі 81% від суми заробітку державного службовця.

В довідці, виданій позивачу Добропільською міською радою (відділ освіти) від 16.03.2015 року про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців підряд перед зверненням за пенсією), що подається для перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», зазначено про нарахування та виплату позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Згідно ст.37 Закону України «Про державну службу», пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80% від суми їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який зазначив, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, є правильним висновок суду першої інстанції, що дії відповідача з відмови у врахуванні суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати є протиправними.

Колегія суддів вважає, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні враховуватися в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Такої позиції дотримується й Верховний Суд України в постанові від 20.02.2012 р. в справі № 21-430а11.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності правових підстав для перерахунку пенсії спростовуються приведеними вище обставинами.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2015 р. у справі № 227/1175/15-азалишити без задоволення.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2015 р. у справі № 227/1175/15-азалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов