Справа № 809/2380/13-а
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 червня 2015 року м. Київ К/800/24539/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Тракало В.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання незаконними дій та бездіяльності,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 травня 2015 року, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними дій Генеральної прокуратури України щодо: скасування постанови помічника Долинського міжрайонного прокурора Івано-Франківської області від 17 серпня 1998 року про відмову в порушенні кримінальної справи, скасування постанови слідчого прокуратури Снятинського району Івано-Франківської області від 22 грудня 1998 року про закриття кримінальної справи, незаконного та безпідставного витребування від слідчого прокуратури Снятинського району Івано-Франківської області в січні 1999 року завершеної розслідуванням кримінальної справи №132862, в той час, коли обвинувачені у відповідності до статей 218-220 КПК України знайомилися із матеріалами справи, умисного вилучення із справи речових доказів - трьох касових книг та книг розпоряджень кооперативу «Експрес»; про визнання бездіяльності Генеральної прокуратури України, яка полягає в проведення більше 7-ми років досудового слідства без належного продовження строків розслідування згідно статті 120 КПК України, відсутності реального та дієвого контролю і нагляду за розслідуванням кримінальної справи № 132862, розслідування справи на протязі більше 6 років без постанови слідчого чи прокурора про відновлення слідства, не притягнення старшого слідчого прокуратури Тернопільської області В. Старости до відповідальності за викрадення оригіналу господарського договору від 15 липня 1992 року, не з'ясування обставин викрадення із кримінальної справи № 132862 матеріалів Монастириського районного суду Тернопільської області; зобов'язання Генеральної прокуратури України здійснити правові заходи щодо порушення кримінальної справи за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами прокуратури, які причетні до здійснення досудового слідства, прокурорського нагляду та контрольних функцій по кримінальній справі № 132862, щодо встановленню причетних до крадіжки (вилучення) документів осіб, притягнення їх до кримінальної відповідальності та направлення справи до суду для розгляду по суті за фактами викрадення (вилучення) документів - матеріалів Монастириського районного суду та апеляційного суду Тернопільської області, 3-х касових книг, книги наказів та інших із кримінальної справи № 132862; зобов'язання Генеральної прокуратури України прийняти необхідні в межах компетенції Генеральної прокуратури правові заходи по скасуванню незаконної постанови про закриття кримінальної справи № 132862 слідчим прокуратури Рогатинського району Івано-Франківської області та здійснити і організувати досудове слідство в повному об'ємі; зобов'язання Генеральної прокуратури України здійснити належний контроль за розслідуванням кримінальної справи № 132862.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої

та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Закриваючи провадження у справі в зазначеній частині позовних вимог на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, який передбачає, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив з того, що згідно ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Так, Конституційний Суд України у п. 4.2 рішення № 6-рп/2001 від 23 травня 2001 року зазначив, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб органів міліції, прокуратури має свої особливості і не належить до управлінської сфери.

За таких обставин, коли імперативний припис п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України виключає юрисдикцію адміністративних судів щодо справ, які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства, доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій не дають підстав для висновку, що судами допущено порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, що дає підстави вважати, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 травня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Тракало