Справа № 753/8028/14
Суддя: Сирбул О. Ф.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8028/14
провадження № 2-а/753/135/15
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Сирбул О.Ф.

при секретарі Семенченко Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом Головного Управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання незаконними дії державного виконавця та скасування постанови про накладення штрафу, суд,-

встановивив:
Позивач в особі Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. від 26 березня 2014 року про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві в розмірі 680 грн. 00 коп. по виконавчому провадженню ВП № 41376796 за виконавчим листом № 2а-912/06, виданим 25 грудня 2013 року Дарницьким районним судом м. Києва про зобов`язання Головне управління юстиції у м. Києві здійснити перерахунок пенсії, та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. від 16 квітня 2014 року про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві в розмірі 1 360 грн. 00 коп. по виконавчому провадженню ВП № 41376796 за виконавчим листом № 2а-912/06, виданим 25 грудня 2013 року Дарницьким районним судом м. Києва про зобов`язання Головне управління юстиції у м. Києві здійснити перерахунок пенсії.
Мотивуючи свої вимоги тим, що державний виконавець виніс постанови неправомірно з порушенням норм чинного законодавства та наклав на нього штраф, в оскільки рішення суду ним не виконано з поважних причин, оскільки станом на 18 лютого 2014 року Головним управлінням завірені належним чином копії рішень не надходили, про що повідомило державного виконавця про неможливість виконання рішення суду.
Після отримання постанови Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2006 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було виявлено описки у прізвищі позивача в судових рішеннях, а саме, позивачем значиться ОСОБА_1 тоді як правильно ОСОБА_1 , тому Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до Дарницького районного суду м. Києва та Київського апеляційного адміністративного суду із заявами про виправлення описок в судових рішеннях.
Однак не зважаючи на вказані обставини, державний виконавець виніс постанови про накладення штрафів за невиконання рішення суду без поважних причин. Натомість, державний виконавець, своїми вимогами, зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вийти за межі своїх повноважень, та порушити чинне законодавство.
В судовому засіданні представник позивача Сержанська Т.В., діюча на підставі довіреності від 18 грудня 2014 року, позовні вимоги підтримала з тих же підстав, просила їх задовольнити.
В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце якого був належним чином повідомлений у відповідності до вимог КАС України.
За таких обставин на підставі частини 4 статті 128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Згідно ч. 1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою від 30 грудня 2013 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. відкрито виконавче провадження за № 615/6 (ВП№41376996) за виконавчим листом № 2а-912/06, виданим 25 грудня 2013 року Дарницьким районним судом м. Києва про зобов`язання Головне управління юстиції у м. Києві здійснити перерахунок пенсії та зобов`язано боржника - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві добровільно виконати постанову в семиденний строк з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. (а.с. 11-12).
29 січня 2014 року за вх. 2105/04 вказана постанова надійшла на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (а.с. 10).
04 лютого 2014 року для виконання вказаної постанови позивач звернувся до Дарницького районного суду з заявою про видачу копії постанови суду та ухвали про заміну стягувача (позивача) з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 та заміну боржника Київського міського військового комісаріату на головне управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві у виконавчому провадженні (а.с.13).
Одночасно 04 лютого 2014 року за вих. №2825/12 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було повідомлено державного виконавця про те що, управлінням направлено заяву на отримання належним чином завіреної копії постанови суду та ухвали про заміну стягувача (позивача) з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 та заміну боржника Київського міського військового комісаріату на головне управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, оскільки на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від не надходили для перерахунку пенсії ОСОБА_2 (а.с. 14).
Після одержання позивачем копій судових рішень було виявлено описки в ряді судових рішень, зокрема: - в постанові Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2006 року у справі №2а-912/06 позивачем значиться ОСОБА_1 , тоді як правильно ОСОБА_1 ; - в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2010 року у справі №2а-912/06 стягувачем значиться ОСОБА_1 , тоді як правильно ОСОБА_1 ;- в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2011 року у справі №2а-912/06 стягувачем значиться ОСОБА_1 , тоді як правильно ОСОБА_1
Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось із заявою від 17 квітня 2014 року за вих. №9552/08 до Дарницького районного суду м. Києва, та із заявою за вих. №9554/08 до Київського апеляційного адміністративного суду про виправлення описок в судових рішеннях (а.с.27,28).
Проте старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. винесено постанову №213/6 (ВП №41376796) від 26 березня 2014 року про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві за невиконання рішення суду в розмірі 680 грн. 00 коп., та постанову №213/6 (ВП №41376796) від 16 квітня 2014 року про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві за невиконання рішення суду в розмірі 1 360 грн. 00 коп. (а.с.5,8).
Постанови державного виконавця про накладення штрафів надійшли на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 23 квітня 2013 року за вх.8084/04 та вх.8089/04 (а.с.4,7).
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, як зокрема, виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.
Згідно до норм ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.
Згідно ч.1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.
Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.
Згідно ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.
Відповідно до ст. 89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Відповідно до статті 14 Кодексу Адміністративного судочинства України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Зміст ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України не містить жодних застережень, які б надавали можливість за тих чи інших умов не виконувати судове рішення, яке набрало законної сили. Зазначена норма Закону має імперативний характер і довільному та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Законута інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу. Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця. При цьому вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов`язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Виходячи із засад адміністративного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" учасники виконавчого провадження, які мають право звернутися до адміністративного суду з позовом, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси у порядку, встановленому цим Законом
Разом з тим, у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом.
З аналізу вищевказаних норм закону вбачається, що накладення на боржника штрафу, відповідно до статті 89 Закону України «Про виконавче провадження», можливе лише у разі відсутності поважних причин для невиконання судового рішення.
Відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач не надав доказів для підтвердження обставин, викладених в постанові про накладення штрафу.
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги Головного Управління Пенсійного фонду України в частині скасування постанови про накладення штрафу є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного ст. 19 Конституції України, Закону України "Про виконавче провадження", керуючись ст.ст. 6 - 10, 14, 23, 71, 72, 86, 122, 138, 139, 143, 158-163, 167 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги Головного Управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про визнання незаконними дії державного виконавця та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити.
Визнати дії державного виконавця Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Галини Матвіївни щодо винесення постанови про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві неправомірними.
Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. ВП № 41376796 від 26 березня 2014 року про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві штрафу у розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.
Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. ВП № 41376796 від 16 квітня 2014 року про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві штрафу у розмірі 1 360 (тисяча триста шістдесят) гривень 00 копійок.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо постанову суду було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи. яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: