Справа № 460/587/14а,2а/460/130/14
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 р. № 876/9549/14
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: Щерби С.Б.

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

19.02.2014 позивач - ОСОБА_4 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача - Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області у якому, з урахування заяви про уточнення позовних вимог, просить: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви про присвоєння будівельної адреси об'єкту незавершеного будівництва, що знаходиться в кварталі житлової забудови АДРЕСА_1 кадастровий № НОМЕР_1, поданої ОСОБА_3 04.12.2013; 2) визнати протиправною вимогу надання додаткових документів щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та проекту забудови, погодженого керівником відділу містобудування та архітектури Яворівського району з метою розгляду заяви ОСОБА_3 від 04.12.2013 про присвоєння будівельної адреси об'єкту незавершеного будівництва, що знаходиться в кварталі житлової забудови АДРЕСА_1 кадастровий № НОМЕР_1; зобов'язати Бірківську сільську раду Яворівського району Львівської області прийняти рішення про присвоєння будівельної адреси об'єкту незавершеного будівництва, що знаходиться в кварталі житлової забудови АДРЕСА_1 кадастровий № НОМЕР_1 при поданні наступних документів: заяви про присвоєння будівельної адреси, копії паспорта громадянина України, копії державного акта на право власності на земельну ділянку, копії будівельного паспорта.

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 25.09.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Із цією постановою не погодилась позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, без належної оцінки доказів та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт, зокрема, посилається на те, що відповідачем не передано питання про присвоєння будівельної адреси на розгляд виконкому сільської ради, до відання якого віднесено вирішення цих питань згідно п. б ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не надано належної відповіді, порушено строки розгляду звернення.

Представник апелянта у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про його дату, час та місце, що підтверджується наявною у справі розпискою, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України апеляційний розгляд справи проведено у його відсутності.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, оскільки Бірківська сільська рада в особі голови, надаючи відповідь на заяву ОСОБА_3, діяла у межах своєї компетенції та відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про звернення громадян», а прийняття рішення про присвоєння будівельної адреси належить виключно до компетенції органу місцевого самоврядування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, однак з інших підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Статус голів, депутатів і виконавчих органів ради та їхні повноваження, порядок утворення, реорганізації, ліквідації визначаються законом (ч. 4 ст. 143 Основного Закону).

Згідно зі ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до Конституції України законом, який визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування є Закон України «Про місцеве самоврядування» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 5 цього Закону визначено систему місцевого самоврядування, яка включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

У статті 1 цього Закону наведено визначення понять, які вживаються у цьому Законі, згідно з якою під поняттям «виконавчі органи рад» слід розуміти - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами. Під поняттям «представницький орган місцевого самоврядування» слід розуміти - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Статтею 10 Закону № 280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 280/97-ВР, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Повноваження сільських, селищних, міських рад окрім тих, які визначені Конституцією України також визначені главою 1 розділу ІІ Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», серед яких відсутні повноваження на вирішення питання щодо присвоєння адреси об'єктам нерухомого майна.

Разом з тим, відповідно до підпункту 10 пункту «б» частини 1 ст. 30 цього Закону, такі повноваження віднесені до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, а саме облік відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форми власності.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону № 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова, зокрема, організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об'єднань.

Сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень (ч. 5 ст. 42 Закону № 280/97-ВР).

Частинами 1, 3, 5 статті 51 Закону № 280/97-ВР визначено, що виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. Виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. Очолює виконавчий комітет сільської, селищної, міської ради відповідно сільський, селищний, міський голова, районної у місті ради - голова відповідної ради.

Статтею 53 вказаного Закону визначено, що основною формою роботи виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є його засідання. Засідання виконавчого комітету скликаються відповідно сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті ради), а в разі його відсутності чи неможливості здійснення ним цієї функції - заступником сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради (районної у місті ради - заступником голови ради) в міру необхідності, але не рідше одного разу на місяць, і є правомочними, якщо в них бере участь більше половини від загального складу виконавчого комітету.

Згідно ст. 59 Закону № 280/97-ВР ради та виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад приймають рішення в межах свої компетенції. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

З системного аналізу наведених вище правих положень Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської ради та сільські, селищні, міські ради є різними колегіальними органами місцевого самоврядування, з різними порядком утворення, повноваженнями та прийняття рішень, а тому вони не можуть відповідати за прийняті один одним рішення, вчинені дії чи бездіяльність. Керівником як виконавчого комітету так і ради, є відповідний сільський, селищний, міський голова.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем оскаржується бездіяльність, яка вчинена під час вирішення питання про присвоєння будівельної адреси, вирішення якого віднесено до відання виконавчого комітету, а не сільської ради. Однак, відповідачем у цій справі позивач вказав Бірківську сільську раду, як представницький орган, що не допускала порушень прав позивача у спірних відносинах та не могла допускати, оскільки вирішення спірного питання не віднесено до її відання. Виконавчий комітет Бірківської сільської ради у цій справі в якості другого відповідача не залучався.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів винесення сільським головою, який очолює виконавчий комітет, звернення позивача на розгляд засідання виконкому та відповідно прийняття останнім рішення по цьому питанню, що свідчить про те, що таке звернення фактично розглянуто одноособово сільським головою - керівником виконавчого комітету. Сільський голова Бірківської сільської ради до участі у цій справі у якості другого відповідача також не залучався, хоча саме йому адресована заява ОСОБА_3 про присвоєння будівельної адреси (а.с. 11), на яку ним надано відповідь від 19.12.2013 № 591 (а.с. 12), що оскаржується.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки позивачем оскаржується відповідь, яка підписана сільським головою (бланк виконавчого комітету) по питанню, яке віднесене до відання виконавчого комітету сільської ради, належними відповідачами у цій справі мають бути виконком та сільський голова Бірськівської сільської ради, а не Бірківська сільська рада, яка, як колегіальний представницький орган, спірних питань не вирішувала та такі не віднесені до її повноважень.

Відповідно до ст. 52 КАС України, суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Згідно з частинами 3 та 4 цієї ж статті, якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави. Після заміни сторони, вступу третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

З наведених вище правових положень випливає, що заміну неналежного чи залучення як другого відповідача може здійснювати виключно суд першої інстанції, оскільки це має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості здійснити заміну неналежного відповідача чи залучати других відповідачів.

Таким чином у задоволенні розглядуваного позову слід відмовити, у зв'язку з пред'явленням позову до неналежного відповідача, оскільки Бірськівська сільська рада, як колегіальний орган, не допускала порушень прав позивача. При цьому, позивач не позбавлений можливості звернутися з позовом до належних відповідачів.

Враховуючи те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, хоча і з інших підстав, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої постанови.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Яворівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2014 року у справі № 460/587/14-а (2а/460/130/14) - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та підписана 11.06.2015.