Справа № 2а-3893/11/2070
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2015 року м. Київ К/9991/9961/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Харкова

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.06.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду 13.12.2011

у справі № 2а-3893/11/2070

за позовом Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова

про скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.06.2011, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду 13.12.2011, позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Харкова від 31.03.2011 № на загальну суму 57558,75 грн.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового про відмову в позові, з підстав невірного застосування норм матеріального права.

Перевіривши під час попереднього судового засідання повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства позивача за період з 01.01.2008 по 31.12.2010, за результатами якої складено акт №417/172/ від 23.03.2011.

За висновками акта перевірки позивачем порушено вимоги ч.1 ст.203, ст.215, п.1 ст.216, ст.228 Цивільного кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ТОВ "Дом і К" з ФОП ОСОБА_2; пп. 7.2.3 п.7.2, пп. 7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого донараховано податку на додану вартість у сумі 46047,00 грн.

На підставі акта перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.03.2011 №, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість у загальному розмірі 57558,75 грн., у т.ч. за основним платежем 46047,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 11511,75 грн.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається відповідач у касаційній скарзі, та вважає, що судами повно встановлені обставини у справі, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні відносини.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше, ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 цього Закону, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). Частиною 2 зазначеного підпункту встановлено, що у разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Нормами підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Виконання укладених між позивача та ТОВ «Дом і К» договорів купівлі-продажу підтверджується накладними, податковими накладними, актами виконаних робіт, реєстрами отриманих податкових накладних, банківськими виписками тощо, що спростовує твердження податкового органу про нікчемність вищезазначених правочинів . На момент здійснення господарських операцій постачальник позивача - ТОВ «Дом і К» був належним чином зареєстрованою юридичною особою та платником податку на додану вартість, зареєстрованим відповідно до ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість».

Податковий орган не заперечує наявність відповідної первинної фінансово-господарської документації на підтвердження здійснених господарських операцій.

Висновки відповідача про завищення позивачем податкового кредиту за серпень-вересень 2010 року мотивовані тим, що ТОВ «Дом і К» визнано банкрутом, а тому, фінансово-господарські операції з ним, на думку податкового органу не носили реального характеру та укладені між ними угоди є нікчемними.

Судова колегія погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про безпідставність таких висновків, оскільки ТОВ «Дом і К» визнано банкрутом 25.10.2010, згідно постанови господарського суду Харківської області, ліквідатором призначено директора підприємства ОСОБА_3, тобто після завершення оспорюваних операцій.

Крім того, з порушенням провадження у справі про банкрутство не пов'язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати договори та вчиняти інші правочини, у зв'язку з чим у нього виникають права та обов'язки, виконання яких забезпечується на загальних засадах.

Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит та відповідно бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій свідчать про правильне застосування норм матеріального права. Підстав для скасування судових рішень, з мотивів викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Харкова відхилити, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.06.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду 13.12.2011 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-239№ КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун