Справа № 821/1577/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1577/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

встановив:

Каховська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Херсонській області (далі-позивач, Каховська ОДПІ, податковий орган) звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач, ФОП ОСОБА_1.), в якому просить стягнути з рахунків платника податків у банках, що обслуговують його та готівкових коштів заборгованість по податку на додану вартість в сумі 43694,20 грн.

Позов мотивований тим, що в результаті проведеної документальної позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 виявлені порушення податкового законодавства, у зв'язку з чим останньому донараховано грошове зобов'язання з податку на додану вартість податковим повідомленням-рішенням від 27.06.2014 р. № на суму 43694,20 грн., в тому числі за штрафними санкціями в сумі 10104,00 грн. Оскільки відповідач не сплатив податкову заборгованість в добровільному порядку у встановлені законодавством строки, позивач просить стягнути її в судовому порядку.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач на судове засідання не з'явився. Судом було направлено на адресу відповідача (згідно даних ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) копію ухвали про відкриття провадження у справі та закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду, яким відповідач був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи. Однак, поштове відправлення повернулось з причин незалежних від суду.

Відповідно до ст. 33 Кодексу адміністративного судочинства України юридичним особам та фізичним особам-підприємцям судовий виклик або судове повідомлення надсилаються за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно з ч.11 ст.35 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства України, суд дійшов до наступного.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 31.10.2002 р. та знаходиться на обліку в податковому органі з 2002 р.

Судом встановлено, що 16.06.2014 р. посадовою особою Каховської ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового господарства, валютного та іншого господарства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт №29/170/НОМЕР_1, в якому зафіксовані порушення: п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України (далі-ПК України), що полягає у неподанні відповідачем декларації з податку на додану вартість до В.Лепетиського відділення Каховської ОДПІ за січень-жовтень 2012 р.; та п.187.1 ст.187 ПК України, що полягає у заниженні податкових зобов'язань на загальну саму ПДВ 33615,13 грн., а саме: за січень 2012 р. - 2515,68 грн., за лютий 2012 р. - 3427,78 грн., за березень 2012 р. - 3950,75 грн., за квітень 2012 р. - 4437,85 грн., за травень 2012 р. - 4151,86 грн., за червень 2012 р. - 3321,34 грн., за липень 2012 р. - 3666,20 грн., за серпень 2012 р. - 3408,60 грн., за вересень 2012 р., 3252,87 грн., за жовтень - 1582,20 грн.

На підставі вказаного акту податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.06.2014 р. № на суму грошового зобов'язання за основним платежем в розмірі 33615 грн., та за штрафними санкціями - 10104 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення позивачем направлено на адресу відповідача та отримано ним 01.07.2014 р., що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №771.

Згідно даних облікової картки платника податків за відповідачем рахувалась переплата в сумі 24,8 грн., а 31.07.2014 р. ФОП ОСОБА_1 частково сплачено податкову заборгованість в сумі 3439,81 грн., тому станом на 31.12.2014 р. за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 43694,20 грн.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Пунктом 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України встановлено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 49.18.1 ст. 49.18 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно ст.. 120 ПК України неподання або несвоєчасне подання платником податків податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Пунктом 123.1 ст. 123 ПК України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкової заборгованості, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законом пов'язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту узгодженості грошового зобов'язання, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.

В силу вимог пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Визезазначий акт індивідуальної дії (податкове повідомлення-рішення від 27.06.2014 р. №) не оскаржувався відповідачем, а відтак грошові зобов'язання набули статусу узгоджених. Оскільки ці зобов'язання не було сплачено платником у встановлений Законом строк в повному обсязі, то вони перетворилися на податковий борг платника у розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Згідно пп. 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Отже, податкова заборгованість в сумі 43694,20 грн. є узгодженою.

Згідно з п.57.1. ст.57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 29.07.2014 р. податковим органом сформовано податкову вимогу №66-25 та 06.08.2014 р. направлено на адресу відповідача, яка отримана останнім 08.08.2014 р., що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №153.

Розмір заявленої суми до стягнення підтверджується наданими позивачем податковим повідомленням-рішенням, обліковою карткою платника податків та податковою вимогою.

Згідно п.36.1. ст.36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається

обов'язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; крім того, п.36.5. ст.36 Податкового кодексу України встановлено, що за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку відповідальність несе платник податків, крім випадків визначених цим Кодексом.

Згідно п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Суд звертає увагу на те, що податковий борг відповідач сплатив частково.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом, на підставі ст.. 89 ПК України винесено рішення від 29.07.2014 р. про опис майна у податкову заставу.

Застосовані податковим органом заходи для погашення податкового боргу не призвели до погашення виниклого податкового боргу.

Відповідно до пп. 41.1.1. п. 41.1 ст. 41 Податкового Кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до абзацу першого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які обслуговують такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючий орган може звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із матеріалів справи, в банківських установах на ім'я ФОП ОСОБА_1 відкриті поточні банківські рахунки, з яких може проводитись стягнення податкового боргу.

Згідно п. 41.2 ст. 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги факт часткової сплати відповідачем нарахованого податкового зобов'язання, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 128, 158 - 163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути кошти з рахунків у банках, що обслуговують фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та за рахунок готівки в рахунок погашення заборгованості по податку на додану вартість в сумі 43694 (сорок три тисячі шістсот дев'яносто чотири) грн. 20 коп. в дохід державного бюджету на р/р 0083 УДКСУ у Великолепетиському районі Херсонської області, , код платежу 14010100, МФО 852010.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.

кат. 8.2.3