Справа № 815/5172/14
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/5172/14

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі - Тропанець О.В.,

за участю: представника Південної митниці Міндоходів - Мальцева Данила Васильовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморська сталь" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморська сталь" до Південної митниці Міндоходів про визнання неправомірними дій відповідача, визнання протиправними та скасування Картки відмови та Рішення про коригування митної вартості,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Чорноморська сталь" (далі - ТОВ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Південної митниці Міндоходів (далі - Митниця) про визнання неправомірними дії щодо складання Картки відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 27.08.2014 року №500060001/2014/00551 та дії щодо визначення митної вартості товару згідно з рішенням про корегування митної вартості товару від 27.08.2014 року №500060001/2014/610180/1, також просили визнати протиправними та скасувати Картку відмови від 27.08.2014 року №500060001/201400551 та Рішення про корегування митної вартості товару від 27.08.2014 року №500060001/2014/610180/1.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що митна вартість, заявлена декларантом за першим методом (за ціною контракту) є обґрунтованою, а оскаржувані рішення відповідача є протиправними, оскільки Митниці відповідно до вимог ст.57 МК України були надані усі документи, які підтверджують митну вартість товару за ціною договору.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, представником ТОВ подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не з'ясовані усі обставини у справі, висновки суду не вілповідають обставинам справи, тому постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ (покупець) та фірмою "SSAB ЕМЕА AB" (продавець) було укладено контракт №SЕ-01/2012 від 30.05.2012 року, згідно умов якого продавець продає, а покупець купує на умовах України прокат плоский з вуглецевої сталі, оцинкований. Товар постачається окремими партіями фірмою виробником в кількості відповідно до заявки на поставку. Відповідно до пп.2.3 даного контракту, ціна за одиницю товару в залежності від комерційних характеристик проводиться в інвойсах. Оплата повинна бути здійснена покупцем шляхом банківського перерахунку грошових коштів в доларах США по реквізитам вказаним в контракті. Право власності на товар переходить від продавця до покупця на дату прийняття митної декларації в митний орган України.

27 серпня 2014 року декларантом ТОВ до митного оформлення був заявлений товар - прокат плоский з вуглецевої сталі, оцинкований, не гофрований, з полімерним покриттям, країни виробництва - Швеція, за МД № 00060001/2014/028616. Для підтвердження заявленої митної вартості ТОВ подано до Митниці зовнішньоекономічний договір №SЕ-01/2012 від 30.05.2012 року, інвойс № 2609708 від 20.08.2014 року та інши товаросупровідні документи.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів Митним органом встановлено, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість наявні розбіжності, у зв'язку з чим ТОВ було зобов'язано в 10 денний термін надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

27 серпня 2014 року декларант проінформував Митницю про те, що надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості протягом 10 днів неможливо.

Між Митним органом та декларантом була проведена консультація з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості та відповідно до статей 54, 55 та 57 МК України, органом доходів і зборів прийнято рішення про необхідність коригування заявленої декларантом TOB митної вартості вищезазначеного товару та винесено відповідне рішення про коригування митної вартості від 27.08.2014 № 500060001/2014/610180/1.

Оскільки митним органом винесено рішення про коригування митної вартості, Митницею була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 27.08.2014 №500060001/2014/00551, та роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Вважаючи такі дії Митного органу протиправними, ТОВ звернулося до суду.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог та вважав правомірними дії Митного органу щодо прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийняті митної декларації.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини 1 -3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом другим частини 5 статті 54 МК України встановлено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановленістаттею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 6 статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені цим кодексом, а саме частиною 3 статті 53 МК України - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно частини 1 статті 337 МК України перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлений, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені Кодексом.

Згідно з п. 2 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 13.07.2012 року №362, робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється шляхом: перевірки наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість товарів; перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів.

Судом першої інстанції встановлено, що вимога про витребування у ТОВ додаткових документів обґрунтована тим, що надані позивачем на підтвердження митної вартості товару документи містять певні розбіжності. В поданих декларантом документах, які підтверджують митну вартість товару, містяться розбіжності, а також не міститься всіх відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме:

- наявні суперечливі відомості стосовно дійсності контракту на день вчинення митного оформлення товару. Так, відповідно до п. 2.1 зовнішньоекономічного договору №SЕ-01/2012 від 30.05.2012 року, строк дії зовнішньоекономічного договору спливає 31.12.2013 року, при цьому, відомості про продовження терміну його дії наявні у поданому до митного оформлення додатку до контракту № 4 датованому 07.05.2014 року, тобто уже після закінчення терміну дії зовнішньоекономічного договору.

- у поданих документах наявні суперечливі відомості про оплату товарів. Зокрема, відповідно до п. 3.5 зовнішньоекономічного договору оплата по даному контракту здійснюється шляхом попередньої передоплати, не пізніше дати відвантаження товарів, якщо інше не вказано в рахунку фактурі на відвантажений товар. При цьому рахунок фактура до митного оформлення та платіжне доручення про оплату товарів не подавалися, а згідно з даними, вказаними в інвойсі, встановлена післяоплата до 20.09.2014 року.

Отже колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про наявність суперечливих відомостей в інвойсі та зовнішньоекономічному договорі про порядок оплати товарів.

Також, як було встановлено, оскільки у визначений частиною 3 статті 53 МК України строк витребувані Митницею документи надані позивачем не були, то Митниця правомірно прийняла рішення про відмову у митному оформленні товарів, склавши картку відмови №500060001/2014/00551 в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Вирішуючи питання про обґрунтованість застосованого Митницею рішенням про коригування митної вартості товарів від від 27.08.2014 року №500060001/2014/610180/1 методу визначення митної вартості, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно положень статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

З рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості з урахуванням інформації, яка наявна в митному органі, між декларантом та митним органом була проведена усна консультація.

Згідно частини 9 статті 58 МК України розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Тому, враховуючи наведені обставини та норми права, колегія суддів приходить до висновку, що Митницею не було можливо застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.

Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 64 МК України, які встановлюють порядок визначення митної вартості з використанням резервного методу, передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Отже, оскільки митну вартість товарів не можна було визначити шляхом використання методу, зазначеного у статті 58 МК України та за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, Митницею було обрано резервний метод визначення митної вартості, про що свідчить відповідний запис на декларації митної вартості.

Відповідно до роз.5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, які затверджені наказом Державної митної служби України від 13.07.2012 року №362 під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовуються такі джерела інформації як спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України (ЄАІС ДМСУ); інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю та інші.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідачем з метою забезпечення повноти оподаткування зазначеного товару, було проведено аналіз бази даних ЄАІС ДМСУ та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено є більшим по товару №1 (митна декларація від 06.06.2014 року №10025000/2014/013654), тому митну вартість визнано на рівні - 1,99 доларів США за кг.

Частиною 2 статті 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Отже, Митницею наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Також у цьому рішенні визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України (ЄАІС ДМСУ), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю з номерами відповідних митних декларацій.

Крім того у даному рішенні наведена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 27.08.2014 року №500060001/2014/00551та рішення про коригування митної вартості товарів від 27.08.2014 року №500060001/2014/610180/1 є правомірними. А тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволені позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморська сталь" -

залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 11 червня 2015 року.

Головуючий: М.М. Милосердний

Судді: А.І.Бітов

І.Г.Ступакова