Справа № 489/1744/15-а
Суддя: Губницький Д. Г.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а/489/130/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом прокуратури Ленінського району м. Миколаєва в інтересах ОСОБА_1 до комунального закладу «Загальноосвітня школа-інтернат I-III ступенів - центр загальної і профільної освіти та комплексної реабілітації» Миколаївської обласної ради, за участю третіх осіб органу опіки та піклування Миколаївської міської ради, департаменту освіти, науки та молоді Миколаївської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року прокурор Ленінського району міста Миколаєва в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального закладу «Загальноосвітня школа-інтернат I-III ступенів - центр загальної і профільної освіти та комплексної реабілітації» про визнання бездіяльності щодо невиплати одноразової грошової допомоги неправомірною та зобов'язання нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 5116 грн. В подальшому позовні вимоги уточнив, просив виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку у відповідності до Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку визначеного Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік» та з урахуванням раніше виплаченої допомоги в сумі 2600 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у серпні 2014 року ОСОБА_1 закінчила навчання в школі-інтернаті, і на даний час навчається в політехнічному коледжі. Після закінчення навчального закладу ОСОБА_1 повинні були виплатити одноразову грошову допомогу в сумі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідно віку, тобто 7 716 грн, а виплатили лише 2 600 грн. З посиланням на ці обставини прокурор зазначив, що в результаті неправомірної бездіяльності Інтернату позивачу не доплачено 5 116 грн. грошової допомоги.

В судовому засіданні прокурор уточнені позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, посилаючись на письмові заперечення.

Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою підтримав вимоги позову.

Представник департаменту освіти, науки та молоді Миколаївської обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про обґрунтованість позову.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною, позбавленою батьківського піклування, оскільки батько дитини - ОСОБА_2 помер в 2009 році, а мати - ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав в 2000 році, а тому за термінами визначеними ст. 1 Закону України № 2342-IV від 13 січня 2005 року, та рішення Миколаївської міської ради вона має статус дитини-позбавленої батьківського піклування (а.с. 6,7,8).

ОСОБА_1 проходила навчання в комунальному закладі «Загальноосвітня школа-інтернат I-III ступенів - центр загальної і профільної освіти та комплексної реабілітації» Миколаївської обласної ради, яку закінчила у 2014 році, а з 01 вересня 2014 року навчається в Миколаївському політехнічному коледжі (а.с. 12,13).

Наказом комунального закладу «Загальноосвітня школа-інтернат I-III ступенів - центр загальної і профільної освіти та комплексної реабілітації» від 22 серпня 2014 р. їй, як дитині, що позбавлена батьківського піклування, відповідно до ст.. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13 січня 2005 року № 2342-ІV, було виплачено одноразову грошову допомогу в сумі 2600 грн. (а.с. 11).

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, і є складовою частиною законодавства про охорону дитинства, визначені Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13 січня 2005 року № 2342-IV (із змінами і доповненнями).

Відповідно до ст.4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», заходи соціальної допомоги дітей-сиріт та дітей, що залишилися без батьківського піклування, гарантуються, забезпечуються та охороняються державою.

Згідно ст.25 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів, зокрема п.п.1 та 4 пункту 13 постанови КМУ «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» від 05.04.1994 року №226 зі змінами та доповненнями.

Також, згідно ст.39-9 "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до статті 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком (частина 2 статті 9 цього Закону).

Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» визначений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень.

Матеріальне забезпечення та виплата грошової допомоги регламентується підпунктом 1 пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року №226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Вказана допомога є соціальною гарантією держави у підтримці певної соціальної категорії дітей, позбавлених батьківського піклування.

У відповідності до постанови КМУ від 05 квітня 1994 року №226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та

дітей, позбавлених батьківського піклування», учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Як вбачається з наведеного, зазначена норма не відповідає вимогам ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» в частині визначення розміру одноразової грошової допомоги.

Однак, пунктом 2 прикінцевих положень Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та способом, що передбачені Конституцією та Законом України.

З огляду на зазначене, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, оскільки норми Постанови Кабінету Міністрів України прийняті до набрання чинності Законом та не приведені у його відповідність, суд вважає, що при визначенні спірного розміру виплати одноразової допомоги підлягають застосуванню норми Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», а саме одноразова грошова допомога підлягає виплаті у розмірі, визначеному цим Законом.

Таким чином, при наявності у ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі, визначеному цим Законом, - відмова відповідача у проведенні цих виплат у повному обсязі є неправомірною, тому його має бути зобов'язано нарахувати та виплати ці суми.

Керуючись ст159-162 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність комунального закладу «Загальноосвітня школа-інтернат I-III ступенів - центр загальної і профільної освіти та комплексної реабілітації» Миколаївської обласної ради щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі передбаченої ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Зобов'язати комунальний заклад «Загальноосвітня школа-інтернат I-III ступенів - центр загальної і профільної освіти та комплексної реабілітації» Миколаївської обласної ради, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі передбаченому ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, встановлених Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» з урахуванням виплачених 2600 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Одеського адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Д.Г. Губницький