Справа № 802/968/15-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 травня 2015 р. Справа № 802/968/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Яремчука К.О.,

за участі секретаря судового засідання Крисько І.В.,

представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

представника відповідача 1 Кошелюк Н.М.,

у відсутність представника відповідача 2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_4

до: Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації (відповідач 1), Вінницької обласної державної адміністрації (відповідач 2)

про: визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулася ОСОБА_4 до Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що своїм листом №10-6013 від 25 грудня 2014 року Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації відмовив їй у наданні статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вказана відмова мотивована тим, що позивач не відноситься до жодної з перерахованих в статті 11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" категорій осіб.

Позивач вважає, що така відмова є протиправною, в зв'язку із чим звернулася до суду адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 27 квітня 2015 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, до участі у справі в якості другого відповідача залучено Вінницьку обласну державну адміністрацію.

12 травня 2015 року представник позивача своєю заявою доповнив позовні вимоги, сформувавши вимогу і до Вінницької обласної державної адміністрації.

З урахуванням статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України судом прийнято вказану заяву до розгляду.

Відтак, остаточними позовними вимогами є наступні: визнати протиправною відмову Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації у наданні їй статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов'язати Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації надати ОСОБА_4 статус постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов'язати Вінницьку обласну державну адміністрацію видати позивачу посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити адміністративний позов повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши адміністративну справу, з'ясувавши всі фактичні обставини, суд зважає на таке.

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року у місті Вінниця.

Внаслідок катострофи на Чорнобильській АЕС ОСОБА_4 отримала дозу опромінення в розмірі 20,7 сГр, що підтверджується посвідченням дитини, яка потерпіла від Чонобильської катастрофи (а.с.10).

Довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 035045 (а.с. 13) підтверджується факт встановлення ОСОБА_4 другої групи інвалідності.

З метою встановлення причинного зв'язку між хворобою та аварією на Чорнобильській АЕС позивач звернулася до Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України.

Своїм експертним висновком №7071 від 12 вересня 2014 року Центральна міжвідомча експертна комісія МОЗ та МНС України встановила, що захворювання позивача пов'язані із впливом аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.12).

Проте, Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністраці своїм листом №10-6013 від 25 грудня 2014 року відмовив позивачеві у визначені статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, мотивуючи відмову тим, що позивач не відноситься до жодної з перерахованих в статті 11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" категорій осіб

Суд не погоджується з відмовою Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації з огляду на наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі - Закон).

Частина 1 статті 1 Закону передбачає, що даний закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території.

Статтею 9 Закону визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

На встановлення причинного зв'язку між погіршенням стану здоров'я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи мають право особи, яким після досягнення повноліття не буде надано відповідно до частини першої статті 11 цього Закону статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, з числа:

- зазначених у пункті 2 статті 27 цього Закону;

- народжених після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих, або матір'ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих;

- хворих на рак щитовидної залози (ч. 3 ст. 12 Закону).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14 Закону для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи:

1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Судом встановлено, що існує причинний зв'язок між захворюванням ОСОБА_4 та катастрофою на Чорнобильській АЕС, що підтверджується екпертним висновком.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що позивачу слід надати статус постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відмова Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації у наданні ОСОБА_4 такого статусу є протиправною, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

До аналогічних висновків дійшов і Вищий адміністративний суд України у своєму рішенні від 03.07.2013р. № К/9991/12630/11 та Київський апеляційний адміністративний суд у своєму рішенні від 19.12.2013р. № 825/3783/13-а.

Таким чином, зважаючи на протиправність відмови Департаменту у наданні позивачу статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, на переконання суду, належним способом захисту порушеного права ОСОБА_4 є зобов'язання Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації надати позивачеві статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Натомість, вимога позивача щодо зобов'язання Вінницьку обласну державну адміністрацію видати позивачу посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи не може бути задоволеною з огляду на те, що видача посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи є похідною дією після надання статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відтак така вимога є передчасною.

З огляду на встановлені обставини адміністративний позов належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд в силу статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України вважає, що на користь позивача з Державного бюджету України слід стягнути кошти в сумі 73,08 гривень.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації у наданні ОСОБА_4 статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов'язати Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації надати ОСОБА_4 статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 кошти в сумі 36,54 гривень.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович

Згідно з оригіналом

Суддя

Секретар