Справа № 514/170/15-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 р. Справа № 514/170/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Козирєв М.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Тарутинському районі Одеської області на постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 21 квітня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Тарутинському районі Одеської області про належне нарахування пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

04.02.2015р. Судак Т.М. звернулася до Тарутинського районного суду Одеської області із адміністративним позовом до Управління ПФУ у Тарутинському районі Одеської області, в якому просила суд:

- визнати дії відповідача неправомірними;

- скасувати розпорядження Управління ПФУ у Тарутинському районі №122450 від 11.07.2014 року про перерахунок пенсії;

- зобов'язати відповідача провести вірне призначення, нарахування та доплату пенсії за віком з дати звернення з врахуванням для обчислення пенсії визначеного у встановленому порядку показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2011,2012,2013 роки, що передують року нарахування пенсії, з врахуванням вже виплачених сум.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначила, що з такими діями відповідача вона не погоджується і вважає їх неправомірними, оскільки відповідач повинен був не перерахувати їй пенсію, а призначити, узявши в розрахунок пенсії показник середньої заробітної плати працівника за три календарні роки (т.б. 2011, 2012 та 2013 роки), що передує року звернення за призначенням пенсії, а не за її перерахунком.

Постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 21.04.2015 року адміністративний позов Судак Т.М. задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління ПФУ в Тарутинському районі Одеської області №122450 від 11.07.2014 року про перерахунок пенсії. Зобов'язано Управління ПФУ в Тарутинському районі Одеської області провести вірне призначення, нарахування та доплату позивачу пенсії за віком з 03.07.2014 року з урахуванням для обчислення пенсії середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2011, 2012, 2013 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, начальник Управління ПФУ в Тарутинському районі Одеської області 05.05.2015 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального і матеріального права, просив скасувати постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 21.04.2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність будь-яких належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - Судак Т.М., відповідно до записів у трудовій книжці, почала свою трудову діяльність Білгород - Дністровському медичному училищі 01.09.1973 року, а з 21.03.1977 року була зарахована на посаду фельдшера невідкладної допомоги Тарутинської ЦРЛ. 01.04.1979 року позивач переведена на посаду медичної сестри стоматологічного кабінету Бородінської лікарні. 15.08.1980 року зарахована на посаду медичної сестри наркологічного відділення. Далі, 02.01.1984 року переведена на посаду фельдшера дитячих садків та шкіл ЦРЛ. В подальшому, 04.03.1997 року переведена медстатистом ЦРЛ, а з 03.09.2001 року зарахована на посаду фельдшера інформаційно-аналітичного відділу ЦРЛ.

31.05.2002 року Судак Т.М. подала заяву про звільнення за власним бажанням, але 20.06.2002 року вона передумала і знову була прийнята на посаду фельдшера інформаційно - аналітичного відділу ЦРЛ, де працює до теперішнього часу.

03.07.2014 року позивачка звернулася до Управління ПФУ у Тарутинському районі із заявою про призначення та нарахування їй пенсії за віком.

30.07.2014 року позивач на свою заяву отримала відповідне пенсійне посвідчення № пенсіонера за віком.

Разом з тим, відповідно до спірного розпорядження УПФУ №122450 від 11.07.2014 року, заявнику Судак Т.М. фактично було зроблено не призначення пенсії за віком, а перерахунок пенсії за віком за новою формулою та призначено пенсію щомісячно у розмірі 949 грн., де в розрахунок була узята середньомісячна заробітна плата працівників, зайнятих у галузях національної економіки України за 2007 рік на одну особу в цілому по Україні у розмірі 1197,91 грн.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням пенсійного органу, позивач оскаржила їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог і відповідно, з протиправності дій та спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції та вважає їх обгрунтованими, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.7 Закону Україн «Про пенсійне забезпечення», звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому, пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

А згідно із ч.3 ст.45 Закону україни «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При цьому, при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може зараховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, вказані ч.1 ст.40 вищезазначеного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Враховуючи той факт, що Судак Т.М. зверталася до УПФУ за призначенням пенсії у липні 2014 року, т.б. пенсію за вислугу років у 2002-2014р.р. вона не отримувала і взагалі фактично пенсіонером не була, колегія суддів дійшла аналогічного висновку про необхідність застосування відповідачем показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передував року звернення позивача за призначенням пенсії за віком (за 2013 рік).

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що до спірних відносин у цьому випадку положення ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосуванню не підлягають, оскільки у позивача у 2002 році лише виникло право на отримання пенсії за вислугу років, однак, вона ним не скористалась і фактично цей вид пенсії не отримувала та пенсіонером за вислугу років не була.

При цьому, слід звернути увагу на те, що аналогічна правова позиція із даного питання була викладена і Вищим адміністративним судом України, зокрема в ухвалі від 13.03.2014 року у справі №К/800/55515/13.

Отже, за таких обставин, апеляційний суд приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції, висновку про обгрунттованість даного адміністративного позову та необхідність його задоволення.

До того ж, слід зазначити й про те, що згідно із вимогами ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи правильності висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, судова колегія, діючи в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Тарутинському районі Одеської області - залишити без задоволення, а постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 21 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко