Справа № 2а-10692/10/1370
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Справа № 9104/34578/12

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

участю секретаря Щерби С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Золочівському районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2012 року у справі за позовом Підприємства об'єднання громадян (релігійної організації, профспілки) "Віват" Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" до Державної податкової інспекції у Золочівському районі Львівської області про визнання нечинними податкових повідомлень -рішень від 01.04.2010 року № /0, від 11.06.2010 року № /1, від 21.08.2010 року № /2, від 03.11.2010 року № /3, -

ВСТАНОВИЛА :

Підприємство об'єднання громадян (релігійної організації, профспілки) "Віват" Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України " 17.11.2010 року звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Золочівському районі Львівської області про визнання нечинними податкових повідомлень -рішень від 01.04.2010 року № /0, від 11.06.2010 року № /1, від 21.08.2010 року № /2, від 03.11.2010 року № /3.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що підпунктом 5.2.1 п.5.2. ст. 5 цього ж Закону звільняються від оподаткування операції, зокрема, з поставки товарів (крім підакцизних товарів) та послуг (крім грального і лотерейного бізнесу та послуг з поставки підакцизних товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку здійснювати поставку товарів від імені та за дорученням іншої особи без передання права власності на такі товари), що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх власністю, де кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менше 50 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу, і за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу валових витрат виробництва. А тому Підприємство об'єднання громадян (релігійної організації, профспілки) "Віват" Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України " звільняється від сплати податку на додану вартість.

Оскаржуваною постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2012 року позовну заяву задоволено повністю. Визнано нечинними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Золочівському районі Львівської області від 01.04.2010 року № /0, від 11.06.2010 року № /1, від 21.08.2010 року № /2, від 03.11.2010 року № /3.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що ПОГ "Віват" порушено п. 1.3 ст.1, п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 та п.п.6.2.8 п.6.2 ст.6 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого занижено та не доплачено в бюджет ПДВ на суму 144962,35 грн., в тому числі за липень-грудень 2007 року - 39336,71 грн., за квітень-грудень 2008 року - 89547,84 грн., та за квітень 2009 року - 16077,80 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що з долучених до матеріалів справи первинних документів - податкових накладних, виписаних позивачем з липня 2007 року по березень 2009 року у рядку VI Податок на додану вартість зазначено "ст.5.2.1". Відтак, мотивація порушення, яка викладена відповідачем у Акті перевірки щодо нарахування позивачем податку на додану вартість не відповідає дійсності та не була спростована органом податкової служби.

Суд бере до уваги долучені до матеріалів справи за клопотанням позивача звіти про дебетові та кредитові операції по банківському рахунку ( система клієнт-банк), що додатково підтверджують зазначене вище.

Судом також встановлено порушення порядку проведення перевірки щодо позивача, зокрема, в порушення вимог ст.11-1 Закону України "Про державну податкову службу України " відповідачем неправомірно виписано направлення для проведення перевірки з перевищенням на один робочий день. В порушення вимог п.4.2, п.4.3 Порядку оформлення результатів документальних виїзних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005 року №327, Акт перевірки було підписано посадовими особами із запізненням на три дні.

Як вбачається з листа ДПА у Львівській області від 19.08.2010 року №18712/

10/14-215/128 за вказані порушення відповідних посадових осіб притягнуто до відповідальності.

Судом також встановлено, що податковим органом не було скасовано реєстрацію ПОГ "Віват" , як особи, що має право на податкову пільгу.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що позивач не зобов'язаний сплачувати податок на додану вартість до бюджету, оскільки він має право на податкову пільгу, що підтверджується відповідними письмовими доказами. Крім того, як вбачається з долучених до матеріалів справи первинних документів, позивачем не нараховувався податок на додану вартість з послуг, які ним надавалися іншим суб'єктам господарювання.

Суд також зазначає, що у разі порушення постачальником порядку ціноутворення та державної дисципліни цін у вигляді безпідставного і зайвого нарахування податку на додану вартість у розмірі 20% замість застосування за зазначеними операціями ставки податку 0%, здійснення заходів реагування покладається на органи контрою за цінами. Відтак, оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі Акта перевірки з висновком відповідача про порушення ПОГ "Віват"вимог податкового законодавства, визнаються судом не чинними. Таким чином позовні вимоги, зазявлені прозивачем, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, частково відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що працівниками Державної податкової інспекції у Золочівському районі Львівської області здійснено планову виїзну документальну перевірку Підприємства об'єднання громадян (релігійної організації, профспілки) "ВІВАТ" Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" , за результатами якої складено Акт від 18.03.2012 року №6/23-34903613 про результати планової виїзної комплексної перевірки Підприємства об'єднання громадян (релігійної організації, профспілки) "Віват" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 26.01.2007 року по 30.09.2009 року .

На підставі акта перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 01.04.2010 року № /0, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 217443,53, в т.ч. за основним платежем 144962,35 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 72481,18 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 01.04.2010 року № /0 оскаржувалось ПОГ "Віват" в адміністративному порядку; за наслідками оскарження винесено податкові повідомлення -рішення від 11.06.2010 року № /1, від 21.08.2010 року № /2, від 03.11.2010 року № /3.

Як вбачається з висновків Акта перевірки, ПОГ "Віват" порушено п. 1.3 ст.1, п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 та п.п.6.2.8 п.6.2 ст.6 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого занижено та не доплачено в бюджет ПДВ на суму 144962,35 грн., в тому числі за липень-грудень 2007 року - 39336,71 грн., за квітень-грудень 2008 року - 89547,84 грн., та за квітень 2009 року - 16077,80 грн.

Як вбачається з Акта перевірки згадані висновки зроблено відповідачем на тій підставі, що якщо при поставці товарів (послуг), які відповідно до Закону України "Про податок на додану вартість" звільнені від оподаткування чи застосовується нульова ставка, а платником податку нараховано ПДВ, то суми податку мають бути сплачені до бюджету. При цьому такий факт розцінюється як завищення цін і до платника застосовуються відповідні санкції, зокрема, стягнення до бюджету повної суми такого завищення. (Т.1 а.с.57).

Судом встановлено, що ПОГ "Віват" отримало право на користування пільгами з оподаткування згідно з п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України "Про податок на додану вартість"(Дозвіл №5 Регіональної комісії з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів, дійсний з 01.07.2007 по 01.01.2008 р., Дозвіл №16 Регіональної комісії з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів, дійсний з 01.01.2008 по 01.01.2009 р.,) та п.п.6.2.8 п.6.2. ст.6 Закону України "Про податок на додану вартість "(Дозвіл №23 Регіональної комісії з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів, дійсний з 01.01.2009 по 01.01.2010 р.).

Відповідно до п.1.3 Закону України "Про податок на додану вартість" платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію.

Підпунктом 5.2.1 п.5.2. ст. 5 цього ж Закону звільняються від оподаткування операції, зокрема, з поставки товарів (крім підакцизних товарів) та послуг (крім грального і лотерейного бізнесу та послуг з поставки підакцизних товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку (далі - комісіонера) здійснювати поставку товарів від імені та за дорученням іншої особи (далі - комітента) без передання права власності на такі товари), що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх власністю, де кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менше 50 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу, і за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу валових витрат виробництва.

При порушенні вимог цього підпункту платником податку податковий орган скасовує його реєстрацію як особи, що має право на податкову пільгу, а податкові зобов'язання такого платника податку перераховуються з податкового періоду, за наслідками якого були виявлені такі порушення, відповідно до загальних правил оподаткування, встановлених цим Законом, та з одночасним застосуванням відповідних фінансових санкцій.

Підпунктом 6.2.8. п. 6.2. ст.6 цього ж Закону поставки товарів (крім підакцизних товарів) та послуг (крім грального і лотерейного бізнесу та послуг з поставки підакцизних товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого комісіонера здійснювати поставку товарів від імені та за дорученням комітента без передання права власності на такі товари), що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх власністю, де кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менше 50 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу, і за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу валових витрат виробництва.

При порушенні вимог цього підпункту платником податку податковий орган скасовує його реєстрацію як особи, що має право на податкову пільгу, а податкові зобов'язання такого платника податку перераховуються з податкового періоду, за наслідками якого були виявлені такі порушення, відповідно до загальних правил оподаткування, встановлених цим Законом, та з одночасним застосуванням відповідних фінансових санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи ПОГ "Віват" надавалися послуги по ремонту для інших організацій різної форми власності.

З долучених до матеріалів справи первинних документів - податкових накладних, виписаних позивачем з липня 2007 року по березень 2009 року у рядку VI Податок на додану вартість зазначено "ст. 5.2.1".

Відтак, мотивація порушення, яка викладена відповідачем у Акті перевірки щодо нарахування позивачем податку на додану вартість не відповідає дійсності та не була спростована органом податкової служби.

Суд бере до уваги долучені до матеріалів справи за клопотанням позивача звіти про дебетові та кредитові операції по банківському рахунку ( система клієнт-банк), що додатково підтверджують зазначене вище.

Щодо порушення позивачем Закону України «Про податок на додану вартість», то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 5.2.1. п. 5.2. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» звільняються від оподаткування операції з поставки товарів (крім підакцизних товарів та тих, що підпадають під визначення 1-24 груп УКТ ЗЕД) та послуг (крім грального та лотерейного бізнесу), які безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, майно яких є їх власністю, де кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менше 50 % загальної чисельності працюючих, і за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менше 25 % суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу валових витрат виробництва. Перелік зазначених товарів (послуг) щорічно встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням міжвідомчої комісії з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів.

Безпосереднім вважається виготовлення товарів, внаслідок якого сума витрат, понесених на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів, становить не менше 8 % від продажної ціни таких виготовлених товарів.

Відповідно до пп. 6.2.8 п. 6.2 ст. 6 Закону України «Про податок на додану вартість» за нульовою ставкою оподатковуються операції з поставки товарів (крім підакцизних товарів та тих, що підпадають під визначення 1-24 груп УКТ ЗЕД) та послуг (крім грального та лотерейного бізнесу), які безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, майно яких є їх власністю, де кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менше 50 % загальної чисельності працюючих, і за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менше 25 % суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу валових витрат виробництва. Перелік зазначених товарів (послуг) щорічно встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням міжвідомчої комісії з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів.

Безпосереднім вважається виготовлення товарів, внаслідок якого сума витрат, понесених на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів, становить не менше 8 % від продажної ціни таких виготовлених товарів.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що під операціями з поставки товарів та послуг, які безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів і на які поширюються визначені у даних нормах режими оподатковування, слід розуміти такі, що є результатом трудової діяльності працівників зазначених підприємств.

Так, судами попередньої інстанції встановлено, що Підприємство виконувало послуги по ремонту, як капітального так і поточного ремонту та реконструкцій приміщень по укладених угодах. Надання послуги від Підприємством «Віват» відображено у складі валових витрат без ПДВ.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним те, що проведення будівельних робіт підрядником за договором підряду не підпадає під визначення безпосереднього виготовлення товару у розумінні пп. 6.2.8 п. 6.2 ст. 6 Закону України «Про податок на додану вартість», а отже у позивача були відсутні підстави для пільгового режиму оподаткування.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Золочівському районі Львівської області від 01.04.2010 року № /0, від 11.06.2010 року № /1, від 21.08.2010 року № /2, від 03.11.2010 року № /3 визнав нечинним та скасував, одна слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

При розмежуванні зазначених вище способів захисту порушеного права особи (визнання акта протиправним або скасування відповідного акта суб'єкта владних повноважень) судам слід ураховувати таке. Визнання акта суб'єкта владних повноважень протиправним як способу захисту порушеного права позивача застосовується у тих випадках, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Скасування ж акта суб'єкта владних повноважень означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням. За змістом ст. 162 КАС України суд під час прийняття рішення про скасування незаконного рішення суб'єкта владних повноважень має право визначити, з якого моменту відповідне рішення втрачає чинність.

Суд визначає, що рішення суб'єкта владних повноважень є скасованими з моменту набрання постановою законної сили, тобто лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти, оскільки інакше буде заподіяно значно більшої шкоди суб'єктам правовідносин порівняно з відвернутою.

З урахуванням викладеного застосування різних способів захисту порушеного права позивача - визнання спірного акта протиправним або скасування такого акта - повинно відбуватися з урахуванням конкретних обставин справи в кожному окремому випадку.

При цьому судам слід виходити з того, що вимога про визнання акта владного органу недійсним, незаконним, неправомірним тощо є різними словесними вираженнями одного і того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акта протиправним.

Водночас у разі помилкового обрання платниками податків неналежного способу захисту порушеного права (наприклад, пред'явлення позову про скасування спірного акта замість визнання його протиправним чи навпаки), адміністративні суди мають право на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. (Інформаційний лист ВАС України 27.07.2010 N 1145/11/13-10)

На думку суду, в усіх випадках, коли суд задовольняє позов, в резолютивній частині постанови слід зазначати про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке оскаржувалося. А далі, залежно від того, яка природа цього рішення (нормативна чи індивідуальна), скасовувати його або визнавати нечинним.

А тому висновки суду першої інстанції частково відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі але ухвалено судове рішення з помилковим застосуванням процесуального права, що згідно ст. 201 КАС України є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни постанови суду першої.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Золочівському районі Львівської області - задоволити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2012 року у справі№ 2а-10692/10/1370 - змінити, а саме резолютивну частину постанови викласти в такій редакції: Повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Золочівському районі Льв івської області від 01.04.2010 року № /0, від 11.06.2010 року № /1, від 21.08.2010 року № /2, від 03.11.2010 року № /3 - визнати протиправними та скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар