Справа № 607/19769/14-а
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Справа № 876/4519/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Попка Я.С.
суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання дій протиправними та зобов`язання призначити пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначені пенсії за віком із зниженням пенсійного віку згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати відповідача призначити йому з 29.09.2014 року пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 березня 2015 року позов задоволено. Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 29 вересня 2014 року.
Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивач, як особа, яка працювала у період з 07.06.1986 року по 18.07.1986 року у зоні відчуження виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, , управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 березня 2015 року та прийняти нову постанову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт посилається на те, що порядок надання та перелік документів, які дають право на призначення пенсії за віком із врахуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, яким передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону додаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Апелянт вказує на те, що згідно довідки, виданої відділом державної пожежної охорони УМВС України в Тернопільській області від 14.04.1998 року №5/6/621, ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі батальйону воєнізованої пожежної охорони військової частини НОМЕР_1 у період з 07.06.1986 року по 18.07.1986 року, який не підтверджено первинними документами. Відомості про виплату заробітної плати в кратних розмірах відсутні. Інших документів, які б підтвердили участь у роботах в зоні відчуження немає.
Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 04.12.1992 року, виданим Тернопільською обласною адміністрацією.
29 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі із заявою про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку.
Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі листом від 13.11.2014 року № 21490/03 повідомило позивача про відмову йому в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з посиланням на те, що виконання позивачем обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження у період з 07.06.1986 року по 18.07.1986 року не підтверджено первинними документами. Відомості про виплату заробітної плати в кратних розмірах відсутні. Інших документів, які б підтвердили участь у роботах в зоні відчуження немає.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві (ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Згідно з положеннями ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів пенсійний вік зменшується на 10 років.
Як слідує з матеріалів справи факт перебування позивача ОСОБА_1 у зоні відчуження підтверджується наступними доказами: військовим квитком серії НОМЕР_3 , з якого видно, що ОСОБА_1 у період з 07.06.1986 року по 18.07.1986 року знаходився у 30 кілометровій зоні Чорнобильської АЕС і приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; довідкою Тернопільського комбінату «Будіндустрія» №505/03 від 19.11.1993 р. , з якої слідує, що ОСОБА_1 згідно наказу №31 від 21.07.1986 року було командировано на військові збори через військомат на ліквідацію ЧАЕС з 04.06. по 22.07.1986 р. Оплата за роботу в зоні відчуження проводилася згідно постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 р. №524-156 від 17.07.1986 р. і від 23.07.1986 р„ з 04.06. по 06.06. однократно. 07.06. по 08.07. - двократно, 07 по 18.07. п`ятикратно , з 19.07. по 22.07. однократно; розрахунковою відомістю, виданою Тернопільським комбінатом «Будіндустрія», згідно якої позивач у червні 1986 року отримував зарплату в кратному розмірі; карточкою обліку №178, з якої видно, що ОСОБА_1 під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС отримав загальну дозу опромінення 14.58; довідкою відділу державної пожежної охорони УМВС України в Тернопільській області від 14.04.1998 р., виданою на підставі архівних документів військової частини НОМЕР_1 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 з 07.06.1986 р. по 18.07.1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії і перебував в м. Чорнобиль 9 днів, в с. Лелів 6 днів, в с. Оране 27 днів.
Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Враховуючи те, що для призначення пенсії позивачу із зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, були наявні всі необхідні для цього документи, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованих висновків про неправомірність рішення відповідача та наявність правових підстав для задоволення позову.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 березня 2015 року у справі №607/19769/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання дій протиправними та зобов`язання призначити пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник