Справа № 826/20741/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2015 р. м. Київ К/800/32705/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову Окружного адміністративного суду від 03 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рітейл Сістемз" до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України м/п "Аеропорт "Київ" (Жуляни) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рітейл Сістемз" звернулось до суду з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України м/п "Аеропорт "Київ" (Жуляни) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару від 21.12.2013 №100280000/2013/000000/3, стягнення з державного бюджету суму надмірно сплаченого ввізного мита у розмірі 56 841,35 грн. та податку на додану вартість у розмірі 167 950,60 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Київською міжрегіональною митницею Міндоходів протиправно, на підставі хибного висновку щодо заниження позивачем митної вартості товарів, що ввозилися на територію України, прийнято необґрунтовані рішення щодо її коригування, що призвело до надмірної сплати позивачем ввізного мита у розмірі 56 841,35 грн. та податку на додану вартість у розмірі 167 950,60 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду від 03 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 року, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України М/п «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» про коригування митної вартості товарів від 21.12.2013 № 100280000/2013/000000/3, код митного поста: 10028 00 00; стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Сістемз» суму надмірно сплаченого ввізного мита у розмірі 56 841,35 грн. та податку на додану вартість у розмірі 111 109,25 грн., що в сумі складає: 167 950 (сто шістдесят сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят грн. 60 коп.); стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Сістемз» судовий збір у розмірі 3 359,02 грн. (три тисячі триста п'ятдесят дев'ять грн. 02 коп.).

У поданій касаційній скарзі Київська міжрегіональна митниця Міндоходів із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між Компанією «FENICIA S.P.A.» (Італія) (Франчайзер за угодою) та товариством з обмеженою відповідальністю «Рітейл Сістемз» (Франчайзі за угодою) укладено угоду про франчайзинг від 22.12.2011.

Згідно із підпунктом 1.1 пункту 1 угоди від 22.12.2011 Франчайзер надав Франчайзі невиключне право впровадити «Формулу Comicissima» виключно відносно «чоловічого одягу» шляхом відкриття в місті Києві одного магазину та невиключне право експлуатувати та використовувати виробничу та інтелектуальну власність відносно торгівельної марки, виключно для класів товарів, вказаних у додатку А до даної угоди, торгівельних назв, вивісок, схем, формату (щодо розкладки, меблів та обладнання), а також ноу-хау, підтримку технічно-комерційних пропозицій, що представлені Франчайзером, з метою продажу товару виключно в магазині.

Підпунктом 7.5 пункту 7 угоди встановлено, що ціна товарів, яку Франчайзер виставляє Франчайзі, відповідатиме ціні з прайс-листа, час від часу переглянутої Франчайзером, як обумовлено (електронною поштою чи/або факсом). Додаток 7.5 даної угоди містить прайс-лист, актуальний на дату даної угоди. Загальна вартість угоди відповідатиме сумі виплат за товари, що вказані у специфікаціях (додаток В), які є невід'ємною частиною даної угоди.

Відповідно до підпункту 7.6 пункту 7 угоди оплата першого замовлення «початкового асортименту» товарів так само, як і наступних замовлень, проводитиметься за допомогою електронного переказу одноразово (як обов'язкова до виконання умова) з відповідним замовленням (що означає «за передоплатою»). Оплата здійснюється в Євро.

Підпунктом 7.7 пункту 7 угоди визначено, що обов'язкове перше замовлення, «початковий асортимент» сформований відповідно до специфікації, що додається як додаток В до угоди і є невід'ємною частиною даної угоди. Наступні замовлення після першого повинні бути на мінімальну суму 5 000 (п'ять тисяч) Євро кожне. На кожне нове замовлення, наступне за першим, формується окрема специфікація за формою додатка В, в якому вказаний асортимент замовлених товарів, кількість, відповідні ціни, умови поставки, умови транспортування.

Згідно з підпунктом 7.12 пункту 7 угоди, поставка здійснюється на умовах EXW IT VERCELLI (13100, Верчеллі, Italy), згідно «Incoterms 2010», перевізником, або із іншого пункту Італії за вказівкою Франчайзера до відповідної дати та часу.

Судом встановлено, що на підставі угоди про франчайзинг від 04.10.2013, відповідно до інвойсу-рахунку від 26.11.2013 ТОВ «Рітел Сістемз» здійснило імпорт товарів (відправник FENICIA S.P.A. Італія) на загальну суму 56 897,10 Євро.

З метою здійснення митного оформлення імпортованого товару декларантом товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Сістемз» подано 21.12.2013 митну декларацію №100280000/2013/287342, згідно з якою митну вартість ввезеного товару виначено із застосуванням основного методу визначення митної вартості товару - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у розмірі 56 897,10 Євро (621 545,80 грн.)

На підтвердження митної вартості товарів позивачем надано наступні документи: угода про франчайзинг від 04.10.2013 та додатки до неї (в тому числі прайс-листи), CMR 100280000/2013/917061, експортна декларація, платіжне доручення (100 % оплата) від 25.11.2013, інвойс-рахунок від 26.11.2013, сертифікат походження.

За посиланням митного органу під час проведення правильності визначення митної вартості вказаних товарів за митною декларацією від 21.12.2013 року № 100280000/2013/287342 встановлено, що декларантом для митного оформлення надано документи що не містять повних відомостей відповідно до обраного методу визначення митної вартості на підтвердження числових значень складової митної вартості та містять розбіжності.

У зв'язку із зазначеним, відповідачем запропоновано позивачу надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а саме: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни-відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

У зв'язку з ненаданням декларантом додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості, Київською регіональною митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 21.12.2013 №100280000/2013/000000/3, яким митну вартість визначено із застосуванням шостого методу у розмірі 103 111,35 Євро.

Вказуючи на протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 21.12.2013 №100280000/2013/000000/3, товариство з обмеженою відповідальністю "Рітейл Сістемз" звернулось до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності рішення митного органу про коригування митної вартості товарів як такого, що прийнято за наявності факту надання декларантом відповідачеві достовірних відомостей про визначення митної вартості за ціною угоди, які базувалися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддавалися обчисленню, а також за відсутності доведення з боку митного органу обґрунтованого сумніву щодо необхідності витребування додаткових документів.

Стягуючи з Державного бюджету України на користь позивача надмірно сплачені митні платежі, суди попередніх інстанцій виходили з того, що така сплата обумовлена прийняттям митним органом рішення про коригування митної вартості від 21.12.2013 №100280000/2013/000000/3, яке є протиправним.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на обставини, встановлені судами попередніх інстанцій на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду справи, погоджується із позицією судів попередніх інстанцій щодо протиправності рішення митного органу про визначення митної вартості товару та винесеної на підставі нього картки відмови, у той же час вказує на передчасність висновків судів щодо наявності підстав для захисту прав позивача шляхом задоволення позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний:

здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного Кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Судами попередніх інстанцій із посиланням на докази, досліджені під час судового розгляду справи, встановлено, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Подані документи чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню,та підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що Київською регіональною митницею не спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, а також об'єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів.

Відповідач не доведено наявності передбачених частиною третьою чи четвертою статті 53 Митного кодексу України підстав для витребування від позивача (декларанта) додаткових документів, а саме: відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини другої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Згідно з частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Враховуючи викладене, зважаючи на обставини, встановлені судами попередніх інстанцій на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду справи, у тому числі, щодо надання декларантом митному органу достовірних відомостей про визначення митної вартості за ціною угоди, які базувалися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддавалися обчисленню, колегія суддів погоджується із позицією судів попередніх інстанцій щодо протиправності рішення про коригування митної вартості товару від 21.12.2013 №100280000/2013/000000/3.

Одночасно з викладеним, враховуючи позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 15.04.2014 року (справа № 21-29а14), за змістом якої повернення суми надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) має здійснюватися у передбаченому законодавством порядку, колегія суддів вказує на помилковість позиції судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для захисту прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах шляхом задоволення вимог про стягнення коштів.

Відповідно до частини першої статті 225 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.

Враховуючи викладене, зважаючи не те, що у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а рішення судів попередніх інстанцій є помилковими лише в частині, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни судових рішень.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 225, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду від 03 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 року змінити, скасувавши в частині задоволення позову щодо стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Сістемз» суми надмірно сплаченого ввізного мита у розмірі 56 841,35 грн. та податку на додану вартість у розмірі 111 109,25 грн., що в сумі складає: 167 950,60 грн. (сто шістдесят сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят грн. 60 коп.), а також в частині стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Сістемз» судового збору у розмірі 3 359,02 грн. (три тисячі триста п'ятдесят дев'ять грн. 02 коп.).

У вказаній частині у задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду від 03 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 залишити без змін.

Присудити з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Рітейл Сістемз" 34,41 грн. (тридцять чотири гривні 41 копійку) судовий витрат.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: