Справа № 2а-289/12/1370
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року м. Київ К/9991/77814/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Сокальської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2012 по справі №2а-289/12/1370 (№122519/12/9104) за позовом Державного підприємства «Лопатинський спиртовий завод» до Сокальської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.05.2012 у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Лопатинський спиртовий завод» до Сокальської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2012 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.05.2012 скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позовних вимог. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.12.2011 №.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Сокальська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Львівській області 05.12.2012 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 20.02.2013 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2012, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог Сокальська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Львівській області посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, підпунктів 7.4.1 та 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою інспекцією у Радехівському районі Львівської області проведено невиїзну позапланову документальну перевірку Державного підприємства «Лопатинський спиртовий завод» з питань правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту декларацій з податку на додану вартість за період з 01.07.2010 по 31.12.2010.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпунктів 7.4.1 та 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість всього в сумі 665885,00грн.

Фактично висновок податкового органу про порушення Державним підприємством «Лопатинський спиртовий завод» вимог податкового законодавства ґрунтується на неправомірному формуванні позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за господарськими операціями з Товариством з обмеженою відповідальністю «Блейд Транс» з огляду на відсутність реального здійснення відповідних операцій оскільки у контрагента позивача відсутні виробничі, трудові та матеріальні ресурси для здійснення діяльності.

За результатами перевірки Державною податковою інспекцією у Радехівському районі Львівської області складено акт від 13.12.2011 №60/2301/374686 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.12.2011 №000702301, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 832356,00грн., у тому числі основний платіж 665885,00грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 166471,00грн.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 зазначеного Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) із метою їх використання в господарській діяльності та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Разом з тим, реальність спірних господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Блейд Транс» підтверджується матеріалами справи, зокрема, наданими позивачем договорами; податковими та видатковими накладними; відомостями на вибірку сировини; реєстрами вимог на відпущену у виробництво сировину; розхідними ордерами на сировину; рахунками-фактурами; банківськими виписками; виробничими звітами; товарно-транспортними накладними.

Окрім того, посилання податкового органу на невідповідність податкових накладних, складених за результатами спірних господарських операцій, вимогам закону з огляду на їх підписання бухгалтером Товариства з обмеженою відповідальністю «Блейд Транс», а не директором є необґрунтованими, оскільки як встановлено судом апеляційної інстанції згідно посадової інструкції бухгалтер Товариства з обмеженою відповідальністю «Блейд Транс» була уповноважена складати та підписувати первинні документи підприємства.

Таким чином, слід погодитися з висновками суду апеляційної інстанції, що позивач підтвердив факт реальності господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Блейд Транс».

Враховуючи викладене, за встановлених обставин, висновок суду апеляційної інстанції про неправомірність податкового повідомлення-рішення від 28.12.2011 № є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Сокальської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2012 по справі №2а-289/12/1370 (№122519/12/9104) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв