Справа № 10179/09
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2010-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2010 р. справа № 3/551/08-АП

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Буланої Л.О.

за участю представників сторін:

позивача : - не зявився;

відповідача: - не зявився;

відповідача-2: - не зявився;

прокурора: - ОСОБА_2 посв.№32

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя, м. Запоріжжя

на постанову господарського суду Запорізької області від 10.03.2009 р.

у справі №3/551/08-АП

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сантехніка ЗАЗ, м. Запоріжжя

до відповідача-1: Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя, м. Запоріжжя

відповідача-2: Головного управління державного казначейства України у Запорізькій області, м. Запоріжжя

за участю прокуратури Запорізької області

про відшкодування з державного бюджету ПДВ у сумі 71 643,24 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою господарського суду Запорізької області від 10.03.2009 р. у справі №3/551/08-АП (суддя Соловйов В.М.) адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Сантехніка ЗАЗ до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя та Головного управління державного казначейства України у Запорізькій області, за участю прокуратури Запорізької області, про відшкодування з державного бюджету ПДВ у сумі 71 643,24 грн. задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо ненадання у встановлений строк висновку про відшкодування бюджетної заборгованості з ПДВ позивачу за травень 2008 року. Стягнуто з державного бюджету 7341,69 грн. відшкодування з ПДВ за травень 2008 року. Присуджено до стягнення з державного бюджету на користь позивача 714,15 грн. судового збору. В частині позову щодо стягнення інфляційного збільшення суми бюджетного відшкодування відмовлено.

Постанова суду мотивована поданням позивачем податкової декларації разом із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування; не проведенням податковим органом камеральної перевірки протягом 30 днів після подання заяви; тим, що за висновками проведеної позапланової перевірки з питання достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування за березень-червень 2008 року зазначено про те, що остаточна сума бюджетного відшкодування буде визначена за результатами зустрічних перевірок та посиланням податкового органу на відсутність інформації по другому ланцюгу постачальників позивача, що є порушенням законодавства з боку податкового органу.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Запоріжжя подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову господарського суду Запорізької області від 10.03.2009 р. у справі №3/551/08-АП як таку, що винесена з порушенням норм матеріального права. Скаржник вважає, що суд не врахував відсутності надмірної суми сплати ПДВ до бюджету, відсутністю матеріалів зустрічних перевірок.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не зявились представники позивача та відповідачів. З урахуванням наданих апеляційної скарги, пояснень, заперечення на апеляційну скаргу та наявних в справі матеріалів, незявлення в судове засідання представників сторін не заважає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, TOB "Сантехніка ЗАЗ" є платником податку на додану вартість відповідно до вимог Закону України "Про податок на додану вартість" та згідно свідоцтва від 20.04.2005р. № 11718937; взяте на облік ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя (індивідуальний податковий номер платника ПДВ -85).

Позивач, керуючись п.п.7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" 13.06.08р. подав до ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2008р., згідно якої сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку складає 71 075, 00 грн. та заяву від 13.06.2008р. про повернення суми бюджетного відшкодування за травень 2008р. в сумі 71 075, 00 грн. на рахунок №2680 Філії ЗАТ ПУМБ в м. Запоріжжі.

18.06.2008р. позивач надав в УДК у Ленінському районі м. Запоріжжя, яке є структурним підрозділом ГУДКУ у Запорізькій області (відповідачу-2) декларацію по відшкодуванню ПДВ за травень 2008р. в сумі 71 075,00 грн.

Як свідчать матеріали справи, станом на 09.09.2008р. позивач суму бюджетного відшкодування за травень 2008р. не отримав.

З 08.09.2008р. по 19.09.2008р. ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя проведена позапланова перевірка TOB "Сантехніка ЗАЗ" з питання достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за березень-червень 2008 року, за результатами якої складений акт від 03.10.2008р. №1791/2303-33431965.

Згідно вказаного акту, перевіркою журналів-ордерів по бухгалтерських рахунках 631, 685, 371, податкових накладних, банківських документів за попередні податкові періоди встановлено, що частина залишку від'ємного значення, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарі (послуг) становить 71 075, 00 грн. і складається із сум ПДВ включених до податкового кредиту у квітні 2008 року. За висновками перевірки, остаточна сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2008 року буде визначена за результатами матеріалів зустрічних перевірок, що підтверджують дані обліку суб'єкта господарювання, який перевіряється.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги зазначив, що позивачем виконано всі дії для отримання суми бюджетного відшкодування, а податковий орган не виконав зобов'язання, встановленого ч.2 п.п.7.7.5 п.7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" щодо надання органу державного казначейства висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, протягом п'яти днів після закінчення перевірки або зобовязання, встановленого ч.1 п.п.7.7.5 п.7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" щодо проведення протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації документальної невиїзної (камеральної) перевірки заявленого позивачем бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2008р.

Окрім того, судом першої інстанції вказано, що під час судового розгляду справи №3/551/08-АП позивачу, на підставі висновків ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя "Про суми відшкодування податку на додану вартість" від 04.11.2008р. №, від 04.12.2008р. № УДК у Ленінському районі м. Запоріжжя відшкодовано ПДВ за травень 2008р. в сумі 63 732, 95 грн.

За даними ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя та ГУДКУ у Запорізькій області не відшкодовано позивачу 7 342, 05 грн. по взаємовідносинам з TOB "Запоріжармпром".

При цьому, відповідачем-1 отримано інформаційну довідку за №44706/7/23-211/1057 від ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, в якій зазначається, що TOB "Запоріжармпром" є посередником, у зв'язку з чим, 06.02.2009р. до ДПІ у Шевченківському районі м. Києва направлений запит щодо TOB "Техпромспецкомплект", яке є постачальником TOB "Запоріжармпром" (другий ланцюг). Відповідь на вказаний запит у відповідача-1 відсутня.

Як свідчать обставини справи, позивач просить стягнути з Державного бюджету України на його користь суму бюджетного відшкодування з ПДВ за травень 2008р. в розмірі 7 341, 69 грн. Вказана сума не перевищує суму 7 342, 05 грн., яка належить до відшкодуванню позивачу, що допускається.

Як встановлено судом першої інстанції, порушення податкового законодавства з боку прямого постачальника позивача - TOB "Запоріжармпром", відсутнє. Будь-якого податкового повідомлення-рішення, яким би позивачу зменшено визначену ним самостійно суму бюджетного відшкодування за травень 2008 року ДПІ в Ленінському районі не прийнято. Таким чином, за відсутності належним чином підтверджених даних неправомірності визначення платником податку заявлених у податковій декларації суми бюджетного відшкодування ПДВ податковий орган протягом 5 днів після закінчення перевірки зобов'язаний надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Суд вказав, що посилання ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя на існування прямого взаємозв'язку між сплатою, надходженням до бюджету податку на додану вартість та відшкодуванням такого податку суд вважає некоректними, оскільки п. 1.8 ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість" дає загальне розуміння поняттю "Бюджетне відшкодування" і є відсильною нормою, оскільки безпосередньо не встановлює порядок визначення суми бюджетного відшкодування, а відсилає до інших норм цього Закону, які і встановлюють правила податкового обліку, визначення податкових зобов'язань платників податку, податкового кредиту, та на їх основі належних до сплати або бюджетного відшкодування сум.

Окрім того, при прийнятті рішення суд першої інстанції врахував, що Закон України "Про податок на додану вартість" не встановлює обов'язку покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету, коли такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця в ціні товару. Відповідно до положень Закону України "Про податок на додану вартість" сума податку на додану вартість, що включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товару, і саме продавець товару несе обов'язок по сплаті цього податку до бюджету. З огляду на викладене, суд попередньої інстанції вказав, що всупереч даним приписам Закону, відповідач-1 здійснюючи перевірки "ланцюгів" перекладає обов'язок зі сплати податку до бюджету на позивача - покупця товарів, що є неправомірним.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як зазначено в преамбулі Закону України "Про податок на додану вартість" - цей Закон визначає платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету.

П.п.7.7.1 п.7.1 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" визначає, що сума податку, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного

значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг)

у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається

до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Підпунктом 7.7.3 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлено, що платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.

Підпунктом 7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлено, що платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій. Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються за процедурою, встановленою центральним податковим органом.

Згідно п.п.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Підпункти 7.7.6 та 7.7.7 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлює, що на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ній суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу. Якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий податковий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного

відшкодування щодо суми, визначеної податковим органом унаслідок таких перевірок,

надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума

такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що

платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як

бюджетного відшкодування та враховує її згідно з підпунктом 7.7.3 цього пункту у

зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного

відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення таких

перевірок, податковий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення, в

якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з'ясування внаслідок проведення таких перевірок факту, за яким

платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає

платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови у

наданні бюджетного відшкодування.

З огляду на викладене, враховуючи матеріали справи висновок суду першої інстанції стосовно порушення відповідачем-1 ч.1 п.п.7.7.5 п.7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" або ч.2 п.п.7.7.5 п.7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" є правомірним.

Стосовно висновку, викладеного в акті перевірки, яким визначено, що остаточна сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2008 року буде визначена за результатами матеріалів зустрічних перевірок, що підтверджують дані обліку суб'єкта господарювання, який перевіряється слід зазначити, що за змістом Закону України "Про податок на додану вартість", всі зустрічні перевірки мають бути проведені і закінчені протягом часу встановленого законом для проведення позапланової виїзної перевірки - тобто протягом 30 діб.

Відповідно до п. 5, 7 "Порядку взаємодії між органами державної податкової служби України, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України в процесі відшкодування податку на додану вартість за висновками органів державної податкової служби України та погашення простроченої бюджетної заборгованості з податку на додану вартість шляхом видачі облігацій внутрішньої державної позики", затвердженого наказом ДПА України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України 03.08.2004р №451/501/132, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 серпня 2004р. за №971/9570:

"... п.5. Державна податкова адміністрація України надає Державному казначейству України реєстр суб'єктів підприємницької діяльності з визначенням розміру відшкодування податку на додану вартість з бюджету...".

"...п.7 Державне казначейство України у відповідності до чинного законодавства здійснює відшкодування податку на додану вартість підприємствам згідно з отриманими реєстром та висновками, що протягом двох днів з моменту отримання реєстру інформує Державну податкову адміністрацію України про здійснення відшкодування податку...".

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції, щодо відсутності доказів порушення податкового законодавства з боку прямого постачальника позивача - TOB "Запоріжармпром", є правомірним, в тому числі і з тих підстав, що податкового повідомлення-рішення, яким позивачу зменшено визначену ним самостійно суму бюджетного відшкодування за травень 2008 року ДПІ в Ленінському районі не прийнято.

Також колегія суддів погоджуючись з висновками суду попередньої інстанції додатково зазначає, що Закон України "Про податок на додану вартість" не встановлює обов'язку покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету, коли такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця в ціні товару. Відповідно до положень Закону України "Про податок на додану вартість" сума податку на додану вартість, що включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товару, і саме продавець товару несе обов'язок по сплаті цього податку до бюджету.

Відповідно до п.п.7.7.10 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі бюджетного боргу) є загальні доходи Державного бюджету України. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Стосовно частини позову, в задоволенні якої відмовлено (стягнення з відповідачів суми інфляційного збільшення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 568,00 грн.), судом першої інстанції вказано, що в обґрунтування цих вимог позивач на вимогу суду надав письмові пояснення. З цих пояснень вбачається, що сума інфляційного збільшення бюджетної заборгованості з ПДВ у розмірі 568, 60 грн. розрахована позивачем з посиланням на п.1 ст.530, п.2.ст.625 ЦК України.

Відповідно до ст.1 ЦК України, до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому підпорядкуванню однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п.п.7.7.10 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі бюджетного боргу) є загальні доходи Державного бюджету України. Пунктом 1.8 ст.1 цього ж Закону встановлено, що бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом, через що стягнення з відповідачів суми інфляційного збільшення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 568,00 грн. є незаконним.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, погоджуючись з висновками суду першої інстанції вважає за необхідне додатково зазначити, що Законом України "Про податок на додану вартість" не передбачено стягнення з органів ДПІ суми інфляційного збільшення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи обєктивно, повно та всебічно зясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини і ухвалено законне рішення, яким позовні вимоги позивача задоволені частково, порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судової постанови, судовою колегією під час розгляду даної справи не встановлено, тому колегія суддів вважає за необхідне постанову суду першої інстанції у даній справі адміністративній справі залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 196, п.1.ч.1 ст.198, 200, п.1.ч.1.ст.205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя на Постанову господарського суду Запорізької області від 10.03.2009 р. у справі №3/551/08-АП - залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Запорізької області від 10.03.2009 р. у справі №3/551/08-АП - залишити без змін.

Ухвала суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у місячний строк до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги.

Ухвалу в повному обсязі складено та підписано 20.04.2010 р.

Головуючий: Н.А Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: А.О. Коршун