Справа № 826/19894/14
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ключковича В.Ю., Борисюк Л.П.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський Банк" Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський Банк" Пантіної Любові Олександрівни про зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіну Л.О. включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та про зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити до загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» ОСОБА_2.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2015 року в задоволенні вимог даного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити даний позов в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 23 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк» та ОСОБА_2 було укладено договір банківського рахунку № 8212, за умовами якого Банк за заявою Клієнта відкриває банківський поточний (на вимогу) рахунок клієнта НОМЕР_1 у доларах США та здійснює за ним операції згідно діючого законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та чинних Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб в ПАТ «Старокиївський банк».

Згідно банківської виписки Відділення № 1 ПАТ «Старокиївський банк» залишок на рахунку станом на 6 червня 2014 року складає 14 013 доларів США.

Постановою Правління Національного банку України від 17 червня 2014 року № 365 Публічне акціонерне товариство "Старокиївський Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 червня 2014 року № 50 розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 18 червня 2014 року по 18 вересня 2014 року та призначено уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві "Старокиївський Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Любов Олександрівну.

24 червня 2014 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "Старокиївський Банк" було прийнято наказ № 23 про здійснення в ПАТ «Старокиївський Банк» перевірки договорів (інших правочинів), укладених ПАТ «Старокиївський Банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають критеріям, передбаченим частиною другою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно протоколу засідання комісії з перевірки договорів від 29 серпня 2014 року в ПАТ "Старокиївський Банк" виявлено ряд договорів та інших правочинів з ознаками нікчемності. В протоколі зазначено, що нікчемні договори та інші правочини були вчинені в зв'язку з тим, що сума грошових коштів на рахунках клієнтів ПАТ «Старокиївський банк» перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом гарантування, а відповідно існували ризики для незадоволення вимог кредиторів в результаті ліквідації Банку та реалізації його майна, фізичними особами було ініційовано процес фіктивного відкриття рахунків іншими фізичними особами для штучного зарахування коштів на них у розмірі, що не перевищує суму граничного розміру відшкодування коштів у 200 000 гривень. У протоколі зазначено, що операції із штучного залучення вкладів фізичних осіб здійснювались без присутності осіб, на ім'я яких відбувалось внесення готівкових коштів. Такі операції здійснювались у періоді, коли Банк не мав можливості виконати свої зобов'язання перед кредиторами Банку навіть в незначних розмірах (з 12 травня 2014 року по 17 червня 2014 року) та з метою отримання грошових коштів за рахунок виплат Фондом гарантування вкладів на користь фізичних осіб.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "Старокиївський Банк" Пантіної Л.О. від 29 серпня 2014 року № 61 зупинено перерахування/виплати за трансакціями і правочинами згідно переліку, який додається до цього наказу та визнано нікчемними всі трансакції та правочини (договори), згідно переліку, який додається до цього наказу.

Як вбачається із витягу із Переліку нікчемних договорів та інших правочинів, договір банківського рахунку № 8212, укладений між ОСОБА_2 та Банком, визнано нікчемним.

9 вересня 2014 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О. із заявою про включення його до списку на виплату коштів за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

11 вересня 2014 року Правлінням Національного банку України була прийнята постанова № 563 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 вересня 2014 року № 92 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 18 вересня 2014 року.

Листом від 13 жовтня 2014 року за № 287/05-02 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіна Л.О. повідомила позивача про те, що на основі даних, викладених у його зверненні та наявних у ПАТ «Старокиївський Банк» документів буде прийнято рішення щодо наявності підстав для подання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформації про включення ОСОБА_2 до Переліку вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Листом від 9 грудня 2014 року за № 02-036-15270/14 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив позивача про те, що в Переліку вкладників, який переданий до Фонду Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку ПАТ «Старокиївський Банк» інформація про вклади ОСОБА_2 відсутня.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною першою статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Дослідженням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що згідно договору банківського рахунку від 23 травня 2014 року № 8212 у ПАТ «Старокиївський Банк» на ім'я ОСОБА_2 було відкрито банківський поточний рахунок НОМЕР_1 у валюті - долар США. На вказаний рахунок були зараховані наступні кошти: 23 травня 2014 року - 1 278 доларів США, 26 травня 2014 року - 1 280 доларів США, 27 травня 2014 року - 1 285 доларів США, 28 травня 2014 року - 1 276 доларів США, 29 травня 2014 року - 1 280 доларів США, 30 травня 2014 року - 1 274 доларів США, 2 червня 2014 року - 1 273 доларів США, 3 червня 2014 року - 1 262 доларів США, 4 червня 2014 року - 1 267 доларів США, 5 червня 2014 року - 1 263 доларів США, 6 червня 2014 року - 1 275 доларів США. Інших операцій по рахунку не проводилось.

Як зазначалося судом першої інстанції, кошти на рахунок, відкритий на ім'я ОСОБА_2, надходили внаслідок так званого «дроблення» рахунку іншого клієнта з метою отримання коштів не від Банку за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тобто за рахунок держави.

За змістом частини другої статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду має право: повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Як вбачається з матеріалів справи, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулась із відповідною заявою до МВС України, на підставі якої відкрито кримінальне провадження за фактом зловживання службовими повноваженнями працівниками банку.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000367 11 вересня 2014 року було внесено запис про кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Згідно з частиною першою і другою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина третя статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Пунктом 1 частини четвертої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно Переліку нікчемних договорів та інших правочинів, договір банківського рахунку № 8212, укладений між ОСОБА_2 та Банком, було визнано нікчемним.

Аналіз Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» свідчить про те, що визнання нікчемним правочину виключає можливість включення фізичної особи до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню про відшкодування коштів.

З наведеного у сукупності вбачається, що право на відшкодування коштів за рахунок Фонду мають фізичні особи - вкладники, які розмістили свої кошти у банку за договором банківського вкладу або банківського рахунку. Тобто гарантії Фонду поширюються на кошти, які мають статус вкладу та розміщені за чинним договором між банком та фізичною особою.

У той же час, Законом передбачено право Уповноваженої особи Фонду формувати висновок про нікчемність правочинів та повідомлення про це сторін договору.

У цьому випадку, вказані функції реалізовані Уповноваженою особою Фонду через прийняття наказу про визнання нікчемними транзакцій та договорів, яке в свою чергу схвалено рішенням Виконавчої дирекції Фонду, а також через повідомлення позивача, що зумовлює подальше здійснення з боку Уповноваженої особи Фонду дій щодо застосування наслідків нікчемності договору.

Частинами першою і другою статті 228 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Таким чином, внаслідок вчинення Уповноваженою особою Фонду вищевказаних дій, позивач втратив статус вкладника, а кошти на рахунку - втратили статус вкладу, внаслідок чого позивач набув статус звичайного кредитора Банку.

Зважаючи на те, що договір від 23 травня 2014 року № 8212 було укладено та оформлено з порушенням положень чинних нормативно-правових актів сфери фінансових відносин, цей правочин був спрямований на забезпечення подрібнення частками великих грошових вкладів з метою забезпечення їх подальшого повернення за рахунок Фонду, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість визначення відповідачем цієї угоди як нікчемної, зокрема відповідно до положень пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач правомірно відмовив ОСОБА_2 у включенні його до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, на підставі нікчемності договору банківського вкладу від 23.05.2014 № 8212, а тому підстави для задоволення вимог даного позову відсутні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків В.Ю. Ключкович Л.П. Борисюк

Повний текст ухвали виготовлено - 08.06.15 р.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Ключкович В.Ю.

Борисюк Л.П.