Справа № 826/5086/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

10 червня 2015 року 13:27 справа №826/5086/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до1. Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві 2. Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві 3. Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві
третя особаОСОБА_2
проскасування постанов
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач 1), Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач 2, ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві) та Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач 3, ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві), в якому просить: 1) скасувати постанову начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Мазура Ю.С. від 27 лютого 2015 року в частині передачі матеріалів виконавчого провадження №4669209 з Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві; 2) скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Рудаковської О.С. від 27 лютого 2015 року про передачу матеріалів виконавчого провадження №4669209; 3) скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві Цапенко С.М. від 03 березня 2015 року про прийняття до виконання виконавчого провадження №4669209; 4) скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві Цапенко С.М. від 04 березня 2015 року про приєднання виконавчого провадження №4669209 до зведеного.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 14 травня 2015 року представники позивача позовні вимоги підтримали, представник відповідача 2 проти задоволення позовних вимог заперечив, представники відповідача 1 та третьої особи своїх представників не направили.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників відповідача та положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 14 травня 2015 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2015 року начальником Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві прийнято постанову, зокрема, про передачу виконавчого провадження №46693209 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 25 лютого 2015 року №480 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 12 квітня 2014 року по 20 жовтня 2014 року в сумі 139 968,00 грн. для подальшого виконання, з ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві до ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві (далі по тексту - постанова 1).

Згідно з постановою начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Мазура Ю.С. державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Рудьковською О.С. прийнято постанову від 27 лютого 2015 року №ВП46693209 про передачу виконавчого провадження №46693209 на виконання до ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві (далі по тексту - постанова 2).

Постановою державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві від 03 березня 2015 року про прийняття до виконання виконавчого провадження прийнято до виконання виконавче провадження №46693209 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 25 лютого 2015 року №480 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 12 квітня 2014 року по 20 жовтня 2014 року у сумі 139 968,00 грн. (далі по тексту - постанова 3).

Постановою старшого виконавця Цапенко С.М. ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві від 04 березня 2015 року ВП №46693209 приєднано виконавче провадження №46693209 до зведеного виконавчого провадження №45738807, яке веде ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві (далі по тексту - постанова 4).

Позивач вважає протиправними вказані постанови, виходячи з того, що начальником Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві в порушення вимог чинного законодавства та без наявності правових підстав прийнято постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження №46693209 з ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві до ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві, наслідком якої є, протиправне прийняття постанови 2 відповідачем 3 та відповідачем 2 постанов 3 та 4, оскільки позивач не проживає, не працює та не має майна у Солом'янському районі м. Києва, що підтверджується випискою із реєстру прав на нерухомість.

Відповідач письмового заперечення проти адміністративного позову до суду не надав.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюються Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1, 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Згідно частини 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до частини першої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено частиною сьомою статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно частини першої, сьомої статті 20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Згідно пункту 6.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі по тексту - Інструкція) виконавче провадження може бути передано від одного органу ДВС до іншого, від одного державного виконавця до іншого у випадках, визначених Законом та цією Інструкцією.

Відповідно до пункту 6.3 Інструкції передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися: а) до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, інших органів ДВС та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах ДВС; б) до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - за рішенням начальника цього відділу щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах ДВС та виконавчих групах, утворених при цих органах; в) до відділу примусового виконання рішень регіонального органу ДВС, територіальних органів ДВС та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням начальника регіонального органу ДВС щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в територіальних органах ДВС; г) до відділу примусового виконання рішень регіонального органу ДВС - за рішенням начальника цього відділу щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в територіальних органах ДВС; ґ) до виконавчої групи, утвореної в межах органу ДВС, - за рішенням керівника цього органу ДВС; д) від одного державного виконавця до іншого в межах органу ДВС та виконавчої групи - за рішенням відповідних керівників цих органів та керівника виконавчої групи у разі покладення на нього прав та повноважень, встановлених Законом, у виконавчому провадженні для начальників відділів територіальних органів ДВС.

Пунктами 6.4, 6.5 Інструкції встановлено, що передача виконавчого провадження до іншого органу ДВС або у зв'язку з утворенням виконавчої групи при іншому органі ДВС здійснюється за вмотивованою постановою особи, яка прийняла рішення про передачу матеріалів виконавчого провадження, яка надсилається сторонам виконавчого провадження та до відповідного органу ДВС.

У постанові обов'язково зазначаються обставини, які обумовили передачу виконавчого провадження, особа, якій передаються матеріали виконавчого провадження (керівник виконавчої групи), а також встановлюються строки передачі, які не можуть перевищувати п'яти робочих днів.

Так, у постанові 1 зазначено, що згідно перевірки Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що у ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві відкрито виконавчі провадження №42952777 та №45173482, де боржником є ОСОБА_1

Згідно статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкриті у кількох органах державної виконавчої служби, об'єднання виконавчих проваджень у зведене здійснюється в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Пунктом 3.8 Інструкції встановлено, що у разі якщо в органі ДВС відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження.

Виконання зведеного виконавчого провадження розпочинається постановою про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. Про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виноситься постанова, копія якої зберігається у зведеному виконавчому провадженні. Виконавчі провадження щодо одного боржника об'єднуються у зведене виконавче провадження або приєднуються до зведеного виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку, наданого боржнику для самостійного виконання.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що у разі наявності відкритих виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження, що у свою чергу є підставою для передачі виконавчого провадження від одного органу ДВС до іншого, від одного державного виконавця до іншого.

Як зазначено судом вище та встановлено постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2014 року у справі №826/20945/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 10 березня 2015 року, у ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві відкрито виконавчі провадження №№42952777 та 45173482, де боржником є ОСОБА_1

Таким чином, враховуючи наведені правові норми та наявність у ВДВС Солом'янського РУЮ відкритих виконавчих проваджень, де боржником є ОСОБА_1, суд приходить до висновку про наявність підстав для передачі матеріалів виконавчого провадження №4669209 з ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві до ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві та приєднання виконавчого провадження №4669209 до зведеного.

З огляду на викладене вбачається, що передача матеріалів виконавчого провадження з одного територіального відділу до іншого з метою необхідності організації подальшого виконання вказаного виконавчого провадження відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" відповідає вимогам законодавства, а тому, підстави для скасування постанови начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Мазура Ю.С. від 27 лютого 2015 року про передачу матеріалів виконавчого провадження №46693209 з ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві до ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві та постанови державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Цапенко С.М. від 04 березня 2015 року про приєднання виконавчого провадження №4669209 до зведеного відсутні.

Враховуючи, що постанова державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві Рудьковської О.С. від 27 лютого 2015 року про передачу матеріалів виконавчого провадження №46693209 та постанова державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві Цапенко С.М. від 03 березня 2015 року про прийняття до виконання виконавчого провадження №46693209 прийнято на підставі постанови начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Мазура Ю.С. від 27 лютого 2015 року, підстав для скасування якої судом не встановлено, а, відповідно, відсутні й підстави для скасування постанов 2 та 3.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивач не довів суду обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко