Справа № 804/6139/15
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2015 р. Справа № 804/6139/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Жукової Є.О.
при секретарі - Воробйовій П.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «ІЛНАС» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю з юридичних осіб в сумі 2 970,00 грн.,-
12.05.2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «ІЛНАС» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю з юридичних осіб в сумі 2 970,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
В порушення вимог Податкового кодексу України, відповідач не сплатив самостійно визначені та задекларовані суми по орендній платі за землю з юридичних осіб, що має наслідком утворення податкової заборгованості по орендній платі за землю з юридичних осіб на загальну суму 2 970,00 грн.
Ухвалою суду від 13.05.2015 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до розгляду.
Відповідач в судове засідання призначене на 03.06.2015 р. свого представника не направив, відомості по вручення судової повістки в матеріалах справи наявні, причини неявки не відомі.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи із його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін відповідно до положень ст.128 КАС України.
Враховуючи термін розгляду адміністративної справи, передбачений ст.122 КАС України, а саме: адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу за доказами, наявними в матеріалах справи.
Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З метою законного і обґрунтованого рішення у справі, судом були досліджені наступні письмові докази, наявні в матеріалах справи: копія ідентифікаційних даних; копія довідки по запиту користувача; копія корінця податкової вимоги форми «Ю» від 16.05.2014 р. №309-25; копія податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 р.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, суд встановив наступне.
Приватне підприємство «Ілнас» перебуває на податковому обліку в ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.
Як вбачається з матеріалів справи у ПП «Ілнас» виник податковий борг по земельному податку з юридичних осіб з 23.02.2014 року по податковій декларації з плати за землю за 2014 р. від 13.02.2014 р., що підтверджується довідкою розрахунку по запиту користувача.
16.05.2014 р. за №309-25 контролюючим органом було сформовано податкову вимогу форми «Ю» на загальну суму 1 479,22 грн., яка була направлена поштовим зв`язком на адресу відповідача, що підтверджується копією поштового повідомлення.
Отже, з урахуванням вищезазначеного та у відповідності до п.59.5 ст.59 ПК України судом встановлено, що контролюючим органом на адресу Приватного підприємства «Ілнас» вже було надіслано податкову вимогу форми «Ю» від 16.05.2014 р. за №309-25, а отже надсилання додатково податкової вимоги на адресу позивача чинним податковим законодавством не передбачено.
Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Ілнас» було подано до ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС України податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 р., відповідно до якої самостійно визначена сума податку з орендної плати за землю з юридичних осіб за 2014 р. у розмірі17 820,33 грн. з граничним терміном сплати до 23.02.2014 р.
Однак, відповідачем було сплачено частково суму, визначену у податковій декларації плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) в розмірі 14 850,33 грн., у зв'язку з чим залишок несплаченої суми орендної плати за землю з юридичних осіб складає в сумі 2 970 грн. за жовтень-листопад 2014 р.).
Станом на 03.06.2015 р. матеріали справи не містять відомостей, щодо сплати позивачем податкового боргу по орендній платі за землю з юридичних осіб в сумі 2 970,00 грн.
Відтак, загальна сума, що підлягає стягненню з ПП «ІЛНАС» складає 2 970,00 грн., що підтверджується відомостями, які міститься в матеріалах справи.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема з визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в України, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, тощо
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Згідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п.п.14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до пп. 20.1.1 та пп.20.1.28 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
У відповідності до п. 95.1 ст.95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Пунктом 95.3 ст.95 цього Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом державної податкової служби.
Відповідно до п.п.129.1.1 ст.129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом;
Відповідно до ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельні ділянки є договір оренди земельної ділянки; платником орендної плати є орендар земельної ділянки; об'єктом оподаткування є земельна ділянка надана в оренду, а розмір та умови внесення орендної плати встановлюється у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
При цьому, як встановлено п. 288.7 ст. 288 ПУ України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог ст.ст. 285 - 287 ПК України.
Наведеному кореспондує, що базовим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік, який починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року, а підставою для нарахування орендної плати є дані державного земельного кадастру.
При цьому відповідно до ст. 287 ПК України на землекористувачів покладається обов'язок щодо сплати орендної плати за землю з дня виникнення права користування земельною ділянкою, та визначається, що податкове зобов'язання щодо орендної плати, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками землекористувачами земельної ділянки за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного податкового законодавства України в сукупності з письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, суд приходить до висновку про порушення з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Гласіс» обов'язку щодо сплати орендної плати, передбаченого ст.287 ПК України, що мало наслідком наявність податкового боргу з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 662,66 грн. на день розгляду даної справи.
Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суд, згідно зі ст.86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність підтверджень належними та допустимими доказами в розумінні ст.70 КАС України сплати податкового боргу з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 2 970,00 грн. з боку відповідача на день розгляду зазначеної справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «ІЛНАС» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю з юридичних осіб в сумі 2 970,00 грн., є таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «ІЛНАС» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю з юридичних осіб в сумі 2 970,00 грн., - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова