Справа № 2а/1870/1132/11
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2015 року м. Київ К/9991/62873/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції в м.Суми

на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 28.03.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2011

у справі №2а-1870/1132/11

за позовом Статутного територіально-галузевого об'єднання «Південна залізниця»в особі Сумського регіонального відділу матеріально-технічного постачання Південної залізниці

до Державної податкової інспекції в м.Суми

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 28.03.2011, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2011, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Суми від 20.12.2010 №/0/96659.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового про відмову в позові повністю, з підстав невірного застосування норм матеріального права.

Перевіривши під час попереднього судового засідання повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено планову виїзну документальну перевірку Сумського РВ МТП Південної залізниці, за результатами якої складено акт №10109/2314/01104629/99к від 08.12.2010.

Перевіркою встановлено порушення вимог пп.4.1.4 п.4.1 ст.4, п.2.2 ст.2, пп.5.2.1 п.5.2, п.5.1, пп.5.6.1 п.5.6, пп.5.7.1 п.5.7 ст.5 Закону України «Про оприбуткування прибутку підприємств», внаслідок чого донараховано податок на прибуток від основної діяльності на загальну суму завищення 144,00 грн., та його заниження у сумі 2165,00 грн., та від неосновної діяльності у сумі 575,00 грн.

На підставі акта перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.12.2010 №/0/96659, яким позивачу донараховано суму податку на прибуток в розмірі 863,00 грн., у т.ч. основного платежу 575,00 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 288,00 грн.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається відповідач у касаційній скарзі, та вважає, що судом повно встановлені обставини у справі, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні відносини.

Відповідно до пункту 2.2 статті 2 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (далі - Закон № 334/94-ВР) платниками податку на прибуток, одержаний від господарської діяльності залізничного транспорту, є управління залізниці. Перелік робіт та послуг, що належать до господарської діяльності залізничного транспорту, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 2.2.2 цієї ж статті передбачено, що платниками податку на прибуток, що одержаний не від господарської діяльності залізничного транспорту, є підприємства залізничного транспорту та їх структурні підрозділи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за змістом Положення про відокремлений структурний підрозділ статутного територіально-галузевого об?єднання «Південна залізниця» Сумський регіональний відділ матеріально-технічного постачання Південної залізниці, Сумський РВ МТП Південної залізниці є відокремленим структурним підрозділом Залізниці без права юридичної особи, що підпорядковується службі матеріально-технічного постачання Залізниці, та створений Залізницею для здійснення господарської діяльності.

Наказом начальника Південної залізниці №51/н від 15.03.2005 запроваджено централізовану сплату податку на прибуток підприємств.

Згідно з пунктом 1.32 статті 1 Закону № 334/94-ВР господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

За змістом підпункту 2.1.3 пункту 2.1 статті 2 цього Закону платниками податку є: філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку (з числа резидентів - суб'єкти господарської діяльності, бюджетні, громадські та інші підприємства, установи та організації, які здійснюють діяльність, спрямовану на отримання прибутку як на території України, так і за її межами), що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж такий платник податку, територіальної громади.

Платник податку, який має такі філії, може прийняти рішення щодо сплати консолідованого податку та сплачувати податок до бюджетів територіальних громад за місцезнаходженням філій, а також до бюджету територіальної громади за своїм місцезнаходженням.

Водночас, прийнятою на виконання пункту 2.2 статті 2 Закону № 334/94-ВР постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 1998 року № 173 (чинною на час виникнення спірних відносин) затверджено Перелік робіт (послуг), що належать до основної діяльності залізничного транспорту, хоча вищезгаданою нормою права передбачалось визначити перелік робіт та послуг, що належать до господарської діяльності і не передбачалось відокремлення на рівні підзаконного акта «основної» діяльності залізничного транспорту.

Аналіз вищезгаданих норм дає підстави вважати, що визначення в питанні суб'єкта (платника) податку закон пов'язує з отриманням прибутку від господарської чи не від господарської діяльності та організаційної визначеності самого управління залізниці. Відповідно, закон не пов'язує вирішення цього питання з терміном «основна» діяльність залізничного транспорту.

Викладене дає підстави для висновку, що СТГО «Південна залізниця» правомірно прийняло рішення щодо сплати консолідованого податку, тому спірне податкове повідомлення-рішення про визначення зобов?язань відокремленому підрозділу є неправомірним.

За встановлених обставин, судова колегія вважає, що суд першої та апеляційної інстанцій не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які б давали підстави для скасування оскарженого судового рішення, а тому касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в м.Суми відхилити, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 28.03.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2011 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-2391 КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун