Справа № 816/654/15-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 р.Справа № 816/654/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Бартош Н.С.

за участю секретаря судового засідання Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2015р. по справі № 816/654/15-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Техінпром"

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

26.02.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Техінпром" (далі-позивач) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі-відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення від 10.12.2014 року № 001682310 в частині нарахування грошового зобов'язання в сумі 710662,50 грн., з яких 568530 грн. за основним платежем, штрафною (фінансовою) санкцією 142132,50 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суд від 24.03.2015 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 10.12.2014 року № у частині 710622,50 грн. (основний платіж 568530,00 грн., штрафна санкція 142132,50 грн.).

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції постанову Полтавського окружного адміністративного суд від 24.03.2015року скасувати та прийняти нову постанову якою відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не врахував, положення Податкового кодексу України та фактичні обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач пройшов процедуру державної реєстрації та знаходиться на податковому обліку у відповідача.

Працівниками відповідача проведена позапланова виїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011року по 31.12.2013 року, про що складений акт №6580/16-01-22-07-12/30485824 від 14.11.2014 року.

Порушення виявлене під час перевірки склало у порушенні п. 138.2 ст. 138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток у розмірі 1108101 грн.

За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.12.2014 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податку на прибуток у сумі 1385126,00 грн., у тому числі 1108101 грн. за основним платежем та 227025 за штрафними (фінансовими) санкціями.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає вимогам Податкового кодексу України та без дотримання встановленого законом порядку прийняття такого рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Податковим органом ставиться під сумнів правильність формування податкового кредиту з контрагентами позивача.

Однак, як встановлено матеріалами справи перевірка позивача, за результатами якої складено акт №6580/16-01-22-07-12/30485824 від 14.11.2014 року та прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 10.12.2014 року №, була проведена на підставі постанови старшого слідчого ОВС першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Сумській області (далі-старший слідчий) "Про призначення позапланової документальної перевірки" у рамках досудового розслідування №0000076, стосовно службових осіб позивача за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України.

Як свідчать матеріали справи, старшим слідчим від 28.11.2014 року прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0000076 за відсутністю складу злочину, але податковим органом прийнято оскаржуване повідомлення-рішення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у податкового органу були відсутні підстави по прийняттю податкового повідомлення-рішення оскільки кримінальне провадження стосовно позивач було закрите з реабілітуючих обставин.

Контролюючий орган не мав законних підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення у зв'язку з набранням законної сили постанови про закриття кримінального провадження №0000076 по реабілітуючим обставинам, в межах якого було призначено перевірку позивача в порядку кримінально-процесуального законодавства.

Відповідно до пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, підставою для проведення документальної позапланової перевірки є отримання постанови суду (ухвали суду) про призначення перевірки або постанови органу дізнання, слідчого, прокурора, винесеної ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

При цьому до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду п. 86.9 ст. 86 ПК України забороняє, у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність перевірки, приймати податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки. Цією нормою передбачено, що матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Пунктом 58.4 статті 58 ПК України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин), передбачено, що у разі коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом. Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, забороняється до набрання законної сили рішенням суду у справі або винесення постанови про закриття такої кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

Відповідачем у своїй апеляційній скарзі ставиться під сумнів правильність формування позивачем податку на прибуток та відсутність документів які підтверджують реальність здійснення господарських операцій з контрагентами.

Колегія суддів не приймає вказані доводи та зазначає, що матеріали перевірки та висновки податкового органу, викладені в акті, відповідно до кримінально-процесуального закону, до дня набрання законної сили відповідним рішенням у кримінальній справі, можуть бути оцінені як докази виключно у рамках розслідування та розгляду такої кримінальної справи і не можуть бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення про визначення платникові податків розрахованого за результатами такої перевірки грошового зобов'язання.

За наведених обставин, вважає, що відповідачем порушено приписи Податкового кодексу України при прийнятті оскаржуваного рішення в рамках кримінального провадження стосовно позивача.

Критерії протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень передбачені частиною 3 статті 2 КАС України.

Колегія суддів, вважає, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає даним критеріям оскільки прийняті та вчинені не на підставі, не в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; без використання повноважень з метою, з якою це повноваження надано; не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про те, що судом першої інстанції зроблені висновки, які відповідають всім обставинам справи, тому судове рішення не підлягає скасування, а апеляційна скарга задоволенню.

Відповідно ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановленні під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2015року по справі №816/654/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Мельнікова Л.В. Бартош Н.С.
Повний текст ухвали виготовлений 08.06.2015 р.