Справа № 2а-2372/11
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

04 червня 2015 року м. Київ К/800/43336/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Цуркана М.І.,

секретар судового засідання: Коцюрби В.М.,

за участю:

представника Генеральної прокуратури України Гудименко Ю.В.

представник відповідача Чорби П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Малого приватного підприємства «Гранат» на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2014 року у справі за позовом прокуратури Тячівського району Закарпатської області в інтересах держави в особі Тячівської міської ради до Малого приватного підприємства «Гранат», третя особа - Міськрайонне управління Держкомзему у м. Тячів і Тячівському районі, про визнання недійсним та скасування державного акту на право постійного користування землею,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2007 року прокурор Тячівського району Закарпатської області (надалі - Прокурор) в інтересах держави в особі Тячівської міської ради (надалі - позивач, Рада) звернувся до суду із позовом до Малого приватного підприємства «Гранат» (надалі - відповідач, Підприємство), третя особа - Міськрайонне управління Держкомзему у м. Тячів і Тячівському районі, в якому просив визнати недійсним та скасувати державний акт на право постійного користування землею, оскільки такий видано з порушенням процедури.

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2011 року позов задоволено. Визнано недійсним та скасовано державний акт на право постійного користування землею від 17 червня 1994 року серії ЗК №00036, виданий Радою відповідачу, згідно з яким Підприємству надано в постійне користування для відкриття платної автостоянки і речового ринку земельну ділянку площею 0,325 га відповідно до рішення 19-ї сесії 21-го скликання Тячівської міської ради від 20 квітня 1994 року.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 серпня 2013 року апеляційну скаргу Підприємства задоволено частково. Скасовано постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2011року у справі, позов залишено без розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 грудня 2013 року касаційну скаргу Тячівської міської ради задоволено частково. Скасовано ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 серпня 2013 року про залишення позову без розгляду та направлено справу для продовження розгляду до цього ж суду.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2014 року апеляційну скаргу Малого приватного підприємства «Гранат» залишено без задоволення, а постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2011 року - без змін.

Не погодившись із постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2011 року та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2014 року, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просив скасувати судові рішення попередніх інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, представників сторін, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Розглянувши цей спір по суті, суди виходили з того, що він є адміністративним.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України з таким висновком не погоджується.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору, який розглядається, є державний акт на право постійного користування землею від 17 червня 1994 року, виданий Радою.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Колегія суддів звертає увагу, що, відповідно до постанови колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року (справа № 21-493а14) та від 9 грудня 2014 року (справа № №21-308а14), у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Оскільки державний акт на право постійного користування землею є документом, що посвідчує передання в користування земельну ділянку, що є власністю територіальної громади, то такий спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Пунктом першим частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 223 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та закрити провадження.

За підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Малого приватного підприємства «Гранат» задовольнити частково.

Постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2014 року -скасувати.

Провадження у адміністративній справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Кравцов О.В.

Єрьомін А.В.

Цуркан М.І.