Справа № 810/1031/14
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2015р. м. Київ К/800/30875/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого, судді - Швеця В.В.,

Суддів - Малиніна В.В.,

Ситникова О.Ф.,

при секретарі Лопушенко О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Глазун Т.О.,

провівши у судовому засіданні касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Київської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Київської митниці Міндоходів на постанову Київського окружного адміністративного суду від 1 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 пред'явив у суді позов до Київської митниці Міндоходів, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 27 січня 2014 року № 49-о про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, зі змінами, внесеними наказом від 30 січня 2014 року № 55-о;

- визнати дії чи бездіяльність протиправними у зв'язку з протиправним звільненням, тобто без видачі наказу про звільнення та без розірвання трудового договору;

- визнати недійсним запис в трудовій книжці під номером 27, а саме: « 27 січня.2014 року звільнений за неналежне виконання посадових обов'язків, пункту 2 статті 147 Кодексу законів про працю України Нак.КММ № 49-о від 27 січня 2014 року»;

- зобов'язати відповідача поновити його на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту «Бориспіль - аеропорт» Київської митниці Міндоходів.

- зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати 246, 74 гривень з 28 січня 2014 року по день ухвалення постанови суду;

- допустити до негайного виконання постанову суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати 246,74 гривень з 28 січня 2014 року на один місяць;

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 1 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Київської митниці Міндоходів від 27 січня 2014 року № 49-о про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності, зі змінами, внесеними наказом від 30 січня 2014 року № 55-о. Поновлено ОСОБА_4 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту «Бориспіль - аеропорт» Київської митниці Міндоходів з 27 січня 2014 року. Стягнуто з Київської митниці Міндоходів на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 січня 2014 року по 31 березня 2014 року в сумі 9 738,08 гривень. В частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць постанову допущено до негайного виконання. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги Південна митниця посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвалених ними рішень та прийняття нового - про відмову в задоволенні позову.

В своєму запереченні на касаційну скаргу представник позивача зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили законні та обґрунтовані рішення, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 працював у Київській митниці Міндоходів з 30 січня 1996 року по 27 січня 2014 року. З 1 листопада 2013 року обіймав посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту «Бориспіль-аеропорт».

Наказом Київської митниці Міндоходів від 27 січня 2014 року, зі змінами внесеними наказом від 30 січня 2014 року, за неналежне виконання посадових обов'язків до ОСОБА_4 - головного державного інспектора застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, на підставі пункту 2 статті 147 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Підставою притягнення до відповідальності стали результати службової перевірки, що призначена наказом Київської митниці Міндоходів від 21 грудня 2013 року № 299 з метою повної, всебічної та об'єктивної перевірки ймовірного підроблення особистих митних забезпечень під час здійснення митних формальностей щодо товарів, що переміщуються через митний кордон України у пункті пропуску через державний кордон України «Бориспіль».

За результатами зазначеної перевірки, що оформлена доповідною запискою від № 06.1-51/2/537, встановлено, зокрема, що ОСОБА_4 у період перебування на посаді головного інспектора та головного державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту «Бориспіль-аеропорт» Київської митниці Міндоходів порушив пункти 2.1, 2.10, 2.11, 2.12, 2.23, 2.25, 2.37, 2.40 посадової інструкції головного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту «Бориспіль-аеропорт» Київської митниці Міндоходів, з якою він ознайомився 1 червня 2013 року та пункти 2.1, 2.3, 2.10, 2.11, 2.20, 2.22, 2.34, 2.37 посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту «Бориспіль-аеропорт» Київської митниці Міндоходів, з якою він ознайомився 1 листопада 2013 року.

Вказані порушення, на думку відповідача, свідчать про недбале ставлення до виконання ОСОБА_4 своїх службових обов'язків, визначених посадовою інструкцією, що дискредитує Київську обласну митницю Міндоходів як державний орган, в якому він працює.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову та поновлення позивача на посаді, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскаржений наказ прийнятий відповідачем з порушенням процедури накладення дисциплінарного стягнення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів з огляду на таке.

Правові, організаційні, економічні та соціальні умови реалізації громадянами України права на державну службу врегульовані Законом України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу".

Статтею 14 цього ж Закону визначені особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців. Зокрема, зі змісту частини другої цієї статті слідує, що до службовців можуть застосовуватись дисциплінарні стягнення передбачені чинним законодавством про працю та заходи дисциплінарного впливу, передбачені цією правовою нормою.

З огляду на те, що особливості порядку застосування до державних службовців дисциплінарних стягнень спеціальними законами, не встановлено, то такий порядок повинен узгоджуватися з відповідними нормами законодавства про працю.

Відповідно до частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Накладенню дисциплінарного стягнення передує службове розслідування, під час якого власник або уповноважений ним орган, згідно зі статтею 149 КЗпП України, повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Однак, в оскаржуваному наказі не вказано, коли саме вчинено позивачем порушення трудової дисципліни і чи не закінчився, передбачений статтею 148 КЗпП України, строк застосування дисциплінарного стягнення.

В матеріалах службової перевірки відповідачем встановлено систематичні порушення з боку позивача трудової дисципліни у період з 2011 по 2013 роки. Проте, відповідачем не вказано які саме з цих порушень можна вважати одноразовим грубим.

Крім того, в оскаржуваному наказі не зазначено ступінь тяжкості вчиненого проступку (у разі, якщо він був вчинений), заподіяну позивачем шкоду, обставин, за яких вчинено позивачем проступок, також не вбачається, що відповідач враховував попередню роботу позивача.

Наказом Державної митної служби України від 13 серпня 2010 року № 918 затверджено Інструкцію про порядок організації та проведення службового розслідування і службової перевірки в митній службі України (далі - Інструкція), пунктом 1.1 якої визначено приводи, підстави, мета, порядок призначення і проведення службового розслідування, прийняття за ним рішень, виконання цих рішень, формування матеріалів службового розслідування у справі, а також права та обов'язки посадових осіб митної служби України під час їх проведення.

Згідно з абзацом 9 пункту 1.2 Інструкції службове розслідування - це комплекс заходів, що здійснюються в межах компетенції відповідно до цієї Інструкції з метою повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин вчинення посадовою особою дисциплінарного або іншого правопорушення, пов'язаного зі здійсненням службової діяльності, виявлення причин і умов, що сприяли його вчиненню, встановлення наявності (відсутності) вини, її ступеня, а також установлення інших подій, обставин, що потребують з'ясування під час проведення таких заходів.

З'ясування обставин порушення трудової дисципліни посадовими особами митної служби здійснюється відповідно до вимог Кодексу законів про працю, Закону № 3723-XII, Статуту та правил внутрішнього трудового розпорядку митного органу (пункт 1.4. Інструкції).

Відповідно до підпункту «в» пункту 2.1 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є факти (ознаки) вчинення посадовою особою дисциплінарного правопорушення, передбаченого статтями 21, 22, пунктами 1, 3 - 6 статті 28 Дисциплінарного статуту, або іншого діяння, визначеного законодавством України як порушення службової дисципліни.

Втім, як слідує з матеріалів справи, службове розслідування відносно позивача відповідачем проведено не було. Натомість, проведено службову перевірку, порядок проведення якої, відповідно до пункту 1.2 Інструкції, є відмінним від проведення службового розслідування.

Таким чином, оцінюючи правомірність дій відповідача щодо видання спірного наказу, суди правильно вказали на недотримання відповідачем процедури звільнення позивача, у зв'язку з не проведенням службового розслідування та недотримання строків притягнення до дисциплінарної відповідальності, встановлених статтею 148 КЗпП України.

З огляду на наведене, суди дійшли обґрунтованого висновку щодо протиправності наказу від 27 січня 2014 року № 49-о про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, зі змінами, внесеними наказом від 30 січня 2014 року № 55-о та скасували його, поновивши позивача на посаді.

Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України, при прийнятті рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше ніж за один рік. Тож, суди обґрунтовано стягнули на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Враховуючи, що доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують і суди під час вирішення спору правильно застосували норми матеріального права та не порушили норми процесуального права, то, відповідно до частини першої статті 224 КАС України, підстави для скасування ухвалених ними рішень відсутні.

Керуючись статтями 221, 224, 231 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Київської митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 1 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников