Справа № 820/4145/15
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 червня 2015 р. № 820/4145/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Кікоян Г.О.,

за участю представника відповідача - Христовій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області
до Приватного підприємства "Харків-Енергостройконтакт"
про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна,-

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі по тексту - позивач, ДПІ у Зміївському районі) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного підприємства "Харків-Енергостройконтакт" (далі по тексту - відповідач, ПП «Х-ЕСК») в якому просить суд, надати дозвіл ДПІ у Зміївському районі на погашення податкового боргу ПП «Х-ЕСК» у розмірі 191974, 88 грн. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду у справі № 820/1544/15 від 10.03.2015 року, яка набрала законної сили, були задоволені вимоги ДПІ та стягнуто з відповідача 581150, 59 грн. На виконання вказаного рішення до банківської установи, що обслуговує відповідача направлялися інкасові доручення про списання грошових коштів, які поверталися без виконання у зв'язку з їх відсутністю. Крім того, зазначає, що також виносилась та направлялася відповідачу податкова вимога від 11.12.2014 р. № 586-25 на суму 191907, 57 грн. ДПІ також було прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 167/25 від 11.12.2014 р., складався акт опису майна у податкову заставу № 1/25 від 12.01.2015 р., обтяження за яким було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову в яких вказав про те, що оскільки Вищим адміністративним судом України відкрито провадження за його касаційними скаргами по справах № 820/8156/14 та № 820/13300/14 про скасування податкових повідомлень - рішень ДПІ у Зміївському районі, то слід відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом із матеріалів справи встановлено, що відповідач, ПП «Х-ЕСК» зареєстрований як юридична особа, перебуває на податковому обліку в ДПІ у Зміївському районі та є платником податків і зборів, встановлених Податковим кодексом України.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.138 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є надання дозволу на погашення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість надання дозволу на погашення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту сплати податкового боргу у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, тощо.

При цьому, питання правомірності нарахування податкового зобов'язання та виникнення податкового боргу не може бути предметом доказування у межах даного позову.

У відповідності до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Положеннями п.п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України передбачено податковим обов'язком визнається обов'язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 56.18 ст. 56 КАСУ встановлено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як встановлено, при судовому розгляді справи № 820/1544/15 Харківським окружним адміністративним судом в постанові від 10.03.2015 року (суддя Паном М.М.), яке набрало законної сили, згідно карток особових рахунків платника податків Приватне підприємство "Харків-Енергостройконтакт" має податковий борг з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт , послуг) в сумі 581150,59 грн.

Заборгованість виникла наступним чином.

ДПІ у Зміївському районі ГУ Міндоходів у Харківській області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПП "Харків-Енергостройконтакт" () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Крістал-Торг" за період грудень 2013р.

Результати перевірки оформлені актом №442/22/33872506 від 27.03.2014р.

Згідно висновків акту перевірки: перевіркою встановлена нереальність здійснення господарських операцій ПП "Харків-Енергостройконтакт" по придбанню автотехніки у ТОВ "Крістал-Торг" за грудень 2013р. на суму податкового кредиту 345 283,00 грн., нереальність здійснення господарський операцій ПП "Харків-Енергостройконтакт" по подальшій реалізації послуг автотехніки ДП "Південна залізниця", та відсутність об'єкту оподаткування при придбані авто техніки у ТОВ "Крістал-Торг", що є порушенням ст. 185, п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 124 217,00 грн. за грудень 2013 року.

На підставі вказаного акту, відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 08.04.2014р. про збільшення сум податкового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 186 325,50 грн., з яких за основним платежем 124 217,00 грн., за штрафними фінансовими санкціями 62 108,50 грн.

Зазначене податкове податкове - рішення оскаржувалось відповідачем в судовому порядку. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2014 року скаргу боржника задоволено. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2014 р. по справі № 820/8156/14 постанову ХОАС від 19.06.2014 року скасовано, апеляційну скаргу ДПІ- задоволено.

30.11.2014 року нараховано самостійно задеклароване зобов'язання згідно Декларації по ПДВ за жовтень 2014 року ( Декларація № від 20.11.2014 року) в сумі 9 грн.

30.12.2014 року нараховано самостійно задеклароване зобов'язання згідно Декларації по ПДВ за листопад 2014 року ( Декларація № від 16.12.2014 року) в сумі 9 грн.

28.01.2015 року відповідачем сплачено до бюджету 43073 грн. податку на додану вартість. Відповідно до чинного законодавства платіж зараховано в рахунок погашення боргу минулих періодів (вищезазначеного податкового повідомлення - рішення). Згідно зі ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пені в сумі 1000,35 грн.

30.01.2015 року нараховано самостійно задеклароване зобов'язання згідно Декларації по ПДВ за грудень 2014 року (Декларація № віл 20.01.2015 року) в сумі 43073 грн.

Також Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Компанія "Продіс" () за грудень 2013 року.

Результати проведеної перевірки оформлені актом №1212/22/33872506 від 30.05.2014 р.

Згідно висновків акту перевірки №1212/22/33872506 від 30.05.2014 р. відповідачем в ході перевірки встановлено відсутність об'єкту оподаткування при придбанні транспортного засобу та товару - лінійної арматури у ТОВ "Компанія "Продіс" (), що є порушенням ст. 185, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI, в результаті чого встановлено зниження податку на додану вартість на загальну суму 247167,00 грн. за грудень 2013 року.

На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення: № від 13.06.2014 року, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 370750,50 грн., з яких за основним платежем 247167,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 123583,50 грн.

02.02.2015 року на підставі Ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 7.12.2014 р. по справі № 820/13300/14 в обліковій картці платника поновлено податкове повідомлення - рішення № від 13.06.2014 р. на суму 370750,5 гри, та пеню. Нараховану на підставі п. 129.1.2 ст. 129 ПКУ в сумі 17483,17 гри. (ПДВ).

Зазначене податкове повідомлення - рішення оскаржувалось відповідачем в судовому порядку. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2014 року скаргу боржника залишено без задоволення. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2014 р. по справі № 820/13300/14 постанову ХОАС від 09.09.2014 року залишено без змін.

Частиною 1 ст. 72 КАСУ закріплено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, доказів здійснення платежу по сплаті податкових зобов'язань сторонами до суду не надано, а судом самостійно при виконанні приписів ст.11 КАС України не встановлено.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України зазначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що податковим органом відповідачу було надіслано податкову вимогу ДПІ у Зміївському районі Харківської області Державної податкової служби було сформовано та направлено вимогу форми "Ю" від 11.12.2014 року № 586-25, яка у судовому чи адміністративному порядку не оскаржена.

Відповідно до п.87.2. ст.87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з п.88.1. ст.87 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Приписами пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України визначено, що право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень п.89.2 цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому (п.89.2 статті 89 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Судом встановлено, що ДПІ у Зміївському районі прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 167/25 від 11.12.2014 року. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 13.01.2015 року № 46057332, активи платника податків згідно акту опису від 12.01.2015 року № 1/25 перебувають у податковій заставі.

Як вбачається з наданих позивачем до суду копій інкасових доручень (розпоряджень) № 397 від 07.04.2015 р., № 389 від 06.04.2015 р., № 387 від 06.04.2015 р.,№ 372 від 30.03.2015 р., № 367 від 27.03.2015 р., № 365 від 27.03.2015 р., № 355 від 26.03.2015 р. з призначенням платежу: «Стягнення коштів за податковим боргом відповідно до постанови ХОАС по справі № 820/1544/15 від 10.03.2015 року», останні були повернуті банківськими установами без виконання через відсутність на банківських рахунках грошових коштів.

Відповідно до підпункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

Зі змісту наведених норм слідує, що достатньою умовою для звернення до суду, за яких можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, - є відсутність на розрахункових рахунках такого платника грошових коштів, а так само і відкритих розрахункових рахунків та реєстраторів розрахункових операцій.

На підставі вищевикладеного, у зв'язку із несплатою відповідачем суми податкового боргу, наявністю активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також з огляду на те, банківські рахунки у платника податків та готівкові кошти відсутні задля погашення суми податкового боргу, що нівелює наступне вжиття податковим органом заходів стягнення коштів з рахунків платника податків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги ДПІ підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області до Приватного підприємства "Харків-Енергостройконтакт" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна - задовольнити в повному обсязі.

Надати Державній податковій інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області (вул. Леніна, 10 - а, м. Зміїв, Харківська область, 63404, код 38549958) дозвіл на погашення суми податкового боргу Приватного підприємства "Харків-Енергостройконтакт" (вул. 40 років Перемоги, 32, с. Нижній Бішкін, Зміївський район, Харківська область, 63453, код 33872506) у розмірі 191974, 88 грн. (сто дев'яносто одна тисяча дев'ятсот сімдесят чотири гривні 88 копійок) за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.