Справа № 681/284/15-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 681/284/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Боб'як Б.В.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

09 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

за участю:секретаря судового засідання: ОСОБА_2,

представника відповідача Петриченої Олени Володимирівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 01 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 01 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача та перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в жовтні 2013 року позивачу виповнилось 55 років., з 04 листопада 2013 року відповідачем їй призначено мінімальну пенсію за віком. Проте, при розрахунку страхового стажу позивачу не було зараховано період роботи з 21 серпня 1979 року по 25 липня 1984 року оператором на машинолічнильній станції Хмельницького облуправління автомобільного транспорту, оскільки запис №8 в трудовій книжці про звільнення її з вказаної посади не завірений підписом посадової особи. При цьому позивачу було роз'яснено, що для зарахування даного періоду роботи до трудового стажу, необхідно надати довідку про роботу в цей період, завірену підписом керівника та печаткою.

В січні 2015 року ОСОБА_4, звернулась до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області з заявою про перерахунок пенсії та зарахування їй спірного періоду роботи до страхового стажу та вказала, що не може надати підтверджуючі документи, в зв'язку з ліквідацією підприємства на якому вона працювала, однак їй було вімовлено в перерахунку.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано достатньо належних доказів на підтвердження виконання нею роботи в спірний період.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, проте вважає, що оскаржувану постанову слід змінити, із наступних підстав.

Як встановлено із трудової книжки ОСОБА_4 НОМЕР_1, вона в період з 21 серпня 1979 року по 25 липня 1984 року працювала в машинолічильній станції Хмельницького обласного управління автомобільного транспорту. Однак запис №8 в трудовій книжці, відповідно до якого позивач звільнена з роботи не завірений підписом посадової особи.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно із п.п. 2, 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Крім того, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1, передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію, у необхідних випадках посадовими особами територіальних органів Пенсійного фонду України надається допомога щодо одержання відсутніх у особи документів для призначення пенсії.

Однак, відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перерахунок пенсії, відповідачем не перевірено чи дійсно підприємство на якому працювала позивач ліквідовано, не з'ясовано чи знаходяться в архівних установах документи на підтвердження стажу роботи позивача, а також не надано останній можливості скористатись своїм правом підтвердити спірний період роботи на підставі показань свідків.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції під час розгляду справи в відкритому судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що в спірний період роботи позивача працювали на машинолічильній станції Хмельницького обласного управління автомобільного транспорту, що підтверджується записами в їхніх трудових книжках оглянутих судом, які показали, що ОСОБА_7 з 21.08.1979 року по 25.07.1984 року працювала в тому ж управлінні на посаді оператора.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що показання свідків в даному випадку є належним та допустимим доказом на підтвердження спірного періоду роботи позивача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про неправомірність в діях відповідача щодо відмови позивачу здійснити перерахунок пенсії з зарахуванням до страхового стажу роботи спірного періоду з 21.08.1979 року по 25.07.1984 року та наявність у нього такого обов'язку, оскільки неналежне оформлення посадовою особою Хмельницького обласного управління автомобільного транспорту трудової книжки позивача, не може бути підставою для позбавлення останньої права на пенсійне забезпечення.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції невірно визначився з початком періоду, з якого порушене право позивача підлягає захисту, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

Відповідно до пункту 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій (далі - Порядок) відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за N 1566/11846 (далі -Порядок) днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший. У разі, якщо до заяви про призначення, відновлення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за пенсією вважається день приймання заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Як встановлено із матеріалів справи та не заперечувалося позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції, при поданні заяви про призначення пенсії їй було роз'яснено, які документи необхідні для підтвердження спірного періоду роботи, проте позивач звернулася з заявою про перерахунок пенсії, в якій повідомила про неможливість надати необхідну довідку тільки в січні 2015 року, тобто пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, коли саме позивачем було подано заяву про перерахунок, а остання в позовній заяві тільки вказала, що звернулась до відповідача з такою заявою в січні 2015 року то суд апеляційної інстанції вважає, що її право підлягає відновленню з 01.02.2015 року.

Крім того, суд першої інстанції невірно вирішив питання щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачем, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч.1,3 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до частини шостої, вказаної статті, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема змінити постанову суду.

За ч.1 ст.201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції по суті правильно вирішив справу, однак із помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргууправління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 01 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії змінити. .

В абзаці четвертому постанови дату "25 серпня 2014 року" змінити на "01 лютого 2015 року".

Абзац шостий постанови викласти наступним чином:

"Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 36,54 грн. судових витрат (судовий збір).

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 12.06.15.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В.

Курко О. П.