Справа № 812/10743/13-а
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

09 червня 2015 року СєвєродонецькСправа № 812/10743/13-а

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Секірської А.Г.,

при секретарі - Барашко М.В.,

за участю представників сторін:

заявника (позивача) - ОСОБА_1,

відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення в адміністративній справі № 812/10743/13-а за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління про визнання неправомірними дій, визнання неправомірними та скасування наказів № 8 від 10.06.2011 та № 29 від 13.07.2011, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2015 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення в адміністративній справі № 812/10743/13-а за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління про визнання неправомірними дій, визнання неправомірними та скасування наказів № 8 від 10.06.2011 та № 29 від 13.07.2011, зобов'язання вчинити певні дії.

Заяву обґрунтовано тим, що на підставі постанови Луганського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 у справі № 812/10743/13-а позивачеві 01.04.2014 видані виконавчі листи, з якими він звернувся у квітні 2014 року до виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеси, і на підставі його заяви та виконавчих листів 10.04.2014 старшим державним виконавцем Пономарьовим В.В. відкрито виконавчі провадження ВП № 42929499 та ВП № 42929611 по примусовому виконанню вказаного рішення суду. Протягом 2014-2015 років постанова суду від 22.01.2014 частково виконана - позивачеві частково нараховані та виплачені грошові кошти за час незаконного відсторонення від посади. Проте в повному обсязі постанову суду та виконавчі листи по ній до теперішнього часу не виконані.

У квітні 2015 року позивач звернувся до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, де 28.04.2015 при ознайомленні з матеріалами виконавчих проваджень дізнався, що постановами виконавця від 18.06.2014 виконавчі провадження закінчені на підставі п. 11 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчі листи начебто направлені до Луганського окружного адміністративного суду, у зв'язку із зверненням державного виконавця до органів МВС України для порушення кримінальної справи стосовно посадових осіб Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління за невиконання вказаного рішення суду за ознаками злочину, передбаченого ст. 382 КК України.

Кримінальне провадження не внесено до ЄДРДР, оскільки 08.05.2014 боржник звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з заявою про роз'яснення судового рішення та встановлення способу і порядку його виконання, яка судом не розглянута у зв'язку з тим, що через ведення бойових дій на території м. Луганська суд припинив роботу за місцем свого постійного розташування.

Позивач зазначив, що під час розгляду його позову в суді, 18.02.2014 видано наказ першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) № 18 від 18.02.2014 про звільнення ОСОБА_1 в запас за станом здоров'я. Наказом № 34 від 26.02.2014 його виключено із списків Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління, проте розрахунок по грошовому забезпеченню при звільненні зроблений не був. До теперішнього часу щомісячне грошове забезпечення йому не сплачено, чергові відпустки за 2011-2014 роки включно тривалістю 45 діб або матеріальна компенсація за них не надані, грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення за 2011-2014 роки включно не надана, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення за 2011-2014 роки включно не надана, одноразову винагороду у розмірі 2,5 (посадовий оклад і оклад за військовим званням) за строк безперервної календарної військової служби понад 30 років не виплачено.

В той же час відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» спосіб виконання судового рішення, визначений у постанові від 22.01.2014, примусово виконати неможливо, а у добровільному порядку боржник судове рішення не виконує. Реально ж виконати дану постанову суду можна тільки шляхом стягнення коштів, боржником за якими є державний орган.

У зв'язку з тим, що боржник (відповідач) сам відмовляється провести нарахування належного позивачеві грошового забезпечення, відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260, позивачем особисто зроблено розрахунок грошового забезпечення, яке повинно бути йому сплачено відповідно до постанови Луганського окружного адміністративного суду від 22.01.2014, а саме - 344 517,88 грн.

Враховуючи, що відповідно до постанови суду від 22.01.2014 позивачеві вже виплачено 66 819,79 грн., сума невиплаченого йому грошового забезпечення становить 277 698,09 грн.

На підставі викладеного, позивач просить суд змінити спосіб виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 по адміністративній справі № 812/10743/13-а за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління про «зобов'язання начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління провести нарахування та виплату підполковнику ОСОБА_1 у повному обсязі посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплаченого грошового забезпечення за час відсторонення від виконання службових обов'язків за період з 10 червня 2011 року по день допуску ОСОБА_1 до виконання службових обов'язків начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганська», визначивши способом його виконання:

«Примусове стягнення з Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління (вул. Армійська, буд. 18, м. Одеса, 65063, ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) суми грошового забезпечення за період незаконного відсторонення від посади.

Стягнути з відповідача - Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління (вул. Армійська, буд. 18, м. Одеса, 65063, ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) кошти в сумі 277 698 (двісті сімдесят сім тисяч шістсот дев'яносто вісім) гривень 09 копійок, які відповідач повинен був нарахувати та сплатити ОСОБА_1 згідно до постанови Луганського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 по справі № 812/10743/13-а».

Позивач в судовому засіданні підтримав заяву про зміну способу виконання рішення в повному обсязі, дав пояснення, аналогічні викладеному у заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив відмовити у задоволенні заяви з посиланням на наступне.

26.06.2014 Луганським окружним адміністративним судом винесена ухвала про призначення до судового розгляду заяву Південно - Східного територіального КЕУ про розяснення та встановлення порядку і способу виконання судового рішення від 22.01.2014, яка не була розглянута у зв'язку з захопленням будівлі Луганського окружного адміністративного суду та адміністративних справ.

Керуючись ст. 257 КАС України начальником Південно-Східного територіального квартирно - експлуатаційного управління на виконання вимог постанови Луганського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 у справі № 812/10743/13-а було викладено наказ 20.09.2014 за № 7 "Про виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 22.01.2014", яким було скасовано накази начальника Південно - Східного територіального КЕУ № 8 від 10.06.2011 та № 29 від 13.07.2011 про усунення ОСОБА_1 від виконання посадових обов'язків та посади начальника КЕВ м. Луганськ.

20.01.2014 за вих.№ 303/22/юк/71 на ім'я начальника КЕВ м. Луганськ було направлено розпорядження щодо організації невідкладного виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 в частині, що стосується нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення. 09.02.2015 за вих. № 190 від ТВО начальника КЕВ м. Луганськ було отримано листа щодо встановлення ОСОБА_1 розміру посадового окладу, з якого належить обчислювати грошове забезпечення, оскільки ОСОБА_1 протягом 2012-2013 років не виконував своїх посадових обов'язків, у зв'язку з чим наказів про розмір посадового окладу стосовно нього не видавалось. Також зараховувати до грошового забезпечення щомісячне преміювання неможливо, оскільки премія як складова грошового забезпечення військовослужбовця має індивідуальний характер і залежить від результатів служби конкретного військовослужбовця та його індивідуальних заслуг, як це зазначено в постанові ВСУ від 04.11.2014 у справі № 21-248а14.

Обговорення нарахувань проводилось з відповідними посадовими особами у Головному квартирно - експлуатаційному управлінні Збройних Сил України та на підставі отриманих роз'яснень та рекомендацій начальником Південно - Східного територіального КЕУ 23.02.2015 за № 53 було викладено наказ про виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 22.01.2014, в якому ТВО начальнику КЕВ м. Луганськ вказано виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі посадовий оклад в розмірі 1133 грн., оклад за військове звання "підполковник", надбавки за вислугу років в розмірі 40% та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідно до виданих наказів, з урахуванням раніше виплаченого грошового забезпечення за час усунення від виконання службових обов'язків за період з 10.06.2011 по день звільнення з військової служби у запас за станом здоров'я. Наказ було надіслано 23.02.2015 за вих. № 303/22/юк/84 ТВО начальника КЕВ м. Луганськ для негайного виконання.

27.02.2015 за вих. №324 начальник КЕВ м. Луганськ доповів, що для виконання наказу начальника Південно-Східного територіального КЕУ від 23.02.2015 № 53 необхідно надати копії відповідних наказів на виплату щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за період з 10.06.2011 по 26.02.2014. 04.03.2015 за вих. № 303/22/7/111 копії зазначених наказів були направлені до КЕВ м. Луганьк. 04.03.2015 Південно -Східним територіальним КЕУ був отриманий відповідний розрахунок та направлена додаткова заявка до забезпечуючого фінансового органу для внесення змін до кошторису та відповідного фінансування.

Відповідно довідки щодо виплати підполковнику ОСОБА_1 грошового забезпечення згідно наказу начальника Південно - Східного територіального КЕУ № 53 від 23.02.2015 ОСОБА_1 за період з 10.06.2011 по 26.02.2014 нарахована сума складає 51 417,33 грн. Відповідно до платіжного доручення від 31.03.2015 № 126 здійснено перерахування на рахунок одержувача - ОСОБА_1 суми в розмірі 40 433,05 грн. з урахуванням відрахунку податку.

Таким чином, на думку відповідача, вимоги виконавчого листа № 812/10743/13-а від 01.04.2014, виданого на підставі постанови Луганського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 у справі № 812/10743/13-а Південно-Східним територіальним КЕУ виконані в повному обсязі в добровільному порядку.

Розглянувши заяву про зміну способу виконання рішення, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 20 січня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано неправомірними дії начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління щодо недопущення підполковника ОСОБА_1 до виконання службових обов'язків начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганська, визнано неправомірним та скасовано наказ начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління № 8 від 10.06.2011, визнано неправомірним та скасовано наказ начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління № 29 від 13.07.2011, зобов'язано начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління допустити підполковника ОСОБА_1 до виконання службових обов'язків начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганська, зобов'язано начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління провести нарахування та виплату підполковнику ОСОБА_1 у повному обсязі посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплаченого грошового забезпечення за час відсторонення від виконання службових обов'язків за період з 10 червня 2011 року по день допуску ОСОБА_1 до виконання службових обов'язків начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганська включно.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.03.2014 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 у справі № 812/10743/13-а залишено без змін.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року відновлено втрачене судове провадження у адміністративній справі № 812/10743/13-а за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління про визнання неправомірними дій, визнання неправомірними та скасування наказів № 8 від 10.06.2011 та № 29 від 13.07.2011, зобов'язання вчинити певні дії в частині: адміністративного позову з додатками; процесуальних документів, постановлених Луганським окружним адміністративним судом: ухвала про зупинення провадження від 15.01.2014, ухвала про поновлення провадження від 22.01.2014, ухвала про закриття провадження у справі від 22.01.2014, постанова від 22.01.2014; ухвала від 26.06.2014, ухвала від 07.07.2014 про зупинення розгляду заяви; процесуальних документів, постановлених Донецьким апеляційним адміністративним судом: ухвала про відкриття апеляційного провадження від 14.02.2014, ухвала про закінчення підготовки та призначення справи до апеляційного розгляду від 14.02.2014, ухвала від 05.03.2014; процесуальних документів, постановлених Вищим адміністративним судом України: ухвала від 14.04.2014, ухвала від 22.05.2014.

Згідно даних, наявних у програмному забезпеченні «Діловодство спеціалізованого суду», 01.04.2014 видано два виконавчі листи для виконання постанови від 22.01.2014 у справі № 812/10743/13-а, в яких зазначено строк пред'явлення їх до виконання - до 05.03.2015, судове рішення набрало законної сили 05.03.2014.

З матеріалів, доданих до заяви, та даних з Реєстру виконавчих проваджень вбачається, що виконавчі листи пред'явлено до виконання, постановами Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 10.04.2014 ВП № 4292499 відкрито виконавче провадження з їх виконання.

18.06.2014 листами за вих. №№ 3243 та 13250 на адресу сторін у справі та Луганського окружного адміністративного суду Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції направлено постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 18.06.2014 для виконання суду та до відома сторонам.

Листом Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 22.04.2015 № 8886 надано відповідь на звернення позивача, згідно якої виконавчі провадження з виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду № 812/10743/13-а закінчено на підставі п. 11 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», копію постанови разом з виконавчими документами направлено до Луганського окружного адміністративного суду та сторонам до відома.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання постанови в адміністративній справі суд змінює строк подання суб'єктом владних повноважень звіту про виконання такої постанови (ч.2 ст.263 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або заміну способу і порядку виконання.

Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 263 КАС містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з ч. 4 ст. 105 КАС адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 162 КАС у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановлені раніше порядок і спосіб. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

У справі, що розглядається, суд для відновлення порушених прав ОСОБА_1 на належне грошове забезпечення, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260, постановою від 20 січня 2014 року зобов'язав начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління провести нарахування та виплату підполковнику ОСОБА_1 у повному обсязі посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплаченого грошового забезпечення за час відсторонення від виконання службових обов'язків за період з 10 червня 2011 року по день допуску ОСОБА_1 до виконання службових обов'язків начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганська включно.

Розрахунок суми грошового забезпечення належного ОСОБА_1 за спірний період суд не здійснював, тому зміна способу виконання цієї постанови із зобов'язання провести нарахування та виплату зазначеного грошового забезпечення на стягнення конкретної суми, призведе до зміни постанови по суті та виходу при цьому за межі позовних вимог та вирішення питань, що не були предметом дослідження при розгляді справи адміністративної справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що зміна на підставі ст. 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до ст. 162 КАС України при ухвалення рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання відповідача провести нарахування та виплату грошового забезпечення на стягнення такого грошового забезпечення є незаконною.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування зазначених норм права містить постанова Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року № 21-394а14.

З огляду на наведене судом встановлено, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення в адміністративній справі № 812/10743/13-а за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління про визнання неправомірними дій, визнання неправомірними та скасування наказів № 8 від 10.06.2011 та № 29 від 13.07.2011, зобов'язання вчинити певні дії, слід відмовити.

У судовому засіданні 09 червня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення в адміністративній справі №812/10743/13-а за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління про визнання неправомірними дій, визнання неправомірними та скасування наказів №8 від 10.06.2011 та № 29 від 13.07.2011, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому проваджені або згідно з частиною третьою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 10 червня 2015 року.

Суддя А.Г. Секірська