Справа № 804/4360/15
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2015 р. Справа № 804/4360/15
Відповідач подав заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначає, що грошове зобов'язання, що утворює податковий борг, визначено податковим повідомленням-рішенням, яке оскаржено у судовому порядку. Просить зупинити розгляд даної справи до вирішення Вищим адміністративним судом України. Також посилається на недотримання процедури стягнення податкового боргу. Просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити, виходячи з наступного.
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області як платник податків та зборів.
Сума податкового зобов'язання з податку на доходи з фізичних осіб задекларована платником податку у податковій декларації самостійно, а отже є узгодженою.
Як свідчить зворотній бік облікової картки платника Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, який міститься у справі, у визначені законодавством терміни суми податкового зобов'язання добровільно у повному обсязі не сплачені.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України закріплено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до п. 41.5. ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень.
Згідно п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно приписів п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно до п. п. 95.1, 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Згідно п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направлено до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Про наявність у Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 відкритого рахунку у банку свідчить довідка Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, яка знаходиться у матеріалах справи.
Проте, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2014 р. у справі №804/7936/13-а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2013 р. скасовано, у позові Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України у справі №804/7936/13-а відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.
Суд звертає увагу, що провадження у справі, яке здійснює Вищий адміністративний суд України, за умови відсутності ухвали про зупинення виконання відповідних судових рішень, не перешкоджає подальшому розгляду даної справи.
Таким чином, судом встановлена відсутність підстав, які б перешкоджали розглянути дану справу, у зв'язку із чим підстави для зупинення провадження у справі відсутні.
Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для того, щоб вважати податкове повідомлення-рішення неузгодженим.
Згідно ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 86, 158-163, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Р.З. Голобутовський