Справа № 810/5919/14
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року м. Київ К/800/11529/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року

у справі № 810/5919/14

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області

про визнання протиправними дії та скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області (далі - Інспекція) про визнання протиправними дії, визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу від 14.02.2013 № 3-1402/4.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14.11.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015, позов задоволено. Визнано незаконною та скасовано повністю постанову №3-1402/4 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 14.02.2013.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Інспекція оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати вказані судові акти з мотивів порушення названими судами норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_2 просила залишити рішення судів попередніх інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

Справу розглянуто у попередньому судовому засіданні в установленому статтею 2201 Кодексу адміністративного судочинства України порядку.

Згідно з частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального та матеріального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 06.02.2013 працівником Інспекції стосовно ФОП ОСОБА_2 складено протокол №1-Л-З-0602-119 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідно до якого позивач порушила вимоги абзацу 4 пункту 4 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а саме: зазначила недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт по об'єкту «Будівництво комплексу відпочинку та розваг «Тогргівельно-офісний комплекс «Lex».

У зв'язку зі вказаним виявленим порушенням 14.02.2013 Інспекцією винесено постанову №3-1402/4 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою накладено на позивача штраф у сумі 103 230,00 грн. (надалі - оскаржуване рішення).

Як убачається оскаржуваного рішення, - останнє було винесено на підставі висновків протоколу відповідача №1-Л-З-0602/119 від 06.02.2013 та з урахуванням копії наказу ПП «Сила Плюс» №2 від 05.01.2012 та кваліфікаційного сертифікату серія АР №002190 від 14.08.2012.

Крім того, зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що в зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт №КС61 від 29.01.2013 позивачем наведено недостовірні дані щодо призначення головним архітектором проекту ОСОБА_3 та кваліфікаційного сертифікату архітектора АР №002190 від 14.08.2012, який фактично є кваліфікаційним сертифікатом інженера проектувальника.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що зі змісту кваліфікаційного сертифікату відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг) пов'язаних зі створенням об'єкта архітектури серія АР №002190 випливає, що ОСОБА_4 є за кваліфікаційною категорією інженером-проектувальником. Даний сертифікат був взятий до уваги і відповідачем, що слідує зі змісту самого оскаржуваного рішення. Тобто відповідач не був введений в оману щодо кваліфікації ОСОБА_4 при дослідженні документів, поданих позивачем разом з декларацією про початок виконання будівельних робіт.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з таким обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до абзацу 4 пункту 4 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», на суб'єктів містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів покладається відповідальність за наведення недостовірних даних у зазначеній декларації.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» від 13.04.2011 № 466 було затверджено Порядок виконання будівельних робіт (надалі - Порядок № 466), який визначає процедуру виконання підготовчих та будівельних робіт.

Так, відповідно до пункту 11 Порядку виконання підготовчих робіт затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) у разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Пункт 12 Порядку виконання підготовчих робіт затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) зазначає, що після усунення недоліків, що спричинили повернення декларації, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації.

Згідно з пунктом 14 Порядку виконання підготовчих робіт затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) у разі коли право на будівництво об'єкта передано іншому замовнику або змінено осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, замовник протягом трьох робочих днів звертається до Інспекції, яка зареєструвала декларацію, з повідомленням про зміну даних у зареєстрованій декларації за формою згідно з додатком 3.

Як установлено судами попередніх інстанцій, зі змісту кваліфікаційного сертифікату відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов'язаних зі створенням об'єкта архітектури серія АР №002190, випливає, що ОСОБА_4 є за кваліфікаційною категорією інженером-проектувальником. Даний сертифікат був взятий до уваги і відповідачем, що слідує зі змісту самого оскаржуваного рішення. Тобто відповідач не був введений в оману щодо кваліфікації ОСОБА_4 при дослідженні документів, поданих позивачем разом з декларацією про початок виконання будівельних робіт.

Однак Інспекція не вчинила дій по виправленню помилки, допущеної позивачем, та не спростувала той факт, що була наділена повноваженнями узгоджувати дії по прийняттю декларації про початок будівництва з замовникам такого будівництва, зокрема з позивачем.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо визнання незаконною та скасування постанови № 3-1402/4 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 14.02.2013.

Згідно з частиною третьою статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області відхилити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237- 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель