Справа № 804/5851/15
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2015 р. Справа № 804/5851/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучми К.С.
при секретарі Летучій Г.І. за участю: представника позивача Онищук Т.В. представника відповідача Слободянюка Р.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська до Дніпропетровського обласного військового комісаріату про стягнення заборгованості, -
У квітні 2015 року позивач на виконання своїх владних повноважень звернувся до адміністративного суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього на його користь заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених за Списком № 1 та Списком № 2 за грудень-2014 року, січень-лютий 2015 року в сумі 9 681,55 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок порушення вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV та Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ, відповідач має заборгованість зі сплати витрат на покриття і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по списку № 1 та №2 за період грудень 2014 року, січень-лютий 2015 року на загальну суму 9 681,55 грн. На даний час сума заборгованості не сплачена та не списана, а тому він вимушений був звернутися до суду з даним позовом.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, та просила позов задовольнити з викладених у ньому підстав.
Представник відповідача в судовому засіданні пред`явлені позовні вимоги не визнав та зазначив, що особи з приводу яких були нараховані суми заборгованості здобули свій стаж на підприємствах та військових представництвах, що не мають жодного відношення до відповідача. Відповідач в трудових відносинах з вказаними особами не перебував та не перебуває, а також не є правонаступником та архівотримачем цих військових представництв. Фінансове забезпечення всіх військових представництв до 2005 року велося 1288 фінансовим відділенням та 89 фінансовою частиною Південного оперативного командування, які на підставі наказу Командувача військ Південного оперативного командування від 28.02.2005 року №121, були розформовані та згідно з пунктом 1 цього наказу правонаступником їх визначено військову частину НОМЕР_1 .
Представник відповідача також зазначив, що підприємства та військові представництва на яких було здобуте пільговий стаж не є відокремленим та структурним підрозділом відповідача, що підтверджується Положеннями «Про військові комісаріати», затвердженого Постановою КМУ від 26.09.2001 р. №1235 та від 03.06.2013 р. №389. ВП 100 та ВП 5676 не є структурними підрозділами відповідача та не є правонаступником і архівотримачем цих військових представництв. В трудових книжках гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_4 відсутній напис про трудові відносини з Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом.
Таким чином, позивачем з особистих міркувань неправомірно складено розрахунок та нараховане боргове зобов`язання щодо осіб, які жодного відношення до відповідача не мають, а тому представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що Дніпропетровський обласний військовий комісаріат є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», а також платником страхових внесків, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV, та зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська і як платник страхових внесків.
Згідно довідки-розрахунку заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених за Списком № 1 та Списком № 2 наданої позивачем, на погляд останнього, за відповідачем рахується заборгованість щодо компенсування за гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за період грудень 2014 року, січень-лютий 2015 року в сумі 9 681,55 грн.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивачем з позовом до суду.
Так, згідно із ч.1 ст.1, п.1 ст.4 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 р. №400-97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є - суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, незалежно від форми власності, повинні сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування 100 відсотковому розмірі від об`єкту оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до абз.4 підпункту 6.2. пункту «б» Постанови Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. №21-1, якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених статтями 13, 14 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено у розмірах, передбачених частиною 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В судовому засіданні встановлено, що Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом було надано наступні довідки, а саме:
- від 31.08.1996 р. № 108, яка була видана військовим представництвом 100 МОУ про те, що гр. ОСОБА_1 , отримала на ньому пільговий стаж в період з 15.04.1986 р. - 31.08.1996 р.;
- від 24.12.2008 р. № 22 про надання права на пенсію за пільговим стажем для гр. ОСОБА_2 , що вказувала про те, що пільговий стаж був отриманий на військовому представництві 100 МОУ з 21.06.1987 р. - 31.01.1995 р.;
- від 13.09.2011 р. № 126/451 видана Павлоградським механізованим заводом для гр. ОСОБА_3 , якою було уточнено умови праці на вищевказаному підприємстві. Також, у вересні 2008 р. військовим представництвом НОМЕР_2 МОУ було видано довідку № 8 про призначення пільгової пенсії, де зазначається, що стаж було здобуто на військовому представництві НОМЕР_3 МОУ.
Вказані довідки вказують, що зазначені особи здобули свій стаж на підприємствах та військових представництвах (далі - ВП), що не належать до відповідача - Дніпропетровського обласного військового комісаріату.
Отже, відповідач в трудових відносинах з вищевказаними особами не перебував, страхових внесків з заробітної плати не сплачував та не є правонаступником і архівотримачем цих військових представництв.
Фінансове забезпечення всіх ВП до 2005 року велося 1288 фінансовим відділенням та 89 фінансовою частиною Південного оперативного командування, які на підставі наказу Командувача військ Південного оперативного командування від 28.02.2005 р. № 121 (далі - Наказ №121), були розформовані та згідно з пунктом 1 цього наказу правонаступником їх визначено військову частину НОМЕР_1 .
Крім того, підприємства та ВП на яких було здобуто пільговий стаж не є відокремленим та структурним підрозділом відповідача, що підтверджується Положеннями «Про військові комісаріати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. №1235 та від 03.06.2013 р. №389.
Отже, позивачем не правомірно внесено у розрахунок осіб, які не мають жодного відношення до відповідача.
Судом також встановлено, що позивачем до розрахунку внесено гр. ОСОБА_4 , яка працювала ВП 2390.
Відповідно до листа Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних сил України Міністерства оборони України від 11.11.2014 р. № 322/1/9790, визначено, що директивою Міністра оборони України від 15.05.2007 року №Д-322/1/4 2390 військове представництво Міністерства оборони України розформовано та правонаступником визначено 640 військове представництво Міністерства оборони України, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ 52, ВАТ «Дніпропетровський агрегатний завод». Документи розформованого 2390 військового представництва Міністерства оборони України передані на зберігання до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України.
Також, факт ліквідації ВП 2390 підтверджується архівною довідкою від 28.08.2014 р. №804/5477/14.
В силу підпункту 6.3. пункту 6 Постанови Правління пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. №21-1, у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.
Відповідно до положень частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Отже, вимога позивача щодо компенсації витрат на доставку та виплату пенсій за гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_4 є протиправною. З огляду на вказане, постановою суду від 06.05.2015 року, у задоволенні вимог УПФУ про стягнення сум заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 1, 2 за травень-липень 2014 року, заявлених саме до Дніпропетровського обласного військового комісаріату, відмовлено, так як вони заявлені до не належного відповідача.
Крім того, в судовому рішенні від 18 грудня 2014 року по справі 804/9451/13-а Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд також зазначив, що відповідно до листа Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних сил України Міністерства оборони України від 11.11.2014 р. № 322/1/9790, визначено, що директивою Міністра оборони України від 15.05.2007 року №Д-322/1/4 2390 військове представництво Міністерства оборони України розформовано та правонаступником визначено 640 військове представництво Міністерства оборони України, що знаходиться за адресою м.Дніпропетровськ 52, ВАТ «Дніпропетровський агрегатний завод». Документи розформованого 2390 військового представництва Міністерства оборони України передані на зберігання до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України.
Таким чином, саме 640 військове представництво Міністерства оборони України є належним відповідачем по справі. За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що оскільки правонаступником ліквідованого військового представництва, в якому працювали пенсіонери ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , визначено саме 640 військове представництво Міністерства оборони України, то і відповідачем по справі має бути вказане представництво, а тому постановою суду від 18.12.2014 року у задоволенні позову було також відмовлено.
Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених за Списком № 1 та Списком № 2 за грудень-2014 року, січень-лютий 2015 року в сумі 9 681,55 грн. не підлягають задоволенню, оскільки відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 не є належним правонаступником військових представництв на яких гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здобули свій стаж. Посилання позивача на наказ Командувача військ Південного оперативного командування «Про розформування 1288 фінансового відділення та 89 фінансової частини Південного оперативного командування» від 28.02.2005 р. №121, як на підставу для пред`явлення вимог до відповідача, на думку суду, є помилковим.
Згідно із ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно із ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд що позовні вимоги задоволенню не підлягають з викладених вище підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська до Дніпропетровського обласного військового комісаріату про стягнення заборгованості - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складений 02 червня 2015 року.

Суддя Кучма К.С.