Справа № 134/814/15-а
Суддя: Зарічанський В. Г.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/814/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"08" червня 2015 р. Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого-судді: Зарічанський В. Г.

з участю секретаря:ОСОБА_1

позивача:ОСОБА_2

та представника відповідача:ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Крижопільському районі Вінницької області про визнання протиправною бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Крижопільському районі Вінницької області та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Своїм позовом до суду позивач просила зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Крижопільському районі Вінницької області зарахувати їй до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» половину строку навчання на денному відділенні юридичного факультету Львівського державного університету імені ОСОБА_4 2 роки 5 місяців 1 день, що дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України України у Крижопільському районі Вінницької області здійснити перерахунок пенсії за вислугою років відповідно до ч. 4 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 80 % від суми місячного заробітку за 20 років вислуги, починаючи з 01 березня 2010 року та виплатити їй різницю між фактично отриманою та належною до виплати сумою пенсії, починаючи з 01 березня 2010 року.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що перебуває на обліку в УПФУ Крижопільському районі з 01.03.2010 р. та отримує пенсію відповідно положень ч. 4 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 XII в редакції від 05.11.1991 р., яку їй спочатку призначено в розмірі 59 %, а починаючи з вересня 2010 р. в розмірі 63% від місячної заробітної плати .

Після призначення пенсії позивач продовжує працювати в органах прокуратури та у звязку з набуттям стажу роботи в прокуратурі, що дає право на отримання пенсії за вислугою років в розмірі 20 років, 17.04.2015 року звернулась із письмовою заявою до відповідача про надання їй розяснення щодо порядку визначення суми нарахованої пенсії, в тому числі стажу роботи за вислугою років, що дає право на отримання пенсії.

13.05. 2015 року, що стверджується копією витягу ф.8 ВПЗ Крижопіль, позивач отримала письмове розяснення відповідача, з якого їй стало відомо про грубе порушення її прав на пенсійне забезпечення, зокрема при визначенні стажу та розміру пенсії в березні та вересні 2010 року, а також про те, що з 01.04.2015 року їй знову перераховано розмір пенсії в сторону зменшення.

Крім того, цього ж числа з отриманої відповіді позивачу стало відомо про те, що половина строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету імені ОСОБА_4 не враховано до стажу через те, що позивачем документально не підтверджено статус університету, як вищого юридичного навчального закладу.

Вважає, що діями відповідача, який всупереч зазначеним нормам Закону, протиправно встановив розмір пенсії спочатку в розмірі 59 % , а потім - 63%, безпідставно зменшивши її відповідно на 12% та на 8% грубо порушено її право на пенсійне забезпечення та на соціальний захист, а також що в зазначеному випадку Управління ПФУ діяло поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції та законам України. Просить суд визнати протиправними дії УПФУ в Крижопільському районі щодо визначення розміру відсотка пенсії від заробітної плати та не врахування до стажу роботи, що дає право на пенсію, половину строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету імені ОСОБА_4.

За твердженнями позивача відповідач повинен був призначити їй пенсію, починаючи з 01.03.2010 року згідно ч. 4 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції від 05.11.1991 р., що діяла на час призначення пенсії) з розрахунку 80 відсотків місячного заробітку за 20 років вислуги в розмірі 71% місячної заробітної плати (60% (за 15 повних років роботи прокурором) + 11% (1% х11 за кожний рік страхового стажу понад 20 років роботи) = 71 %. Просить суд зобов'язати відповідача виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з 01.03. 2010 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, надала пояснення аналогічні, викладеним у позові. Також пояснила, що не згідна з проведеним з 01.04.2015 року перерахунком УПФ відповідно до якого її пенсія стала ще меншою, ніж при первинному нарахуванні, а також просить поновити строк звернення до суду так як вважає, його пропущеним з поважних причин, оскільки дізналася про відсотки нарахованої пенсії лише з листа УПФУ, отриманого в травні 2015року.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та вважає, що підстав для задоволення позову немає. В своєму письмовому запереченні вказала, що УПФУ в Крижопільському районі діяло відповідно до чинного законодавства, а саме: розрахунок розміру пенсії ОСОБА_2 було проведено згідно абз. 4 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру».

Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 з 10 червня 1997 року працює в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах. Також судом встановлено, що позивач являється пенсіонером органів прокуратури перебуває на обліку в УПФУ Крижопільському районі з 01.03.2010 року , коли позивачу призначено пенсію відповідно до положень ч. 4 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 р.

Стаж роботи позивача на прокурорських посадах, на час звернення із заявою про призначення пенсії, складав 12 років 8 місяців 22 днів, загальний стаж - 31 рік 11 місяців 14 днів та первинно УПФУ була призначена пенсія виходячи з розрахунку 59 % від заробітної плати, що підтверджується протоколом за № 128155 від 01.06.2010 р.

Починаючи з 07.09.2010 р. відповідно до розпорядження № 128155 до вислуги років позивачу частково зараховано строк навчання у вищому юридичному навчальному закладі та визначено пенсію в розмірі 63% від місячної заробітної плати.

Після письмового звернення позивача до відповідача у квітні 2015 року про надання розяснення щодо порядку визначення суми нарахованої пенсії, відповідачем здійснено перерахунок призначеної пенсії. Зокрема, розпорядженням № 128155 від 07.05.2015 року, починаючи з 01.04.2015 року цей розмір знову зменшено до 59 % та визначено її розмір - 1344 грн. 42 коп., що є ще менше ніж було призначено з 01.03.2010р. 2087грн. 93коп. Крім того, при цьому відповідачем не зараховано до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789 XII від 05.11.1991 р., половину строку навчання позивача на денному відділенні юридичного факультету Львівського державного університету імені ОСОБА_4.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих встановлено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Так, відповідно до ч. 4 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру"( в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивача) працівникам, які не мають вислуги 20 років, якщо стаж служби в органах прокуратури становить не менше 10 років, після досягнення чоловіками 55 років при страховому стажі 25 років і більше, а жінками - 50 років при страховому стажі 20 років і більше, пенсія призначається розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах з розрахунку 80 відсотків місячного заробітку за 20 років вислуги. За кожний рік страхового стажу понад 25 років для чоловіків і 20 років для жінок пенсія збільшується на один відсоток місячного заробітку, з якого вона обчислюється.

Частиною 5 статті 50 -1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 XII від 05.11.1991 р. (в редакції станом на 01.03.2010 року). визначено, що « до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах , перелічених у статті 56 цього Закону….половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах…»

Відповідно до ч. 1,2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача в судовому засіданні не обґрунтовано своїх заперечень, доказів правомірності проведення нарахування та перерахунку пенсії позивачу ним не надано.

Судом встановлено, що, відповідно до наявної в матеріалах пенсійної справи, копії диплому в період з 25.08.1979 року по 25.06.1984 року позивач навчався на денному відділенні юридичного факультету Львівського державного університету імені ОСОБА_4.

Відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» до 20-річного стажу роботи, що дає право па пенсію за вислугою років, зараховується половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

Згідно із ст. 42 Закону України «Про освіту» підготовка у вищих навчальних закладах здійснюється за денною (очною), вечірньою, заочною, дистанційною та екстреною формою навчання. Цим законом підтверджується рівноправність кожної із зазначених форм навчання за певним освітньо-кваліфікаційним рівнем і передбачає здобуття громадянами вищої освіти.

Таким чином, Львівський державний університет ім. І.Франка здійснює підготовку, перепідготовку та атестацію фахівців різних освітньо-кваліфікаційних рівнів, у тому числі на юридичному факультеті за напрямом «Правознавство». Це багатопрофільний вищий навчальний заклад четвертого рівня акредитації, який провадить освітню діяльність, пов'язану із здобуттям певної вищої освіти та кваліфікації широкого спектра, в даному випадку юридичної освіти.

Відповідно до п. 4 ст. 7 Закону України «Про вищу освіту» вищу освіту мають особи, які завершили навчання у вищих навчальних закладах, успішно пройшли державну атестацію стандартів вищої освіти та отримали документ про вищу освіту державного зразка.

Навчання позивача на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І. Франка, який на сьогоднішній день має статус національного університету, є беззаперечним фактом, що підтверджується дипломом державного зразка.

Оскільки позивач навчалася в Львівському державному університеті ім. І.Франка з 25.08.1979 року по 25.06.1984року, то половина навчання складає 2 роки 5 місяців 1 день, які підлягають зарахуванню до стажу, який дає право па пенсію за вислугою років.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при розрахунку пенсії позивача застосуванню підлягає розмір, встановлений на підставі з ч. 4 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 XII від 05.11.1991 р. (в редакції станом на 01.03.2010 року) відповідно до якого розмір пенсії позивача повинен визначатися з розрахунку 80 % місячного заробітку за 20 років вислуги.

Отже, відповідач фактично обмежив право позивача на отримання пенсії відповідно до положень ч. 4 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» .

Зокрема, за наведених вище умов відповідач повинен був призначити позивачу пенсію згідно ч. 4 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 71% місячної заробітної плати, а саме 60% - за 15 повних років роботи прокурором (при цьому врахувати 12 років 8 місяців 22 дні роботи на прокурорських посадах та половину строку навчання - 2 роки 10 місяців 1 день = 15 років 6 місяців та 23 дні) + 11% (1% х11 за кожний рік страхового стажу понад 20 років роботи), всього 71 % від місячного заробітку.

Фактично відповідач перепризначив позивачу пенсію на підставі норм законодавства, які набрали чинності після призначення пенсії, тобто, всупереч ч. 1 ст. 58 Конституції України, застосував Закон зі зворотньою силою, що є недопустимим.

Таким чином, посилання відповідача про відповідність перерахунку пенсії позивача нормам законодавства є необгрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд приймає до уваги, що Пенсійний фонд України, який є центральним органом виконавчої влади, при вирішенні питання про призначення пенсії зобовязаний дотримуватися у своїй діяльності Конституції та законів України, як це визначено п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затверджене постановою КМУ № 280 від 23.07.2014 р., проте в зазначеному випадку Управління ПФУ діяло поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції та законам України.

Також суд вважає за можливе поновити позивачу строк звернення до суду за захистом порушеного права, як пропущений з поважних причин, тому клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України, - пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про залишення даного позову без розгляду в звязку з пропуском позивачем строків звернення до суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів, оскільки такі позивачем не пропущено, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався, після детального ознайомлення з математичними розрахунками наведеними відповідачем в адресованому позивачу листі відповіді від 05.05.2015 року.

Зазначений лист позивачка отримала 13.05. 2015 року, що стверджується копією витягу ф.8 ВПЗ Крижопіль року та підтверджує її доводи про те, що саме 13.05.2015року вона дізналася про порушення своїх прав.

Відповідач не спростував обґрунтування позивача та не надав суду жодних належних і допустимих доказів того, що позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав раніше.

Отже, з матеріалів справи вбачається наявність поважної причини пропущення позивачем строків звернення до суду з позовними вимогами, що виходять за межі передбаченого законом шестимісячного строку, а відтак його необхідно поновити.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому дійшла такого правового висновку: внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч.ч. 13, 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону у часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України "Про пенсійне забезпечення", Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", але для окремих категорій громадян пенсійне забезпечення встановлюється іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей умов праці, характеру виконуваної роботи, її складності і значущості, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Статтями 22 і 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») та є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Відповідно до Розділу 11 Конституції України право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням і забезпечується ч. 2 ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням.

На підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», керуючись ст.ст. 71, 86, 99, 100, 159-163, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дїї Управління Пенсійного фонду України у Крижопільському районі Вінницької області щодо проведення нарахування та перерахунку пенсії ОСОБА_2 виходячи з 80 % розміру місячного заробітку за 20 років вислуги.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Крижопільському районі Вінницької області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» половину строку навчання на денному відділенні юридичного факультету Львівського державного університету імені ОСОБА_4 2 роки 5 місяців 1 день, що дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України України у Крижопільському районі Вінницької області здійснити перерахунок пенсії за вислугою років ОСОБА_2 відповідно до ч. 4 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 80 % від суми місячного заробітку за 20 років вислуги, починаючи з 01 березня 2010 року та виплатити їй різницю між фактично отриманою та належною до виплати сумою пенсії, починаючи з 01 березня 2010 року, перерахувавши її на особистий пенсійний рахунок позивача.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя: