Справа № 804/4792/15
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 р. Справа № 804/4792/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
при секретаріПрихно К.С.
представника позивача представника відповідача Венгер С.А. Баранник О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В обґрунтування позову позивач зазначив, що проведеною відповідачем перевіркою встановлено порушення ним:
п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суми податку на додану вартість на загальну суму 11 285 559 грн., у т.ч. за жовтень 2012 року 356 040,0 грн., у т.ч. за листопад 2012 року 193 080,0 грн., у т.ч. за грудень 2012 р. 40 536,0 грн., у т.ч. за січень 2013 року на 4 395 903,0 грн., у т.ч. за лютий 2013 року на 5 544 000 ,0 грн., у т.ч. за березень 2013 року на 756 000,0 грн.;
п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.п. 138.10.3, п.п. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138, п.п.138.8.5 п.138.8 ст. 138 Податкового кодексу України - занижено суми податку на прибуток на загальну суму 9 067 292,0 грн.;
п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 з урахуванням пп. 164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, що призвело до несплати податку з доходів фізичних осіб у лютому та жовтні 2013 р. у сумі 10 895,96 грн.;
п.п. 164.2.11 п. 164.2 ст. 164, п.п. 170.9.1, п.п. 170.9.2 п. 170.9 ст. 170 Податкового кодексу України, що призвело до несплати податку з доходів фізичних осіб у січні, вересні та лютому 2013 року у сумі 3 481,92 грн.
Підставою для таких висновків було встановлення в ході проведення перевірки нікчемності договорів, а також відсутності здійснення господарських операцій по договорам щодо поставок товарів між позивачем та його контрагентами.
Однак, позивач з даними висновками не згоден та зазначає, що ДПІ не надано права щодо встановлення в актах перевірок нікчемності правочинів, укладених суб'єктами господарювання при перевірці їх господарської діяльності. Відповідно до презумпції правомірності правочину, всі укладені між сторонами правочини є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках питання про недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі заяви зацікавленої особи після повного та всебічного розгляду питання про недійсність такого правочину. Про недійсність правочину ухвалюється судове рішення.
Відповідачем не зазначено жодного доказу, який би свідчив про відсутність поставок товарів за договорами, зазначеними в акті. Тому посилання ДПІ на відсутність поставок товарів та укладення угод з метою настання реальних наслідків, не підтверджене належними доказами.
Крім того, первинні документи ТОВ «Снек Експорт» у сукупності містять всі необхідні реквізити, відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в повній мірі підтверджують здійснення ТОВ «Снек Експорт» господарських операцій в межах власної господарської діяльності, дозволяють ідентифікувати контрагентів і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.
Право платника податку на додану вартість на відображення податкового кредиту не залежить від виконання постачальниками цих товарів своїх податкових зобов'язань. Лише у випадках встановлення в судовому процесі факту узгодженості дій платника податків з такими постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями чи сприяння ухиленню постачальниками товару в ланцюгу поставок від виконання податкового обов'язку таке може слугувати підставою для коригування податкового кредиту платника податків.
Також твердження відповідача про відсутність у підприємства-контрагента умов необхідних для здійснення господарської операції само по собі не свідчить про нереальність господарської операції, адже підприємство може здійснювати реальні торгові операції і не обов'язково має бути виробником товару або виконавцем послуг, робіт.
В період здійснення господарських операцій ТОВ «Снек Експорт» з контрагентами останні були зареєстровані платниками податків відповідно до норм діючого законодавства України, свідоцтва платника ПДВ контрагентів були дійсні, а їх анулювання відбулося тільки після завершення господарських відносин.
На думку Лівобережної ДПІ грошові кошти витрачені на авіаквитки на проїзд працівниками ТОВ «Снек Експорт», які знаходилися у відрядженнях в період, що перевірявся, та відшкодовані ТОВ «Снек Експорт», являються додатковим благом. У зв'язку з цим, на думку Лівобережної ДПІ, з сум додаткового блага підприємство як податковий агент повинно було нараховувати та утримувати податок на доходи фізичних осіб.
Позивач наголошує на тому, що такий висновок не відповідає нормам діючого законодавства, оскільки відповідно до пп. 14.1.47. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України додаткові блага це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
Грошові кошти, витрачені працівниками позивача за авіаквитки, були відшкодовані підприємством у зв'язку з виконанням обов'язків трудового найму: перебуванням у службових відрядженням за розпорядженням керівника підприємства (накази про відрядження були надані Лівобережній ДПІ), а, отже, не можуть вважатися додатковим благом.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача заперечував проти позовних вимог позивача, просив відмовити у їх задоволенні та додатково пояснив, що в ході перевірки було встановлено, що наймані особи ТОВ «Снек Експорт» у періоді, що перевірявся, здійснювали оплату в готівковій формі за авіаквитки для закордонних відряджень та отримували відшкодування від підприємства - працедавця за понесені витрати.
За наслідками відряджень складені авансові звіти. ТОВ «Снек Експорт» для перевірки не надані документи, які підтверджують фактичне використання оплачених електронних авіаквитків відрядженими особами - посадкові талони.
Згідно п.п. 140.1.7 ПК України витрати на проїзд можуть бути включені до складу витрат платника податку лише за наявності підтвердних документів, що засвідчують вартість цих витрат у вигляді транспортних квитків або транспортних рахунків, у тому числі електронних квитків за наявності посадкового талона та документа про сплату за всіма видами транспорту.
У відповідності до п.п. г) п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи, отримані платником податку як додаткове благо у вигляді суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або витрат платника податку, крім тих, що обов'язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно ПК України.
Згідно пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПКУ, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами, укладеними з таким платником податків (крім випадків прямо передбачених нормами розділу VI ПКУ).
Оскільки ТОВ «Снек Експорт» для перевірки не надані посадкові талони у випадках, що наведені в табл. № 7 акту, які підтверджують фактичне використання попередньо замовлених та оплачених електронних квитків в межах відряджень, то вартість таких квитків є додатковим благом, отриманим вказаними особами від працедавця, тобто позивача.
Отже, грошові кошти відшкодовані ТОВ «Снек Експорт» за квитки на загальну суму 61 508,00 грн. на рейси, що зазначені в таблиці № 7 акту, є сумами додаткового блага, які включаються до складу загального місячного оподатковуваного доходу, з якого утримується податок на доходи фізичних осіб за ставкою згідно ст. 167 ПК України.
Податок на доходи фізичних осіб з сум додаткового блага, наданого на користь зазначених у таблиці № 7 акту осіб у лютому та жовтні 2013 року у періоді, що перевірявся, не нараховувався, не утримувався та до бюджету не перераховувався. Згідно п. 164.5 ст. 164 ПК України, під час нарахування (надання) доходів у будь-якій не грошовій формі база оподаткування визначається з використанням коефіцієнту, що розраховується згідно положень п. 164.5 ПК України та становить 1,176471,00 грн. У такому ж порядку визначається об'єкт оподаткування і база оподаткування для коштів надміру витрачених платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки.
Особою, відповідальною за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерел їх походження в Україні.
Відповідно п. 176.2 ст. 176 ПК України, особи, які мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.
Відповідно до п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 ПК України.
В порушення п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 ПК України з урахуванням п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПКУ, підприємством не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб у розмірі 10 895,96 грн. з виплаченого доходу фізичним особам у сумі 61 508,00 грн.
Також в ході перевірки встановлено, що ТОВ «Снек Експорт» у періоді, що перевірявся, здійснювало виплату грошових коштів на відрядження (добові).
У відповідності з п.п. 165.1.11 п. 165.1 ст. 165 ПК України, до складу місячного оподатковуваного доходу громадян включаються кошти, отримані платником податку на відрядження або під звіт і розраховані згідно п. 170.9 ст. 170 ПК України.
Згідно з п.п. 170.9.1 п. 170.9 ст. 170 ПК України, податковим агентом платника податку під час оподаткування суми, виданої платнику податку під звіт та не повернутої ним протягом встановленого підпунктом 170.9.2 цього пункту строку, є особа, що видала таку суму, а саме:
а) на відрядження - у сумі, що перевищує суму витрат платника податку на таке відрядження, розрахованій згідно з розділом III цього Кодексу.
Сума податку, нарахована на суму такого перевищення, утримується особою, що видала такі кошти, за рахунок будь-якого оподатковуваного доходу (після його оподаткування) платника податку за відповідний місяць, а у разі недостатності суми доходу - за рахунок оподатковуваних доходів наступних звітних місяців до повної сплати суми такого податку.
У відповідності з п.п. 170.1.7 п. 170.1 ст. 170 ПК України, до складу витрат на відрядження відносяться витрати, не підтверджені документально, на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи (добові витрати), понесені у зв'язку з таким відрядженням у межах території України, але не більш як 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, в розрахунку за кожен календарний день такого відрядження, а для відряджень за кордон - не вище 0,75 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, в розрахунку за кожен календарний день такого відрядження.
Сума добових визначається в разі відрядження:
у межах України та країн, в'їзд громадян України на територію яких не потребує наявності візи (дозволу на в'їзд), - згідно з наказом про відрядження та відповідними первинними документами;
до країн, в'їзд громадян України на територію яких здійснюється за наявності візи (дозволу на в'їзд), - згідно з наказом про відрядження та відмітками уповноваженої службової особи Державної прикордонної служби України в закордонному паспорті або документі, що його замінює.
За відсутності зазначених відповідних підтвердних документів, наказу або відміток уповноваженої службової особи Державної прикордонної служби України в паспорті або документі, що його замінює сума добових не включається до складу витрат платника податку, а також оподатковується податком на доходи фізичних осіб.
В ході перевірки авансових звітів, складених найманими особами ТОВ «Снек Експорт» за наслідками закордонних відряджень, встановлено ряд випадків відсутності в закордонних паспортах співробітників відміток уповноваженої службової особи Державної прикордонної служби України.
Добові, які зазначені в таблиці № 8 акту, на загальну суму 17 000 грн., є надміру витраченими та не повернутими у встановлений строк, а саме - не повернуті в касу та не перераховані на банківський рахунок підприємства.
Згідно з п.п.164.2.11 п. 164.2 ст. 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку зараховується сума надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки, розмір якої обчислюється відповідно до пункту 170.9 статті 170 ПК України.
Об'єкт оподаткування та база оподаткування для коштів, надміру витрачених платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлений законодавством строк, визначається з використанням коефіцієнту та становить 1,176471 для ставки податку 15%, та 1,204819 для ставки податку 17%.
У зв'язку з вищевикладеним, позивачем не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб з суми надміру витрачених коштів, отриманих найманими працівниками підприємства на відрядження, та не повернутих у встановлений строк у сумі 3 481,92 грн.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
ТОВ «Снек Експорт» взято на податковий облік в органах державної податкової служби від 10.01.2005 за № 6165 та перебуває на обліку в Лівобережній ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області.
На підставі направлень від 10.12.2014 р. №000648, №000655, №000656, №000657, №000658, відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання, була проведена планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Снек Експорт» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.10.2012 р. по 31.12.2013 р.
За результатами перевірки складено акт від 04.02.2015 р. №316/04-61-22-1.
Згідно висновків акту, перевіркою встановлено порушення позивачем:
1) п. 198.1, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суми податку на додану вартість на загальну суму 11 285 559 грн., у т.ч. за жовтень 2012 року 356 040,0 грн., у т.ч. за листопад 2012 року 193 080,0 грн., у т.ч. за грудень 2012 р. 40 536,0 грн., у т.ч. за січень 2013 року на 4 395 903,0 грн., у т.ч. за лютий 2013 року на 5 544 000 ,0 грн., у т.ч. за березень 2013 року на 756 000,0 грн.
2) п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, пп. 138.10.3, пп. 138.10.2. п. 138.10 ст. 138, пп.138.8.5 п.138.8 ст. 138 Податкового кодексу України - занижено суми податку на прибуток на загальну суму 9 067 292,0 грн.
3) п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176, з урахуванням пп. 164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, що призвело до несплати податку з доходів фізичних осіб у лютому та жовтні 2013 р. у сумі 10 895,96 грн.
4) п.п. 164.2.11. п. 164.2 ст. 164, пп. 170.9.1. пп. 170.9.2 п. 170.9 ст. 170 Податкового кодексу України, що призвело до несплати податку з доходів фізичних осіб у січні, вересні та лютому 2013 року у сумі 3 481,92 грн.
З акту перевірки та пояснень представника відповідача випливає, що наймані особи ТОВ «Снек Експорт» у періоді, що перевірявся, здійснювали оплату в готівковій формі за авіаквитки для закордонних відряджень, та отримували відшкодування від підприємства - працедавця за понесені витрати. За наслідками відряджень складені авансові звіти.
ТОВ «Снек Експорт» для перевірки не надані документи, які підтверджують фактичне використання оплачених електронних авіаквитків відрядженими особами - посадкові талони.
Інформація про відряджених працівників, накази про відрядження, авансові звіти, вартість квитків та маршрути пересування, по яких відсутні посадкові талони, наведені у таблиці № 7 до акту.
Згідно таблиці №7 Генеральний директор ОСОБА_5 перебував у відрядженні та здійснював вильоти за маршрутом Київ-Амстердам - Філадельфія - Париж - Київ.; вартість квитка 8 604,00 грн.
Директор департаменту маркетингу ОСОБА_6 перебував у відрядженні та здійснював вильоти за маршрутом: Київ - Амстердам - Філадельфія - Париж - Київ.; Київ-Тбілісі-Київ; вартість квитків 8 604,00 грн. та 2 328,00 грн. відповідно.
Заступник директора з економіки ОСОБА_7 перебував у відрядженні та здійснював вильоти за маршрутом Київ-Тбілісі, вартість квитка складає 2 121,00 грн.
Начальник планово-економічного відділу ОСОБА_8 перебувала у відрядженні та здійснювала вильоти за маршрутом Київ-Тбілісі-Київ, вартість квитка становила 4 360,00 грн.
Заступник директора по збуту ОСОБА_9 перебував у відрядженні та здійснював вильоти за маршрутом Київ-Тбілісі-Київ, вартість квитка 2 830,00 грн.
Аудитор підприємства позивача ОСОБА_10 перебував у відрядженні та здійснював вильоти за маршрутом Дніпропетровськ - Київ - Тбілісі - Київ - Дніпропетровськ, вартість квитка 4 886,00 грн.
Технічний директор ОСОБА_11 перебував у відрядженні та здійснював вильоти за маршрутом: Дніпропетровськ - Київ - Тбілісі - Київ - Дніпропетровськ, вартість квитка складає 4 360,00 грн.
Менеджер з питань регіонального розвитку ОСОБА_12 перебував у відрядженні та здійснював вильоти за маршрутом Київ - Баку - Тбілісі - Київ, вартість квитка складає 4 379,00 грн.
Помічник генерального директора ОСОБА_13 перебував у відрядженні та здійснював вильоти за маршрутом: Дніпропетровськ - Київ - Тбілісі - Київ - Дніпропетровськ, вартість квитка 4 886,00 грн.
Начальник оперативного маркетингу ОСОБА_14 перебував у відрядженні та здійснював вильоти за маршрутом: Київ - Тбілісі - Київ, вартість квитка становила 2 830,00 грн.
Начальник відділу забезпечення упаковкою ОСОБА_15 перебував у відрядженні та здійснював вильоти за маршрутом: Київ - Тбілісі - Київ, вартість квитка 2 830,00 грн.
Начальник відділу забезпечення сировини ОСОБА_16 перебував у відрядженні та здійснював вильоти за маршрутом: Київ - Тбілісі - Київ, вартість квитка 2 830,00 грн.
Начальник відділу розвитку виробництва ОСОБА_17 перебував у відрядженні та здійснював вильоти за маршрутом: Київ - Тбілісі - Київ, вартість квитка 2 830,00 грн.
Таким чином за період, що перевірявся, всього придбано квитків на суму 61 508, 00 грн.
Вартість квитків відповідач відносить до додаткового блага.
Відповідно до підпункту 14.1.47. п. 14.1. ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
Згідно п.п. 37 п. 1 ст.1 р.1 Повітряного кодексу України від 19.05.2011 р. № 3393-VІ, електронний квиток це електронний документ, що включає маршрут - квитанцію, видану авіаперевізником або від імені авіаперевізника, електронні купони - у разі використання, документ для посадки.
Електронний купон це частина авіаквитка, яка зберігається в базі даних автоматизованої системи перевізника.
Посадковий талон це документ, який видається пасажиру при реєстрації, та являється документом для посадки на літак.
Згідно пп. 140.1.7 п. 140.1 ст. 140 ПК України, витрати на проїзд можуть бути включені до складу витрат платника податку лише за наявності підтвердних документів, що засвідчують вартість цих витрат у вигляді транспортних квитків або транспортних рахунків, у тому числі електронних квитків за наявності посадкового талона та документа про сплату за всіма видами транспорту.
У відповідності з п.п. г) п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи, отримані платником податку як додаткове благо у вигляді суми грошового або майнового відшкодування будь - яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов'язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно ПКУ.
Отже, витрати на проїзд включаються до складу витрат платника податку лише за наявності стверджуючих документів, що засвідчують вартість цих витрат, зокрема у вигляді транспортних квитків.
Як вбачається з матеріалів справи генеральний директор ОСОБА_5 перебував у відрядженні у США, м. Філадельфія, період відрядження: 08.02.2013 р. - 18.02.2013 р. Факт відрядження підтверджується наказом № 05/02-К від 05.02.13 р. про відрядження ОСОБА_5, звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № АО-0000028 від 18.02.2013 року, паспортом ОСОБА_5 для виїзду за кордон з відміткою уповноваженого органу м. Філадельфія (США) про перетин кордону США 09.02.2013 року та транспортним авіаквитком від 15.01.2015 р.
Директор департаменту маркетингу ОСОБА_6 також перебував у відрядженні у США, м. Філадельфія. Факт відрядження підтверджується наказом № 06/02-К від 06.02.2013 р. про відрядження ОСОБА_6, звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № А0-0000029 від 21.02.2013 року, паспортом для виїзду за кордон з відміткою уповноваженого органу м. Філадельфія (США) про перетин кордону США 09.02.2013 року та транспортним авіаквитком від 15.01.2015 р. Аналогічно підтверджене відрядження директору департаменту маркетингу ОСОБА_6 в Грузію в період з 17.02.13 р. по 20.02.2013 р.
Необхідність наявності посадкового талону та документа про сплату за всіма видами транспорту передбачена тільки для електронних квитків. Позивачем до перевірки були надані не електронні квитки, а безпосередньо транспортні квитки у паперовому вигляді для відряджених: ОСОБА_5 та ОСОБА_6
По іншим відрядженим було надано електронні квитки без посадкових талонів.
Твердження ДПІ щодо необхідності надання посадкових талонів за наявності транспортних квитків у паперовому вигляді не відповідає вимогам податкового законодавства.
Крім того, в акті перевірки відповідач прийшов до висновку, що ТОВ «Снек Експорт» у періоді, що перевірявся, сума добових найманих осіб ТОВ «Снек Експорт», що перебували у закордонних відрядженнях, повинна оподатковуватися податком на доходи фізичних осіб. Викладену позицію Лівобережна ДПІ обґрунтувала відсутністю відміток Державної прикордонної служби в закордонних паспортах співробітників.
Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 р. № 1710-VI відмітки про перетинання державного кордону у паспортних документах громадян України не проставляються, за винятком випадків їх особистого звернення з метою проставлення такої відмітки. Тому й цілком можлива відсутність відмітки про перетин державного кордону України у закордонному паспорті працівників, які перебували у відрядженнях.
Як було зазначено вище, генеральний директор ТОВ «Снек Експорт» ОСОБА_5 та директор по маркетингу ТОВ «Снек Експорт» ОСОБА_6 перебували у відрядженні у США. Факт перетину кордону США вищезазначеними керівниками підприємства підтверджується відмітками уповноваженого державного органу м. Філадельфія (США) про перетин кордону США від 09.02.2013 року.
Працівники ТОВ ОСОБА_5 та ОСОБА_6 фактично були у закордонних відрядженнях у США, здійснювали переговори про співробітництво з постачальниками сировини. При цьому вони надали не електронні, а безпосередньо транспортні квитки у паперовому вигляді. Факт перетину кордону США вищезазначеним керівниками підприємства підтверджується відмітками уповноваженого державного органу США.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що вартість авіаквитків, які використовували ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при відрядженнях до США та Грузії не є додатковим благом, так як квитки були використані вказаними особами у межах відряджень. Також суд вважає, що належним чином підтверджено факт знаходження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у відрядженні з 08.02.13 р. по 18.02.13 р. у США, та відповідно, правомірного використання ними добових на загальну суму 17 000 грн.
Щодо авіаквитків інших працівників позивача, суд погоджується з позицією податкового органу, так як за наявності електронних квитків до перевірки не були надані посадкові талони.
Відповідно до ст. 94 КАС України, враховуючи часткове задоволення адміністративного позову, суд також вважає за необхідне присудити з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати у розмірі 1,98 грн.
Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Присудити з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" судові витрати у розмірі 1,98 грн.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 08 червня 2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 08 червня 2015 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник