Справа № 826/774/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 червня 2015 року № 826/774/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Гарник К.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до третя особа Головного управління Держземагенства у м. Києві Державне агентство з земельних ресурсів України
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Держземагенства у м. Києві (далі по тексу - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне агентство з земельних ресурсів України (далі по тексту - третя особа) в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держземагентства у місті Києві від 03.07.2014 № 2/0/13-14 "Про затвердження Інформаційних та Технологічних карток до кожної адміністративної послуги, які надаються Головним управлінням Держземагентства у місті Києві" в частині затвердження інформаційної кратки адміністративної послуги "Надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем)";

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держземагентства у місті Києві, оформлене листом від 16.12.2014 № 31-26-0.21-7232/2-14 про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 щодо надання йому довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) відносно земельної ділянки, що зазначена на доданих до заяви графічних матеріалах;

- зобов'язати Головне управління Держземагентства у місті Києві на підставі поданої заяви видати ОСОБА_1 довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) відносно земельної ділянки, що зазначена на доданих до заяви графічних матеріалах;

- зобов'язати Головне управління Держземагентства у місті Києві подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києві від 30 квітня 2015 року адміністративну справу № 826/774/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 14 травня 2015 року.

У судовому засіданні 14 травня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представники відповідача та третьої особи заперечили проти позовних вимог.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

17 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держземагентства у місті Києві з повідомленням про те, що ним на розгляд відповідача надаються:

1) заява про надання відомостей з Державного земельного кадастру (за формою згідно з додатком № 42 до Порядку ведення Державного земельного кадастру;

2) копія документа, що посвідчує особу (паспорт на ім'я ОСОБА_1);

3) графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки;

4) клопотання про отримання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) довільної форми;

5) графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

У заяві про надання відомостей з Державного земельного кадастру позивач запитував відомості щодо земельної ділянки, яка розташована в Деснянському районі м. Києва (хутір Биківня) і зазначена на доданих до заяви графічних матеріалах.

Листом від 16 грудня 2014 року № 31-26-0.21-7236/1-14 Головне управління Держземагентства у місті Києві повідомило ОСОБА_1, що у поданій останнім заяві не зазначено кадастрового номеру земельної ділянки, щодо якої необхідно надати витяг з Державного земельного кадастру. Також, оскільки позивачем не додано документу, який підтверджує оплату послуг з надання витягу з Державного земельного кадастру, подані документи повертаються без розгляду.

Крім того, у частині надання довідки форми 6-зем відповідач, посилаючись на інформаційну картку адміністративної послуги, затверджену наказом Головного управління Держземагентства у місті Києві від 03.07.2014 № 2/0/13-14, довів до відома позивача про необхідність надання наступних документів:

-копії паспорта та ідентифікаційного коду заявника;

-копії документа, що підтверджує повноваження діяти від імені заявника (у разі подання заяви уповноваженої заявником особи);

-копії паспорта та ідентифікаційного номеру (у разі подання заяви уповноваженою особою);

-копії документа, що посвідчує право на земельну ділянку (за наявності) або копії рішень уповноважених органів про передачу земельної ділянки у власність/користування (у випадку, якщо земельна ділянка передана до 2013 року);

-копії дозволу на розроблення проекту землеустрою;

-графічні матеріали, на яких зазначено місце розташування земельної ділянки (черговий кадастровий план).

За таких обставин, ОСОБА_1 запропоновано повторно звернутись для подачі заяви щодо надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями разом із доданими до неї документами до Головного управління Держземагентства у місті Києві.

Позивач посилають на протиправність наказу Головного управління Держземагентства у місті Києві від 03.07.2014 № 2/0/13-14 "Про затвердження Інформаційних та Технологічних карток до кожної адміністративної послуги, які надаються Головним управлінням Держземагентства у місті Києві" та відмови відповідача, оформленої листом від 16 грудня 2014 року № 31-26-0.21-7236/1-14, як на таку, що порушує права та законні інтереси позивача, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із даним позовом.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд приходить до наступного.

Відповідно до пункту 166 постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» встановлено, що для отримання витягу з Державного земельного кадастру, довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), викопіювання з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру, засвідченої копії документа Державного земельного кадастру та витягу з нього заявник або уповноважена ним особа за дорученням власника земельної ділянки, або нотаріус відповідно до пункту 17 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» під час вчинення правочину щодо земельної ділянки подає Державному кадастровому реєстраторові:

1) заяву за формою згідно з додатком 42;

2) документ, що підтверджує оплату послуг з надання витягу з Державного земельного кадастру або довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), або викопіювання з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру, або засвідченої копії документа Державного земельного кадастру та витягу з нього (крім випадків, визначених пунктом 165 цього Порядку);

3) документ, який підтверджує повноваження діяти від імені заявника (у разі подання заяви уповноваженою заявником особою).

Матеріали справи свідчать, що позивачем на адресу Головного управління Держземагенства у м. Києві подано заяву про надання відомостей з Державного земельного кадастру за формою згідно Додатку 42 до наведеної вище постанови Кабінету Міністрів України.

Проте, в порушення вимог зазначеного Порядку позивачем не було подано документу, що підтверджує оплату послуг з надання витягу Державного земельного кадастру.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні законні підстави для видачі ОСОБА_1 витягу з Державного земельного кадастру, а тому підстав для скасування рішення відповідача у цій частині судом не встановлено.

У частині дій відповідача щодо не видачі ОСОБА_1 довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем), суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 3 статті 50 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року № 858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, серед іншого, довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями.

Згідно додатку № 3 «Переліку адміністративних послуг, що надаються Державним агентством земельних ресурсів та його територіальними органами на безоплатній основі», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2011 року № 835 «Деякі питання надання Державним агентством земельних ресурсів та його територіальними органами адміністративних послуг», надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) віднесено до переліку адміністративних послуг, що надаються Державним агентством земельних ресурсів та його територіальними органами на безоплатній основі.

Правові засади реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері надання адміністративних послуг визначаються Законом України «Про адміністративні послуги» від 06 вересня 2012 року № 5203-VI (далі - Закон № 5203).

Згідно статті 1 наведеного Закону адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону.

Частиною другою статті 3 Закону № 5203 встановлено, що надання адміністративних послуг здійснюється відповідно до цього Закону з урахуванням особливостей, визначених законами, які регулюють суспільні відносини у відповідних сферах.

Відповідно до частини третьої статті 3 вказаного Закону вимоги цього Закону поширюються на надання суб'єктом надання адміністративних послуг витягів та виписок з реєстрів, свідоцтв, довідок, копій, дублікатів документів та інші передбачені законом дії, у результаті яких суб'єкту звернення, а також об'єкту, що перебуває в його власності, володінні чи користуванні, надається або підтверджується певний юридичний статус та/або факт.

Статтею 5 наведеного Закону визначено, що виключно законами, які регулюють суспільні відносини щодо надання адміністративних послуг, встановлюються перелік та вимоги до документів, необхідних для отримання адміністративної послуги.

Частиною першою статті 8 Закону № 5203 передбачено, що суб'єктом надання адміністративних послуг на кожну адміністративну послугу, яку він надає відповідно до закону, затверджуються інформаційна і технологічна картки, а у разі якщо суб'єктом надання є посадова особа, - органом, якому вона підпорядковується.

Відповідно до частини другої статті 8 наведеного Закону інформаційна картка адміністративної послуги містить інформацію про: 1) суб'єкта надання адміністративної послуги та/або центр надання адміністративних послуг (найменування, місцезнаходження, режим роботи, телефон, адресу електронної пошти та веб-сайту); 2) перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, порядок та спосіб їх подання, а у разі потреби - інформацію про умови чи підстави отримання адміністративної послуги; 3) платність або безоплатність адміністративної послуги, розмір та порядок внесення плати (адміністративного збору) за платну адміністративну послугу; 4) строк надання адміністративної послуги; 5) результат надання адміністративної послуги; 6) можливі способи отримання відповіді (результату); 7) акти законодавства, що регулюють порядок та умови надання адміністративної послуги. Інформаційна картка адміністративної послуги розміщується суб'єктом надання адміністративних послуг на його офіційному веб-сайті та у місці здійснення прийому суб'єктів звернень.

Таким чином, виключно в законі, а також в інформаційній картці, визначено перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, порядок та спосіб їх подання.

Наказом Головного управління Держземагентства у м. Києві від 03 липня 2014 року № 2/0/13-14 «Про внесення змін до наказу Головного управління Держземагентства у м. Києві від 08 квітня 2013 року № 40», який був чинним на момент звернення ОСОБА_1 до відповідача та надання відповідачем відповіді на зазначене звернення, внесено зміни до інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надаються Головним управлінням Держземагентства у м. Києві.

Пунктом 9 затвердженої вказаним вище наказом інформаційної картки адміністративної послуги - надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) передбачено, що підставою для одержання адміністративної послуги є відповідна заява з додатками.

Пунктом 10 вказаної інформаційної картки визначено вичерпний перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, зокрема, для фізичних осіб: копія паспорта та ідентифікаційного коду заявника; копія документа, що підтверджує повноваження діяти від імені заявника (у разі подання заяви уповноваженої заявником особи); копія паспорта та ідентифікаційного номеру (у разі подання заяви уповноваженою особою); копія документа, що посвідчує право на земельну ділянку (за наявності) або копії рішень уповноважених органів про передачу земельної ділянки у власність/користування (у випадку, якщо земельна ділянка передана до 2013 року); копія дозволу на розроблення проекту землеустрою; графічні матеріали, на яких зазначено місце розташування земельної ділянки.

Пунктом 12 вказаної інформаційної картки визначено, що дана послуга є безоплатною.

Оскільки позивачем не було додано вичерпного переліку документів, встановленого пунктом 10 інформаційної картки, й, зокрема, копії документа, що посвідчує право на земельну ділянку (за наявності) або копії рішень уповноважених органів про передачу земельної ділянки у власність/користування (у випадку, якщо земельна ділянка передана до 2013 року) та копії дозволу на розроблення проекту землеустрою, суд приходить до висновку про правомірність залишення відповідачем документів позивача без розгляду.

При цьому з відповіді Головного управління Держземагентства у м. Києві від 16 грудня 2014 року № 31-26-0.21-7236/1-14 вбачається, що позивачу запропоновано повторно звернутися з відповідною заявою та необхідними документами, а також зазначено дні прийому відповідача.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, з аналогічною вимогою про надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель, яка була відхилена листом Головного управління Держземагенства в м.Києві від 26 грудня 2013 року № 5632, позивач звертався до суду з адміністративним позовом, проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року по справі № 826/1226/14 в задоволенні вказаної вимоги було відмовлено.

У свою чергу, як вбачається із поданих позивачем документів під час звернення позивача до Головного управління Держземагентства у місті Києві з повідомленням від 17 листопада 2014 року, останнім не було враховано висновки суду викладені в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року по справі № 826/1226/14.

В частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держземагентства у місті Києві від 03 липня 2014 року № 2/0/13-14 суд зазначає, що дана вимога задоволенню не підлягає, позаяк пунктом 4 наказу Головного управління Держземагентства у місті Києві від 19 грудня 2014 року № 30/0/13-14 наказ Головного управління Держземагентства у місті Києві від 03 липня 2014 року № 2/0/13-14 визнано таким, що втратив чинність, й, отже, відсутні підстави для скасування такого наказу судом.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання Головного управління Держземагентства у місті Києві подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд зазначає, що таким правом суд наділений згідно положень статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ухвалення судового рішення в адміністративній справі не на користь суб'єкта владних повноважень.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, відсутні і підстави для зобов'язання суб'єкта владних повноважень подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає позовні вимоги необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник