Справа № 357/2949/15-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/2949/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Гапоненко А. П. Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Беспалова О.О., суддів: Грибан І.О., Губської О.А., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_2, управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київській області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київській області про визнання дій протиправними та зобов"язання проведення перерахунку доплат до пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2015 р. позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні у позовних вимог та постановити нову про задоволення позову в цій частині.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та постановити нову про відмову у задоволенні позову в цій частині.

У відповідності до ст. 197 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду з позовом.

Судом встановлено, що позивач є непрацюючим пенсіонером та потерпілою від Чорнобильської катастрофи, має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 від 17.07.2003 року, проживає у місті Біла Церква, яке віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю. З 08 липня 2003 року позивачу встановлена друга група інвалідності, захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС, отримує пенсіє по інвалідності, а також має статус дитини війни. Крім цього позивач є дружиною померлого громадянина із числа потерпілих категорії 1, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Тому в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний був здійснювати нарахування та виплату позивачу з 1 січня 2014 року по 02.08.2014 року пенсійне забезпечення у відповідності до ст. ст. 39,50,52,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також надбавки дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» однак допустив протиправну бездіяльність, порушивши пенсійні права позивача, які підлягають судовому захисту.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується у повному обсязі, зважаючи на те, що Законом України від 31 липня 2014 року №1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набув чинності 03.08.2014 року, внесені зміни до Прикінцевих положень Закону №719-VII. Зокрема Прикінцеві положення Закону №719-VII доповнено статтею 6-7 такого змісту: установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 13, ст. 178 із наступними змінами), статей 5 та 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., N 4, ст. 94 із наступними змінами), Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., N 15, ст. 111 із наступними змінами), статей 14, 22, 37 та 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 29, ст. 399 із наступними змінами), пункту «ж» частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 4, ст. 19 із наступними змінами), статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 45, ст. 425 із наступними змінами), статті 43 Гірничого закону України (Відомості Верховної Ради України, 1999 р., N 50, ст. 433 із наступними змінами), статей 6 1, 6 2, 6 3 та 6 4 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» (Відомості Верховної Ради України, 2000 р., N 24, ст. 182 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Натомість, зважаючи на те, що позивач звернулася до суду з адміністративним позовом 02.03.2015 р., суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2014 р. задоволенню не підлягають.

В апеляційній скарзі позивач вважає, що нею строк звернення до суду з позовом не пропущено, зважаючи на те, що пенсія є періодичним платежем.

В свою чергу судом першої інстанції не враховано, що у відповідності до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Натомість, відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом 02.03.2015 р.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2014 р. підлягають залишенню без розгляду.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, колегія суддів зазначає, що підстави для подання звіту відсутні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача частково спростовують позицію суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні частини позовних вимог та апеляційним судом приймаються в якості належних, а доводи апеляційної скарги відповідача позиції суду першої інстанції не спростовують та апеляційним судом відхиляються.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, але з порушенням норм процесуального права, колегія суддів апеляційної інстанції вбачає підстави для його часткового скасування.

Керуючись ст.ст. 160, п. 2 ч. 1 ст. 197, ст.ст. 198, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київській області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київській області про визнання дій протиправними та зобов"язання проведення перерахунку доплат до пенсії залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київській області про визнання дій протиправними та зобов"язання проведення перерахунку доплат до пенсії задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2015 р. в частині відмови у задоволенні позовних вимог з 01.01.2014 р. по 30.06.2014 р. скасувати.

Позовні вимоги в цій частині залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

.

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.