Справа № 2270/2640/11
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2015 року м. Київ К/9991/2144/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому

на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.12.2011

у справі № 2270/2640/11

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінерал-Агротрейд»

до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому,

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Таврійська агрохімічна компанія»

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Мінерал-Агротрейд» звернулося до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Хмельницькому від 07.02.2011 № /37 та № /38.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.05.2011 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.12.2011 скасовано постанову суду першої інстанції, позов задоволено повністю.

ДПІ у м. Хмельницькому подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції. Посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права: п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996 ХІV.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ДПІ у м. Хмельницькому проведено планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 03.03.2008 по 30.09.2010, за результатами якої складено акт від 14.01.2011 № 201/3. Цим актом перевірки зафіксовано порушення позивачем вимог:

- п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 28767 грн.;

- п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток у сумі 41918 грн.

Податковий орган вважає, що позивачем неправомірно включено до складу валових витрат та до складу податкового кредиту витрат та податку на додану вартість відповідно за операціями з ТОВ «Таврійська агрохімічна компанія» щодо придбання агентських послуг за договором від 05.01.2009 № 1/ПОС/ТАК-09, що мав нереальний характер.

Реальність вказаних господарських операцій поставлена відповідачем під сумнів з тих мотивів, що позивачем у підтвердження фактичного здійснення операцій з ТОВ «Таврійська агрохімічна компанія» не надано належним чином оформлених первинних документів. Відповідач вказує на те, що укладені за наслідками виконання агентських зобов'язань договори від 05.02.2009 № 1/МАТ/МА-09 та № 2/МАТ/МА-09 щодо поставки мінеральних добрив ТОВ «Мінагромакс» та ТОВ «Агроклойдак» відповідно мають типовий характер, в договорах неточно зазначені номери довіреностей на право підписання договорів поставки.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.02.2011 № /37 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 28767 грн. основного платежу та 7192 грн. штрафних (фінансових) санкцій; податкове повідомлення-рішення від 07.02.2011 № /38 про визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 41918 грн. основного платежу та 10480 грн. штрафних (фінансових) санкцій

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо правомірності формування позивачем валових витрат та податкового кредиту за господарськими операціями з ТОВ «Таврійська агрохімічна компанія» з огляду на таке.

Для надання правової оцінки формуванню платником податку на прибуток валових витрат, а платником податку на додану вартість податкового кредиту з такого податку необхідно застосовувати положення ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94 ВР та п.п. 7.2, 7.4, 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР, якими регламентувався порядок визначення валових витрат та податкового кредиту на час виникнення спірних правовідносин.

За умови реального здійснення платником податку господарських операцій з придбання товарів (послуг), які призвели до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю, за відсутністю з боку такого платника порушення вказаних вище вимог законів при формуванні валових витрат та податкового кредиту, останній не може бути позбавлений такого права.

У результаті дослідження питання щодо фактичного вчинення позивачем господарських операцій з придбання у ТОВ «Таврійська агрохімічна компанія» агентських послуг судом апеляційної інстанції встановлено, що господарські операції позивача підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та які оцінені судом апеляційної інстанції як такі, що відповідають дійсності. Суд апеляційної інстанції безпосередньо дослідив договір про надання агентських послуг, договори поставки, податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт, видаткові накладні, банківські виписки тощо.

Деякі дефекти в оформленні документів (зокрема відсутність окремих реквізитів або неточності в їх заповненні), за наявності інших первинних документів, якими підтверджується факт реального придбання платником податку (покупцем) товарів (послуг), не можуть розглядатися як самостійні підстави для висновку про відсутність реального здійснення господарських операцій.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції знаходить обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про протиправність оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.12.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою, поданою безпосередньо до Верховного Суду України у порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун