Справа № 2а-3302/10/0770
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 червня 2015 року м. Київ К/800/25309/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Смокович М.І., розглянувши касаційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року у справі за позовом Закарпатського обласного центру зайнятості до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення штрафу,

в с т а н о в и в :

Закарпатський обласний центр зайнятості звернувся до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення штрафу у розмірі 17760,00 гривень.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року, позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Закарпатського обласного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття заборгованість у сумі 17760,00 гривень.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга, в якій скаржник просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що 12 липня 2010 року Інспекцією з контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення Закарпатського обласного центру зайнятості була проведена перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з питань додержання законодавства про зайнятість населення, за результатами проведення якої складено акт про порушення законодавства України про занятість населення № 2.

В акті зафіксовано факт використання відповідачем праці іноземця без отримання передбаченого законодавством дозволу на його працевлаштування в Україні, а саме встановлено, що відповідач на умовах трудового договору № 10603 від 25 червня 2010 року використовує в якості продавця товарів у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" в місті Берегово Закарпатської області громадянку Російської Федерації ОСОБА_3.

Разом з цим, вищезазначеним актом на підставі статті 8 Закону України "Про зайнятість населення" відповідачу запропоновано протягом одного місяця сплатити штраф у двадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати у розмірі 17680,00 гривень.

Однак у зазначений строк фізична особа-підприємець ОСОБА_2 призначений штраф не сплатив.

Враховуючи зазначені обставини, суди попередніх інстанцій задовольнили позовні вимоги Закарпатського обласного центру зайнятості в повному обсязі.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, такий висновок судів попередніх інстанцій відповідає обставинам справи та положенням статті 8 Закону України "Про зайнятість населення" (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), в якій передбачено, що Роботодавці мають право на використання праці іноземців та осіб без громадянства на умовах трудового договору лише за наявності виданого роботодавцю державною службою зайнятості дозволу на використання праці іноземців та осіб без громадянства, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Порядок видачі, продовження терміну дії та анулювання дозволів на використання праці іноземців та осіб без громадянства визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку видачі, продовження строку дії та анулювання дозволів на використання праці іноземців та осіб без громадянства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 322 від 08 квітня 2009 року, дозвіл на використання праці іноземця та особи без громадянства, що надає право роботодавцю тимчасово використовувати працю іноземця на конкретному робочому місці або певній посаді, видається роботодавцю у разі відсутності в країні (регіоні) працівників, спроможних виконувати відповідні роботи, або наявності достатніх обґрунтувань доцільності використання праці іноземця, якщо інше не передбачене міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Дозвіл на використання праці іноземця видається роботодавцю Державним центром зайнятості або за його дорученням центром зайнятості Автономної Республіки Крим, обласними, Київським та Севастопольським міськими центрами зайнятості.

Дозвіл на використання праці іноземця видається роботодавцю, що зареєстрований у центрі зайнятості як платник страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та не має заборгованості перед ним.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись частинами 5, 6 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року у справі за позовом Закарпатського обласного центру зайнятості до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення штрафу.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України М.І. Смокович

Суддя М.І. Смокович