Справа № 812/56/15
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 червня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/56/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Секірської А.Г.,

за участю секретаря - Барашко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Кремінського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми матеріального забезпечення у розмірі 1481,76 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Краснолуцький міський центр зайнятості (далі - Позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення суми матеріального забезпечення у розмірі 1481,76 грн., в обґрунтування якого послався на наступне.

З 13.11.2013 по 10.02.2014 в Краснолуцькому міському центрі зайнятості відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» перебував на обліку як безробітний громадянин ОСОБА_1 13.11.2013 позивачем відповідачеві на підставі його заяви від 13.11.2013 надано статус безробітної особи з виплатою допомоги по безробіттю. На підставі абз.2 ч.1 ст.20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» було проведено звірку достовірності даних, які є підставою для надання виплати матеріального забезпечення з урахування страхового стажу безробітним особам та даними, отриманими за результатами інформаційного обміну між Державним центром зайнятості та Державною податковою службою України.

За даними обміну інформацією з'ясовано, що відповідач отримував стипендію у 4 кварталі 2013 року (час перебування на обліку). За результатами перевірки достовірності наданих особою під час отримання права на виплату матеріального забезпечення (акт № 263 від 10.06.2014) встановлено, що ОСОБА_1 згідно листа від 27.05.2014 № 226, наданого керівництвом ДНЗ «Красно луцький центр професійно - технічної освіти» навчається у закладі з 01.09.2012. Академічну стипендію отримував з 01.07.2013 по 31.12.2013 згідно наказу від 01.07.2013 № 142. Дата закінчення навчання - 28.06.2015.

У зв'язку з викладеним директор Краснолуцького міського центру зайнятості видав наказ № 120 від 13.06.2014 про повернення відповідачем одержаних ним коштів у сумі 1481,76 грн. за період з 20.11.2013 по 10.02.2014. 16.06.2014 боржнику направлено повідомлення про необхідність повернення коштів за період з 20.11.2013 по 10.02.2014 у сумі 1481,76 грн. Станом на 31.03.2015 відповідачем одержані ним кошти не повернуті.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Краснолуцького міського центру зайнятості суму матеріального забезпечення у розмірі 1481,76 грн.

Ухвалою суду від 26.05.2015 допущено процесуальне правонаступництво позивача, замінено Краснолуцький міський центр зайнятості його правонаступником - Кремінським районним центром зайнятості.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, у вступній частині позовної заяви та матеріалах позову зазначено адресу відповідача: АДРЕСА_1.

На судовий запит від 14.04.2015 Управління Державної міграційної служби України у Луганській області надало відповідь від 05.05.2015 № 12/44-2973, згідно якої здійснити перевірку та надати відомості щодо громадянина ОСОБА_1 щодо його реєстрації або зняття з реєстраційного обліку, документування паспортом громадянина України та інші персональні дані неможливо (а.с.38).

Актом № 397 з питань діловодства та функціонування комп'ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" від 28.05.2015 встановлено неможливість надіслання поштового відправлення у даній адміністративній справі відповідачу, оскільки згідно листа в.о.директора ЛД УДППЗ "Укрпошта" від 24.02.2015 № 113 з 07.11.2014 не здійснюється пересилання пошти у Луганській області до/з міст обласного значення, зокрема, м. Красний Луч.

Крім того, інформацію про дату розгляду даної справи розміщено на офіційному веб-сайті Луганського окружного адміністративного суду adm.lg.court.gov.ua.

Таким чином, судом вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки і перепідготовки, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово не працюючих громадян у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, створюється державна служба зайнятості, діяльність якої здійснюється під керівництвом Міністерства праці та соціальної політики України, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Державна служба зайнятості складається з: Державного центру зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України, центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських, районних, міськрайонних, міських і районних у містах центрів зайнятості, центрів організації професійного навчання незайнятого населення і центрів професійної орієнтації населення, інспекцій по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення.

Відповідно до підпункту «б» пункту 3 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» громадяни, що проживають на території держави на законних підставах громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України «Про особисте селянське господарство» належать до зайнятого населення.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону, безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Згідно з абзацом 1 ч.3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

У відповідності ст. 39 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»передбачено, що спори, які виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №219 від 14.02.2007 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до п.7 цього Порядку.

Згідно з п. 7 Порядку рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

У відповідності до п. 9 Порядку передбачено, що рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 13.11.2013 подано заяву до Краснолуцького МЦЗ про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, в якій зазначено, що він через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів (а.с.12).

13.11.2013 ОСОБА_1 надано статус безробітного, призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю; 13.02.2014 припинено виплати у зв'язку з працевлаштуванням , що підтверджується додатком № 2 до Персональної картки № 00007 (а.с.11).

10.06.2014 головним спеціалістом - бухгалтером відділу фінансів та бухгалтерського обліку Пестовою О.І. складено акт № 263 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", згідно висновків якого ОСОБА_1 не надав до центру зайнятості відомості, що впливають на виплати матеріального забезпечення, а саме - на момент надання статусу навчався в ДНЗ "КЦПТО" та отримував стипендію; кошти, отримані ОСОБА_1 за період з 20.11.2013 по 10.02.2014 у сумі 1481,76 грн., підлягають поверненню центру зайнятості у добровільному або примусовому порядку відповідно до п.3 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (а.с.13).

З довідки ДНЗ "Краснолуцький центр професійно - технічної освіти" від 27.05.2014 № 226 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно навчається на ІІ курсі в групі № 27 за професією "Слюсар з ремонту автомобілів" з 01.09.2012 (наказ про зарахування № 3 "3-УДЗ" від 21.08.2012), академічну стипендію в мінімальному розмірі отримував з 01.07 по 31.12.2013 згідно наказу № 142 від 01.07.2013, дата закінчення навчання 28.06.2015 (а.с.15).

Наказом Краснолуцького МЦЗ від 13.06.2014 № 120 прийнято рішення про повернення ОСОБА_1 в строк 15 робочих днів з дня отримання письмового повідомлення незаконно отриманих коштів за період з 20.11.2013 по 10.02.2014 в сумі 1481,76 грн. на рахунок Краснолуцького МЦЗ (а.с.14).

24.06.2014 відповідачем було отримано повідомлення від 16.06.2014 № 07/06-1623 про необхідність відшкодування незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 1481,76 грн. протягом 15 днів з дня отримання повідомлення (а.с.18).

Судом встановлено, що на час розгляду справи сума коштів у розмірі 1481,76 грн. відповідачем не перерахована. Доказів оскарження повідомлення від 16.06.2014 № 07/06-1623 відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Кремінського районного зайнятості підлягають задоволенню.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17, 18, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Кремінського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми матеріального забезпечення у розмірі 1481,76 грн. задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід.номер НОМЕР_1) на користь Кремінського районного зайнятості суму матеріального забезпечення у розмірі 1481,76 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят одна гривня 76 коп.).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Секірська