Справа № 826/1773/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/1773/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 червня 2015 року № 826/1773/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт - люкс» до Київської міської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Софіт - люкс» (далі по тексту також – позивач) з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України (надалі також – відповідач1), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (надалі також – відповідач2), в якому просило:

- визнати незаконними дії Київської міської митниці ДФС щодо незадоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» за вих. № 10-12/2/14 від 10 грудня 2014 р. щодо підготування висновку про повернення надміру сплачених коштів та повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів, контроль за справлянням яких здійснюється митним органом;

- зобов'язати Київську міську митницю ДФС підготувати та направити разом з іншими передбаченими законодавством документами висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» надмірно сплачених митних платежів у сумі 37 878,12 грн., з яких: державного мита - 4 815,01 грн. та ПДВ - 33 063,11 гривень;

- зобов'язати Київську міську митницю ДФС в порядку ч. 1 ст. 267 КАС України подати звіт про виконання судового рішення упродовж семи днів з дня набрання ним законної сили.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачем всупереч статті 301 Митного кодексу України не здійснено виплату надміро сплачених сум грошового зобов'язання, що призводить до порушення його законних прав та інтересів. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві.

Відповідачі у судове засідання явку повноважних представників не забезпечили, про час, дату і місце проведення судового розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неприбуття суд не повідомили.

Проте від відповідача1 через канцелярію суду надійшли письмові заперечення проти позову, у яких останній покликався на відсутність правових підстав для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» надмірно сплачених митних платежів у сумі 37 878,12 грн., з яких: державного мита - 4 815,01 грн. та ПДВ - 33 063,11 гривень, з огляду про що у задоволенні позову просив відмовити повністю.

Відповідач2 письмових пояснень чи заперечень щодо заявленого позову не виклав.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду про наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 11.12.2014р. позивачем в межах зовнішньоекономічного контракту від 17.03.2011р. №SEL11, укладеного з «NINGBO JIANGBEI ELEX IMP.&EXP. CO.LTD», до відповідача1 з метою митного оформлення товару подавалась митна декларація №100250001/2014/007382.

Відповідачем1 було скориговано митну вартість товару згідно рішення про коригування митної вартості від 11.02.2014 року № 100250001/2014/000038/2, яким було збільшено розмір митної вартості імпортованого позивачем товару, що призвело до збільшення розміру зборів за даною поставкою у загальному розмірі на суму 37 878,12 грн., з яких податку на додану вартість у розмірі 33 063,11 грн. та мита у розмірі 4 815,01 грн.

З підстав не згоди з рішенням відповідача1 про коригування митної вартості товарів від 11.02.2014 року №100250001/2014/000038/2, позивач звернувся з адміністративним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва про скасування вказаного рішення про коригування митної вартості та стягнення надмірно сплачених коштів у сумі 37 878,12 грн., з яких: державного мита - 4 815,01 грн. та ПДВ - 33 063,11 гривень.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року по справі № 826/6431/14, рішення про визначення митної вартості товарів № 100250001/2014/000038/2 від 11.02.2014р Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України, скасовано. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 листопада 2014 року Київській регіональній митниці Міністерства доходів і зборів України було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.

В подальшому, позивач звернувся до відповідача1 з заявою вих. № 10-12/2/14 від 10 грудня 2014 р., в якій просив підготувати висновок про повернення надмірно сплачених коштів та повернення надмірно сплачених до державного бюджету України коштів у сумі 37 878,12 грн., з яких податку на додану вартість у розмірі 33 063,11 грн. та мита у розмірі 4 815,01 грн.

За результатами розгляду відповідної заяви позивача та долучених до неї матеріалів, відповідач1 листом за вих. № 118/10/26-70-25-04 від 14 січня 2015 року, повідомив позивача про відсутність підстав для повернення коштів.

Позивач категорично не погоджуючись із доводами відповідача1 про відсутність правових підстав для повернення коштів, звернувся з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України визначено що бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України. Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу. Виключно законом про Державний бюджет України визначаються надходження та витрати Державного бюджету України.

Частиною 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України зазначено, Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського Обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до ч. ч. 1 -3 ст. 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п. 3.1, 3.3, 3.4 Порядку №25/44 сплата коштів у національній валюті, призначених для забезпечення справляння митних та інших платежів, здійснюється платниками до/або під час митного оформлення товарів з рахунків, відкритих ними в банках, у вигляді передплати та/або доплати, а також готівкою через банки на депозитні рахунки 3734, відкриті на ім'я митних органів в Головному управлінні Казначейства. Кошти, що надійшли на депозитні рахунки 3734 митних органів, згідно з Порядком №25/44, перераховуються митними органами виключно для здійснення таких операцій: - зарахування до відповідних бюджетів України; - повернення платникам помилково та/або надміру сплачених коштів.

Відповідно до Порядку № 618 для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювало оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником, головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу.

Пунктом 5 Порядку №787 встановлено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюються за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

З огляду на вищевикладене обумовлюється висновок проте, що, повернення надмірно сплачених платежів, можливо при наявності наступних чинників: наявність факту надмірної сплати коштів та звернення платника до відповідного органу.

Таким чином, чинним законодавством визначено механізм повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу чи помилково та/або надмірно сплачених до бюджету.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність митного органу, яка виявилась у не вжитті передбачених законом дій на подану позивачем заяву про повернення надміру сплачених коштів та необхідність зобов'язання Київської міської митниці ДФС підготувати висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів Товариством з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» та направити його разом з іншими передбаченими законодавством документами Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві.

Разом з тим, вимога про зобов'язання відповідача1 в порядку ч. 1 ст. 267 КАС України подати звіт про виконання судового рішення упродовж семи днів з дня набрання ним законної сили, задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Відповідно до змісту ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, має застосовуватися у виключних випадках.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, оскільки позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач1 може ухилятися від виконання рішення суду.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем1 як суб’єктом владних повноважень не доведено правомірність оспорюваних дій.

Враховуючи викладене, керуючись статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Київської міської митниці ДФС щодо незадоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» за вих. № 10-12/2/14 від 10 грудня 2014 р. щодо підготування висновку про повернення надміру сплачених коштів та повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів, контроль за справлянням яких здійснюється митним органом.

Зобов'язати Київську міську митницю ДФС підготувати та направити разом з іншими передбаченими законодавством документами висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» надмірно сплачених митних платежів у сумі 37 878,12 грн., з яких: державного мита - 4 815,01 грн. та ПДВ - 33 063,11 гривень.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» судові витрати у розмірі 560, 28 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А.Качур