Справа № 22304/09
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2010-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2010 р. справа № 14/130

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Гулій О.Г.

за участю представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2

відповідача-1: - не зявився

відповідача-2: - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

на постанову Господарського суду Кіровоградської області від 11 червня 2009 р.

у справі № 14/130

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до В-1Маловисківська міжрайонна державна податкова інспекція Кіровоградської області;

В-2 Державна податкова адміністрація в Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Господарського суду Кіровоградської області від 11 червня 2009 р. у справі № 14/130 (суддя Колодій С.Б.) в задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Маловисківської міжрайонної державної податкової інспекції Кіровоградської області та Державної податкової адміністрації в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що суд першої інстанції погоджуючись з висновками податкового органу щодо наявності порушень у господарській діяльності позивача, зазначив про правомірність нарахування штрафних (фінансової) санкцій в сумі 11345,00 грн. згідно рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 23.01.2008 р. №. Суд зазначив, що не вважає достовірними прийняті свідчення, ОСОБА_3 як належні докази по справі, оскільки всі підписані нею власноруч під час перевірки документи свідчать, що вона виконувала функції продавця приватного підприємця ОСОБА_2, власних коштів та власного товару на торговому об'єкті не мала. Будь-яких відомостей з приводу здійснення нею самостійної торгівельної діяльності під час перевірки ОСОБА_3 не надала, в той же час під розписку отримала направлення про проведення перевірки приватного підприємця ОСОБА_2, здійснила відпуск товару та підписала акт перевірки правильності проведення розрахункової операції, як продавець ПП ОСОБА_2, а також власноручно написала розписку та пояснювальну записку, як продавець ПП ОСОБА_2 З актом перевірки під розписку був ознайомлений ПП ОСОБА_2, про що свідчить його підпис на акті та відсутність з його боку зауважень до акту перевірки.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Господарського суду Кіровоградської області від 11 червня 2009 р. у справі № 14/130 як таку, що винесена з порушенням норм процесуального права. Скаржник вважає, що суд не врахував того факту, що ОСОБА_3, яка зазначена в акті перевірки, як продавець позивача, здійснює самостійно підприємницьку діяльність та самостійно незаконно реалізовує підакцизні товари без наявності ліцензії.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання зявився позивач, в судовому засіданні підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи стосовно тієї обставини, що фактично перевірка податковим органом проводилась діяльності підприємця ОСОБА_4, застосування штрафних санкцій до нього, є необґрунтованим, з урахуванням не повного зясування , на його думку, судом обставин справи, позивач просить скасувати судове рішення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На апеляційну скаргу СПД ОСОБА_2 ДПА у Кіровоградській області направлено заперечення,в яких відповідач вважає, що судове рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, скасуванню не підлягає.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 15.01.2008 року працівниками Державної податкової адміністрації у Кіровоградській області на підставі направлення №0068 від 14.01.2008 року, № 0083 від 15.01.2008 року з метою перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу щодо дотримання вимог Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг «, «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»проведено перевірку торгового павільйону , розташованого в м. Новомиргород, вул. Комсомольська, 51/20, що належить позивачу.

За результатами перевірки складено акт № НОМЕР_1 від 15.01.2008 року.

В звязку з встановленими в процесі проведення перевірки порушеннями, а саме: не проведення продавцем позивача розрахункової операції через РРО та невидачу розрахункового документа встановленого зразка, невідповідність готівкових коштів на місці здійснення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО на 2269,00 грн., здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності діючої на момент перевірки ліцензії.

Рішенням ДПІ про застосування штрафних фінансових санкцій № /0 від 23.01.08 р. до СПД ОСОБА_5 відповідно до пунктів 1,2,13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»застосована штрафна санкція в розмірі 11345 ,00 грн., в тому числі за порушення пунктів 1,2 статті 3 Закону 95 , 00 грн., за порушення пункту 13 статті 3 Закону 11250 , 00 грн., а також згідно рішення № НОМЕР_2 від 24.01.2008 р. за порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва спирту етилового , коньячного та плодового , алкогольних напоїв та тютюнових виробів»застосувала до позивача штрафну санкцію в розмірі 1700 , 00 грн.

Суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення адміністративного позову позивача, вказав на обґрунтованість та законність проведення перевірки позивача податковим органом, зазначив, що у відповідності до зібраних в процесі проведення перевірки матеріалів, що надані до справи, підстав вважати не обґрунтованим застосування штрафних санкцій по встановленим порушенням, немає.

Суд критично оцінив пояснення продавця ОСОБА_3, допитаної як свідка, стосовно того, що нею здійснено продаж власних товарів , як приватним підприємцем. Відповідно до матеріалів справи будь яких доказів зазначеного немає, всі матеріали свідчать, що вказана особа працювала у позивача в якості продавця.

Судова колегія Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду оцінюючи аргументи апеляційної скарги , відповідність зазначеного в скарзі матеріалам справи, заслухавши позивача в судовому засіданні погоджується з рушенням суду першої інстанції, вважає його прийнятим законно та обґрунтовано з урахуванням встановлених обставин по справі, та таким , що не підлягає скасуванню.

Основним доказом, покладеним позивачем на обґрунтування апеляційної скарги слугує та обставина, що продавець ОСОБА_3 діяла як субєкт підприємницької діяльності , яка самостійно здійснювала продаж власного товару, та продавши підакцизні товари, бажаючи уникнути відповідальності , діяла як наймана особа.

Судова колегія вважає, що зазначене спростовується матеріалами справи, не може бути підставою для скасування судового рішення, та застосованих штрафних санкцій, на чому наполягає позивач.

Суд оцінює докази в їх сукупності, та зазначає, що навіть якщо припустити, що позивач ОСОБА_2 не мав відношення до реалізованого ОСОБА_3 товару, а остання є окремим субєктом підприємницької діяльності, діяла на орендованому обєкті частини приміщення, яке належить позивачу, та не мала відношення до діяльності позивача, який при перевірці не був присутнім, наявність в матеріалах справи Х-звіту з реєстратора розрахункових операцій, зареєстрованого за ПП Любенко , та роздрукованого 15.01.08 р. в 14 -55, свідчить про те, що ОСОБА_3 відповідно до її пояснювальної записки на час здійснення перевірки перебувала з позивачем саме в трудових відносинах , була продавцем позивача, оскільки мала доступ до РРО, а з цього слідує, що вистроєна позивачем в апеляційній скарзі конструкція ОСОБА_3 окремий субєкт підприємницької діяльності, спростовується вищевикладеним, та не може слугувати підставою для задоволення апеляційної скарги позивача.

З урахуванням викладеного, судова колегія при розгляді апеляційної скарги дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 КАС України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують покладені в основу оскаржуваного рішення підстави та не є такими, що дають можливість скасувати судове рішення.

Керуючись ст. 196, п.1.ч.1 ст.198, 200, п.1.ч.1.ст.205, 206 КАС України, колегія суддів, - У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на постанову Господарського суду Кіровоградської області від 11 червня 2009 р. у справі № 14/130 - залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Кіровоградської області від 11 червня 2009 р. у справі № 14/130 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у місячний строк до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги.

Ухвалу в повному обсязі складено та підписано 26.04.2010 р.

Головуючий: Н.А Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: А.О. Коршун