Справа № 2а-6681/10/0470
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2010-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 червня 2010 р.Справа №2а-6681/10/0470

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Юхно І.В., розглянувши клопотання Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про забезпечення адміністративного позову

ВСТАНОВИВ:

01.06.2010р. Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська звернулась до суду з адміністративним позовом до Комунального житлового підприємства № 7 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2010р. було відкрито провадження за зазначеним адміністративним позовом та призначено справу до судового розгляду.

Одночасно з позовними вимогами позивачем було заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом заборони списання коштів з розрахункових рахунків, що відкриті Комунальним житловим підприємством № 7 в установах банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 118 КАС України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначено, що податкова застава - спосіб забезпечення податкового зобов'язання платника податків, не погашеного у строк. Податкова застава виникає в силу закону. У силу податкової застави орган стягнення має право в разі невиконання забезпеченого податковою заставою податкового зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами у порядку, встановленому законом. Пріоритет заставодержателя на задоволення вимог із заставленого майна встановлюється відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ст. 8 наведеного закону з метою захисту інтересів бюджетних споживачів активи платника податків, що має податковий борг, передаються у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно із законом та не потребує письмового оформлення.

Згідно зі п. 8.2.1 ст. 8 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Законом, суми податкового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Законом, суми податкового зобов'язання, визначеної контролюючим органом, - з дня, наступного за останнім днем граничного строку такого погашення, визначеного у податковому повідомленні.

Відповідно до п. 8.2.2. ст. 8 зазначеного закону, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-які види активів платника податків, які перебували в його власності (повному господарському віданні) у день виникнення такого права, а також на будь-які інші активи, на які платник податків набуде прав власності у майбутньому, до моменту погашення його податкових зобов'язань або податкового боргу.

Пунктом 8.6.1. статті 8 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначено, що платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, здійснює вільне розпорядження ними, за винятком операцій, що підлягають письмовому узгодженню з податковим органом:

а) купівлі чи продажу, інших видів відчуження або оренди (лізингу) нерухомого та рухомого майна, майнових чи немайнових прав, за винятком майна, майнових та немайнових прав, що використовується у підприємницькій діяльності платника податків (інших видах діяльності, які за умовами оподаткування прирівнюються до підприємницької), а саме готової продукції, товарів і товарних запасів, робіт та послуг за кошти за цінами, що не є меншими за звичайні;

б) використання об'єктів нерухомого чи рухомого майна, майнових чи немайнових прав, а також коштів для здійснення прямих чи портфельних інвестицій, а також цінних паперів, що засвідчують відносини боргу, надання гарантій, поручительств, уступлення вимоги та переведення боргу, виплату дивідендів, розміщення депозитів або надання кредитів;

в) ліквідації об'єктів нерухомого або рухомого майна, за винятком їх ліквідації внаслідок обставин непереборної дії (форс-мажорних обставин) або відповідно до рішень органів державного управління.

Таким чином, виходячи зі змісту наведених норм та позовної заяви суд приходить до висновку, що на момент звернення до суду податкове зобовязання, не погашене відповідачем у встановлений строк, забезпечено у спосіб передачі активів Приватного підприємства «Бліц-Модерн» в податкову заставу.

Суд, аналізуючи клопотання позивача, вважає заявлене клопотання необгрунтовним, оскільки активи платника податків, що має податковий борг (відповідача) знаходяться в податковій заставі та не можуть бути відчуженні без примусового погодження з податковим органом. Крім того, в обґрунтування заявленого клопотання позивачем не наведена жодна підстава в обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, не вказано також підстави, які б свідчили про ускладнення виконання чи неможливості виконання судового рішення в разі задоволення позову. Тобто не існує очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справ, та не вбачається, що незабезпечення позову судом може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, позивач просить забезпечити позов шляхом заборони списання коштів з розрахункових рахунків, що відкриті Комунальним житловим підприємством № 7 в установах банку без зазначення розміру, який є тотожнім сумі податкового боргу, тоді як в рішенні Конституційного Суду України № 2-рп/2005 від 24 березня 2005 року зазначено, що забезпечення надходження до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів здійснюється шляхом запровадження податкової застави на активи платника податків у такому розмірі, який би забезпечував гарантоване відшкодування державі несплачених податків у повному обсязі. Також поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків, яка перевищує суму податкового зобовязання чи податкового боргу, може призвести до позбавлення такого платника не тільки прибутків, а й інших активів, ставлячи під загрозу його подальшу підприємницьку діяльність аж до її припинення.

Таким чином, враховуючи наведені висновки Конституційного Суду України суд вважає не доцільним задовольнити клопотання позивача про забезпечення позову шляхом заборони списання коштів з розрахункових рахунків, що відкриті Комунальним житловим підприємством № 7 в установах банку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 117, 118, 165 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про забезпечення позову шляхом заборони списання коштів з розрахункових рахунків, що відкриті Комунальним житловим підприємством № 7 в установах банку - відмовити.

Копію ухвали направити позивачу.

На ухвалу протягом пяти днів з дня отримання її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд може бути подано заяву про її апеляційне оскарження, а протягом десяти днів після подання заяви апеляційна скарга на ухвалу суду.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, у разі її подання протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо позов про апеляційне оскарження не було подано, а у разі її подання після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

ОСОБА_1