Справа № 817/992/15
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Борискін С.А.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"10" червня 2015 р. Справа № 817/992/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" травня 2015 р. у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВТІ Промтехсервіс" до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання дій протиправними ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 06 травня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 14.04.2015 року № . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Присуджено на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВТІ Промтехсервіс" (далі-Товариство) із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову у задоволені позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги. колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі-ДПІ) позапланової документальної невиїзної перевірки питань дотримання ТОВ "ВТІ ПРОМТЕХСЕРВІС" вимог цивільного, податкового та іншого законодавства і правильності визначення об'єкту оподаткування з податку на прибуток та податку на додану вартість при купівлі та продажу товарів (робіт, послуг) по взаємовідносинах з ТОВ "Ювентус - Груп", ТОВ "Стройбуд 2012", ТОВ "Ілана Плюс", ТОВ "Міраброн Плюс", ТОВ "Еліт Трейд Компані", ТОВ "Ідлер - Буд", ТОВ "Стройбуд 2013", ТОВ "Дніпро Тренд Менеджмент" за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 та на підставі акту перевірки від 24.03.2015 року № 81/17-16-22-02/38379182 прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.04.2015 року №, яким Товариству збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 1278087,50 коп., у тому числі 1022470,00 - основне зобов'язання та 255617,50 грн. - штрафна (фінансова) санкція (т.1 а.с.38, 39-69).

Суд першої інстанції встановив, що підставою для перевірки стала постанова про призначення позапланової документальної невиїзної перевірки від 04.03.2015 року старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління МВС України за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом вчинення організованою групою фіктивного підприємництва, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, розтрати чужого майна шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч.3 ст. 209, ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 212 КК України (т.1 а.с.25-27). На виконання зазначеної постанови ДПІ було винесено наказ від 06.03.2015 року № 148, який разом з повідомленням про проведення перевірки від 06.03.2015 року № 5403/17-16-22-02 Товариство отримало 10.03.2015 року.

Згідно висновків перевірки Товариство порушило вимоги п.44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачем безпідставно до складу податкового кредиту віднесено суми ПДВ по операціях з ТОВ "Ювентус Груп", ТОВ "Стройбуд" - 2012", ТОВ "Ілана Плюс", ТОВ "Еліт Трейд Компані", ТОВ "Ідлер - Буд", ТОВ "Стройбуд - 2013", ТОВ "Дніпро ТМ", ТОВ "Міраброн Плюс", всього у сумі 1022470, 00 грн., у тому числі за : березень 2013 року - 47025,00 грн., квітень 2013 року - 50646,00 грн., травень 2013 року - 30 000,00 грн., червень 2013 року - 170522,00 грн., липень 2013 року - 152407,00 грн., серпень 2013 року - 234297,00 грн., жовтень 2013 року - 67853,00 грн., листопад 2013 року - 105653,00 грн., грудень 2013 року - 27833,00 грн., січень 2014 року - 33850,00грн., березень 2014 року - 64326,00 грн., квітень 2014 року - 12658,00 грн., травень 2014 року - 25400,00 грн., що не спричиняють реального товарного характеру та спрямовані на здійснення операцій з надання податкової вигоди ТОВ "ВТІ Промтехсервіс" та відповідно несплати податків до бюджету. Згідно з висновками податкового органу з матеріалів перевірки вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються з метою штучного формування податкового кредиту, не мають реального товарного характеру.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України та Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV).

Згідно ст.1 Закону № 996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Згідно з ч.1 ст.9 зазначеного Закону факт здійснення господарських операцій фіксується первинними документами. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальну зміну майнового стану суб'єкта господарювання, яка фіксується шляхом складення контрагентами первинних документів.

Вимога щодо реальної зміни майнового стану суб'єкта господарювання кореспондується з положеннями розділів ІІІ, V Податкового кодексу України, якими встановлено порядок формування платниками податків витрат, що враховуються при обчисленні податкового кредиту з податку на додану вартість та визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1. Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6. Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно акту перевірки Товариство за період, що перевірявся, мало взаємовідносини з: ТОВ "Ювентус Груп", ТОВ "Стройбуд" - 2012", ТОВ "Ілана Плюс", ТОВ "Еліт Трейд Компані", ТОВ "Ідлер - Буд", ТОВ "Стройбуд - 2013", ТОВ "Дніпро ТМ", ТОВ "Міраброн Плюс".

01 липня 2013 року між Товариством та ТОВ "Ювентус Груп"було укладено договір купівлі - продажу №71 (т.1 а.с.88-89), за п.1.1 якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця запчастини кар'єрного обладнання, а Покупець зобов'язується прийняти обладнання, та оплатити його на умовах договору. Згідно з п.7.1 поставка здійснюється на умовах доставка товару здійснюється Продавцем.

На виконання умов договору ТОВ "Ювентус Груп" здійснено поставку продукції, про що виписано (оформлено) відповідні документи: видаткові накладні № 38 від 03.07.2013 року на суму 28 434,00 грн.; № 32 від 19.07.2013 року на суму 285 048,00 грн.; № 9 від 12.07.2013 року; на суму 163 200, 00 грн.; податкові накладні: від 03.07.2013 року № 38 на суму ПДВ 4739,00 грн., від 12.07.2013 року № 9 на суму ПДВ 27200,00 грн., від 19.07.2013 року № 32 на суму ПДВ 47508,00 грн. Факт транспортування ТМЦ підтверджено товарно-транспортними накладними: № 03/07-01 від 03.07.2013 року, № 19/07-1 від 19.07.2013 року, № 12/07-1 від 12.07.2013 року. Оплата за отриманий товар підтверджується банківськими виписками: 05.07.2013 року на суму 191634, 00 грн., 24.07.2013 року на суму 10000, 00 грн.; 24.07.2014 року на суму 52000,00 грн., 25.07.2013 року на суму 36750, 00 грн., 31.07.2013 року на суму 110000,00 грн., 31.07.2013 року на суму 53 200,00 грн., 31.07.2013 року на суму 163200,00 грн., 31.07.2013 року на суму 4298,00 грн. 00 коп., 06.08.2013 року на суму 92000,00 грн. (т.1 а.с.90-99).

Крім того, 12 березня 2013 року між Товариством та ТОВ "Стройбуд 2012" (Продавець) укладено договір купівлі - продажу № 03/13-5 (т.1 а.с.80-81) запчастин до кар'єрного обладнання. Згідно з п. 1.2 вищевказаного договору найменування товару згідно первинних документів на партію обладнання за домовленістю сторін. Пункт 7.1 договору передбачає, що поставка товару здійснюється Продавцем, тобто ТОВ "СТРОЙБУД - 2012". На виконання зазначеного договору ТОВ "Стройбуд 2012"здійснило поставку товару, про що виписано наступні видаткові накладні: № РН - 0006 від 01.04.2013 року на суму 328 000,00 грн., № 00030 від 14.03.2013 року на суму 282 150,00 грн.; товарно-транспортні накладні: №01/04-3 від 01.04.2013 року, № 14/03-1 від 14.03.2013 року; Податкові накладні від 14.03.2013 року №30 на суму ПДВ 47025,00 грн., від 01.04.2013 року №6 на суму ПДВ 50646,00 грн.

При розгляді справи з'ясовано, що оплата за придбаний товар підтверджується банківськими виписками: від 20.07.2013 року на суму 282150,00 грн. 00 коп., від 02.04.2013 року на суму 184000 грн. 00 коп., від 03.04.2013 року на суму 70 000 грн. 00 коп., від 04.04.2013 року на суму 74 000 грн. 00 коп.

Також 29.07.2013 року за № 23 Товариством укладено договір купівлі - продажу з ТОВ "Дніпро Тренд Менеджмент" ( Постачальник) (т.1 а.с.100-101), за яким предметом поставки є обладнання та запасні частини до кар'єрного обладнання. Відповідно до п. 1.2. поставка обладнання здійснюється Продавцем ( п. 4.3).

На виконання умов договору ТОВ "Дніпро Тренд Менеджмент" було поставлено запчастини кар'єрного обладнання, виписані видаткові накладні: № РН - 1218-04 від 18.03.2013 року на суму 103 100,00 грн., № РН - 1101-03 від 01.032013 року на суму 310 416,00 грн., № РН - 0902-04 від 02.09.2013 року на суму 323 500, 00 грн., № РН - 0827-02 від 27.08.2013 року на суму 76 200, 00 грн., № РН - 0805-03 від 05.03.2013 року на суму 166 740,00 грн., № РН - 0805-02 від 05.08.2013 року на суму 338 880,00 грн.; Податкові накладні від 05.08.2013 року №3 на суму ПДВ 56480,00 грн., від 05.08.2013 року №4 на суму ПДВ 27790,00 грн., від 27.08.2013 року №69 на суму ПДВ 12700,00 грн., від 02.09.2013 року №16 на суму ПДВ 53916,67 грн., від 01.11.2013 року №6 на суму ПДВ 51736,00 грн., від 18.12.2013 року №71 на суму ПДВ 17183,33 грн. (т.1 а.с.102-118).

Оплата за придбаний товар підтверджена банківськими виписками: від 06.08.2013 року на суму 180 000, 00 грн. 00 коп.; від 20.08.2013 року на суму 320 000, 00 грн. 00 коп.; від 20.08.2013року на суму 5620, 00 грн. 00 коп.; від 11.09.2013 року на суму 277 500 грн. 00 коп.; від 12.09.2013 року на суму 100 000, 00 грн. 00 коп.; від 04.10.2013 року на суму 22 200, 00 грн. 00 коп.; від 14.11.2013 року на суму 310 416 грн. 00 коп.; від 16.12.2013 року на суму 100 000, 00 грн. 00 коп.

Крім того, судом встановлено, що на виконання умов договору купівлі - продажу від 24.05.2013 року (т.1 а.с.119-120) суб'єктом господарювання ТОВ "Ілана Плюс" (Продавець) здійснено поставку продукції Товариству (Покупець), про що видано (оформлено) відповідні документи, а саме: видаткові накладні № РН -0324 від 27.05.2013 р. на суму 59 900,00 грн., № РН - 0321 від 27.05.2013 р. на суму 47 400,19 грн., № РН - 0322 від 27.05.2013 р. на суму 33 600,00 грн., № РН - 0323 від 27.05.2013 р. на суму 39 099,80 грн., № РН - 87 від 03.06.2013 р. на суму 300 600,00 грн., № РН - 86 від 03.06.2013 р. на суму 299 580,00 грн., № РН - 122 від 12.06.2013 р. на суму 140 494,80 грн., № РН - 123 від 12.06.2013 р. на суму 282 460,01 грн., № РН - 133 від 10.07.2013 р. на суму 413 800,00 грн., № РН - 254 від 10.07.2013 р. на суму 23 958,00 грн.; податкові накладні від 27.05.2013 року №321 на суму ПДВ 7900,03 грн., від 27.05.2013 року №324 на суму ПДВ 9983,33 грн., від 27.05.2013 р. №323 на суму ПДВ 6516,63 грн., від 27.05.2013 р. №322 на суму ПДВ 5600,00 грн., від 03.06.2013 р. №86 на суму ПДВ 49930,00 грн., від 03.06.2013 р. №87 на суму ПДВ 50100,00 грн., від 12.06.2013 р. №122 на суму ПДВ 47076,67 грн., від 12.06.2013 р. №123 на суму ПДВ 47076,67 грн., від 10.07.2013 р. №133 на суму ПДВ 68966,67 грн., від 10.07.2013 р. № 254 на суму ПДВ 3993,00 грн.; товарно - транспортні накладні № 27/05-4 від 27.05.2013 р., № 27/05-1 від 27.05.2013 р., № 27/05-2 від 27.05.2013 р., № 27/05-3 від 27.05.2013 р., № 03/06-2 від 03.06.2013 р., № 03/06-1 від 03.06.2013 р., №12/06-1 від 12.06.2013 р., № 12/06-2 від 12.06.2013 р., № 10/07-1 від 10.07.2013 р., № 10/07-2 від 10.07.2013 р. (т.1 а.с. 121-150).

Суд першої інстанції при розгляді справи з'ясував, що оплату за придбаний товар проведено згідно банківських виписок: від 30.05.2013 року на суму 170000, 00, від 30.05.2013 року на суму 10000, 00, від 03.06.2013 року на суму 88000, 00, від 04.06.2013 року на суму 100000, 00, від 05.06.2013 року на суму 250000, 00, від 12.06.2013 року на суму 165 000, 00, від 13.06.2013 року на суму 50 000, 00, від 17.06.2013 року на суму 140 000, 00, від 18.06.2013 року на суму 60 000, 00, від 16.07.2013 року на суму 28 000, 00, від 16.07.2013 року на суму 115 000, 00, від 19.07.2013 року на суму 120 000, 00, від 24.07.2013 року на суму 134 , 80, від 24.07.2013 року на суму 100 000, 00.

Також 01.08.2013 р. Товариством (Покупець) укладено договір купівлі - продажу з ТОВ "Ідлер - Буд" (Постачальник) обладнання та запасних частин до кар'єрного обладнання. За умовами договору доставка товару здійснюється транспортом Продавця.

На виконання умов даного договору, ТОВ "Ідлер - Буд" було поставлено запчастини до кар'єрного обладнання, на що було виписано видаткові накладні: № РН -0903-06 від 03.09.2013 року на суму 35 700,00 грн., № РН - 0903-05 від 03.09.2013 року на суму 40 500,00 грн., № РН - 0827-15 від 27.08.2013 року на суму 42 960, 00 грн., № РН - 0827-14 від 27.08.2013 року на суму 54 600,00 грн., № РН - 0827-13 від 27.08.2013 року на суму 54 000, 00 грн., № РН - 0827-12 від 27.08.2013 року на суму 51 600,00 грн., № РН - 0827-11 від 27.08.2013 року на суму 38 400, 00 грн., № РН - 0827-10 від 27.08.2013 року на суму 56 400,00 грн., № РН - 0827-09 від 27.08.2013 року на суму 52 560, 00 грн., № РН - 0827-08 від 27.08.2013 року на суму 59 998, 00 грн., № РН - 0815-06 від 15.08.2013 року на суму 36 000,00 грн., № РН -0812-03 від 12.08.2013 року на суму 253 008,00 грн.; податкові накладні: № 15 від 12.08.2013 року, № 16 від 12.08.2013 року, № 107 від 15.08.2013 року, № 117 від 15.08.2013 року, № 118 від 27.08.2013 року, № 119 від 27.08.2013 року, № 120 від 27.08.2013 року, № 121 від 27.08.2013 року, № 123 від 27.08.2013 року, № 124 від 27.08.2013 року, № 117 від 03.09.2013 року, № 118 від 03.09.2013 року; товарно - транспортні накладні № 0903-06 від 03.09.2013 р; № 0903-05 від 03.09.2013 р; №0827-15 від 27.08.2013 р.; № 0827-14 від 27.08.2013 р; № 0827-13 від 27.08.2013 р; №0827-12 від 07.08.2013 р; № 0827-11 від 27.08.2013р; № 0827-10 від 27.08.2013 р; № 0827-09 від 27.08.2013 р; № 0827-08 від 27.08.2013 р.; № 0815-06 від 15.08.2013р; № 0812-03 від 12.08.2013 р; № 0812-02 від 12.08.2013р; (т.1 а.с. 151-188). Оплату проведено згідно банківських виписок: від 21.08.2013 року на суму 10 000,00 грн.; від 27.08.2013 року на суму 32000, 00 грн.; від 03.09.2013 року на суму 521363 , 32 грн.; від 28.01.2014 року на суму 3100,00 грн.

Крім того, 15.10.2013 року Товариством (Покупець) укладено договір купівлі - продажу № 53 з ТОВ "Стройбуд - 2013" (Постачальник) запчастин до кар'єрного обладнання. Відповідно до п. 7.1 вищевказаного договору поставка здійснюється Продавцем (т.1 а.с. 197-198).

На виконання умов даного договору, ТОВ "Стройбуд - 2013" було поставлено запчастини до кар'єрного обладнання, на що були виписані видаткові накладні: № РН - 1020-01 від 20.10.2013 року на суму 407 116 грн.; податкові накладні: № 17 від 20.10.2013року; товарно-транспортні накладні: (підтверджує факт поставки товару) № 1020-01 від 20.10.2013 р.. (т.1 а.с.199-201).

Оплата за придбаний товар підтверджується банківськими виписками: від 21.10.2013 року на суму 70 000,00 грн.; від 21.10.2013 року на суму 230 000,00 грн.; від 04.11.2013 року на суму 107 116,00 грн.

15.11.2013 року Товариством (Покупець ) укладено договір купівлі - продажу № 15/11 (т.1 а.с.189-190) з ТОВ "Еліт Трейд Компані" ( Продавець) запчастин до кар'єрного обладнання. Відповідно п. 7.11 доставка товару здійснюється Продавцем.

На виконання умов договору було поставлено запчастини до кар'єрного обладнання про що було виписано: видаткові накладні № РН -1125-06 від 25.11.2013 року на суму 100 000,00 грн., № РН - 1209-11 від 09.12.2013 року на суму 167 000, 00 грн.; податкові накладні: № 63 від 25.11.2013 року, № 68 від 09.12.2013 року; товарно - транспортні накладні: (підтверджує факт поставки товару) №1209-11 від 09.12.2013р. (т.1 а.с.191-196).

Оплата підтверджена банківськими виписками: від 25.11.2013 року - на суму 100 000,00 грн.; від 09.12.2013 року - на суму 100 000,00 грн.; від 16.12.2013 року - на суму 67 000,00 грн.

Судом першої інстанції також встановлено, що Товариство мало договірні відносини з ТОВ "Міраброн Плюс", на підтвердження яких представило суду видаткові накладні: №РН -00324-10 від 24.03.2014року; № РН - 0324-09 від 24.03.2014 року; № РН - 0324-08 від 24.03.2014 року; № РН від 24.03.2014 року; № РН -0324-06 від 24.03.2014 року; № РН- 0324-05 від 24.03.2014 року ; № РН- 0324-04 від 24.03.2014 року; № РН - 0324-05 від 24.03.2014 року; № РН - 0324-04 від 24.03.2014 року; № РН - 0324-03 від 24.03.2014року; № РН - 0324 -02 від 24.03.2014 року; податкові накладні: № 57 від 24.03.2014 року; № 56 від 24.03.2014 року; № 55 від 24.03.2014 року; № 54 від 24.03.2014 року; № 53 від 24.03.2014 року ; № 52 від 24.03.2014року; № 51 від 24.03.2014 року; № 50 від 24.03.2014 року; № 49 від 24.03.2014 року; товарно - транспортну накладну № 0324-02 від 24.03.2014 року.

Надані позивачем та досліджені у судовому засіданні зазначені вище документи на підтвердження здійснення господарських операцій по придбанню товарно-матеріальних цінностей у зазначених контрагентів є первинними в розумінні Закону №996-XIV та відповідають всім необхідним вимогам, передбаченим цим Законом.

Суд першої інстанції встановив, що отримані податкові накладні відповідають вимогам ст. 201 Податкового кодексу України, претензії щодо їх форми та змісту у відповідача відсутні. На момент виписки Товариству податкових накладних його контрагенти знаходилися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та були зареєстровані як платники податку на додану вартість, про що мали відповідне Свідоцтво. Ці обставини представником податкового органу при розгляді справи у суді першої інстанції не заперечувалися.

Використання отриманих Товариством товарно-матеріальних цінностей у господарській діяльності, спрямованій на отримання прибутку, у фінансово-господарських операціях, що оподатковуються податком на додану вартість, підтверджено представленими суду копіями укладених договорів, видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними, витягами з банківських рахунків та інше (т.2 а.с.30-250, т.3 а.с.1-103).

Відтак, реальне здійснення Товариством господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей підтверджено всіма належними первинними документами, що є підставою для формування ним податкового кредиту за вказаний період.

Суд першої інстанції надав належну оцінку посиланням податкового органу на досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом вчинення організованою групою фіктивного підприємництва, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, розтрати чужого майна шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. З ст. 209, ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 212 КК України та вірно зазначив, що цим податковий орган якраз підтверджує та доводить статус Товариства, як підприємства реального сектору економіки. А розслідуванням встановлено використання організованою злочинною групою фіктивних підприємств - ТОВ "Ювентус Груп", ТОВ "Стройбуд" - 2012", ТОВ "Ілана Плюс", ТОВ "Еліт Трейд Компані", ТОВ "Ідлер - Буд", ТОВ "Стройбуд - 2013", ТОВ "Дніпро ТМ", ТОВ "Міраброн Плюс" надання податкової вигоди підприємствам реального сектору економіки, в тому числі ТОВ "ВТІ Промтехсервіс".

В ході розгляду справи встановлено, що на час розгляду даної справи відсутній вирок у кримінальній справі за вказаними злочинами, винність посадових осіб позивача у вчиненні злочинних дій не доведена, а тому суд першої інстанції вірно зазначив, що вказані обставини не є підставою для відмови добросовісному платнику податків в праві на формування податкового кредиту по фінансово-господарських операціях, по яких він поніс фактичні витрати, пов'язані із здійсненням господарської діяльності, та сплатив податок на додану вартість в складі ціни придбаних ним товарів, робіт, послуг. Покликання представника відповідача у судовому засіданні на протоколи допитів свідків, висновки експертиз та інші докази із зазначеної кримінальної справи, не є правомірними, оскільки вони мають бути оцінені судом під час розгляду кримінальної справи, та можуть бути використані лише після постановлення судом обвинувального вироку, який на даний час відсутній.

Суд першої інстанції вірно послався на практику Європейського Суду з прав людини (справа "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява N 3991/03) та правильно зазначив, що при дослідженні факту здійснення господарських операцій, які були підставою для формування податкового кредиту платника податків, оцінювати слід відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку. Відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів, на які покликається відповідач, не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між конкретними контрагентами. В разі наявності у органу державної податкової служби інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи.

Щодо неправомірності дій ДПІ при проведенні невиїзної документальної перевірки, то судом не встановлено, а позивачем, у відповідності до ч.1 ст.71 КАС України, не обґрунтовано такі позовні вимоги, тому відсутні підстави для їх задоволення.

Податковий орган, згідно приписів ч.2 ст.71 КАС України, не довів правомірності прийнятого ним рішення та не спростував вище викладене.

Суд першої інстанції належним чином дослідив обставини, надав їм відповідну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову у частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.04.2015 року №. У решті суд вірно відмовив у задоволені позову.

Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" травня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "10" червня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Товариство з обмеженою відповідальністю "ВТІ Промтехсервіс" вул.Д.Галицького,19, офіс 415,м.Рівне,33027

3- відповідачу Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області вул.Відінська,8,м.Рівне,33023

- ,