Справа № 826/3447/15
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3447/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін О.А. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

09 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2015 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Полімер-Пак» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Полімер-Пак» звернулося до суду першої інстанції з позовом, в якому просило: визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 06.10.2014 № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2015 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 16.09.2014 ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, правонаступником якої є ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві, проведено камеральну перевірку податкової звітності ТОВ «Полімер Пак» з податку на прибуток за період 2012, 2013 роки.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 16.09.2014 № 26-57-15-02-10/643, у якому встановлено, що позивачем порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.10.2014, відповідно до якого позивача зобов'язано сплатити штраф за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 20% у сумі 62 796, 23 грн.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що податковим органом не доведено законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, а відтак позов підлягає задоволенню шляхом визнання спірного рішення протиправним та його скасування.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що відповідач під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пункт 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлює, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У свою чергу, згідно підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з акту перевірки від 16.09.2014 № 26-57-15-02-10/643 під час перевірки встановлено, що позивачем до ДПІ подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2012 рік (звітну) від 07.02.2013 р. № , в якій задекларовано податкове зобов'язання у сумі 230 707,00 грн. Граничний строк сплати зобов'язань згідно з п. 57.1. ПК України - 19.02.2013.

22.03.2013 за № позивачем подано уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток за 2012 рік, в якій задекларовано рядок 26 «Зменшення податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду, що уточнюється» у сумі 231 175,00 грн., внаслідок чого, як зазначає ДПІ, в автоматичному режимі нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств.

За висновком ДПІ у зв'язку з наведеним сплата проведена 22.03.2013 р. (дата уточнюючого документу) у розмірі 227 871,35 грн. (при наявній переплаті станом на 19.02.2013 р. у розмірі 2 835,64 грн.) та допущена кількість днів затримки сплати - 31.

Крім того, позивачем до ДПІ подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2013 рік від 10.06.2014 № , в якій задекларовано рядок 11 «податок на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню» у сумі 87 687,00 грн. Граничний строк сплати згідно з п. 57.1. ПК України - 10.06.2014.

21.08.2014 за № позивачем подано уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток за 2013 рік (уточнюючу), в якій задекларовано рядок 13 «Зменшення нарахованої суми податку» у сумі 87 687,00 грн. та подано відповідний додаток до вказаного рядка декларації (додаток ЗП), внаслідок чого в автоматичному режимі нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на прибуток.

За висновком відповідача у зв'язку з наведеним сплата проведена 21.08.2014 (дата уточнюючого документу) у розмірі 86 109,80 грн. (при наявній переплаті станом на 10.06.2014 р. у розмірі 1 577,18 грн.), а допущена кількість днів затримки сплати - 72.

Санкції в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні визначені, виходячи з того, що штрафна санкція за невчасну сплату податку на прибуток становила: за 2012 рік - 45 574,27 грн. (20 % від суми боргу), за 2013 рік - 17 221,96 грн. (20% від суми боргу).

Колегія суддів звертає увагу, що 23.06.2014 вже проводилась планова виїзна перевірка ТОВ «Полімер Пак» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.04.2011 по 31.12.2013 валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт № 300/26-57-22-06-10/25655892 від 23.06.2014.

При цьому, на сторінці 19 акту перевірки від 23.06.2014 відповідачем зазначено, що перевіркою дотримання термінів сплати податку на прибуток за період з 01.04.2011 по 31.12.2013 порушень не встановлено.

На сторінці 8 акту перевірки від 23.06.2014 зазначено, що перевіркою встановлено наявність відокремлених підрозділів у ТОВ «Полімер Пак». Підприємство сплачує прибуток консолідовано, на підставі наведених у додатку ЗП до рядка 13 податкової декларації з податку на прибуток.

Зокрема, наведено відомості за 2012 рік: платник податку за консолідованою декларацією 233 746 грн.; відокремлені підрозділи в цілому - 231 175 грн. (нарахована сума податку 2 графи 5 рядка А х графу 4; питома вага 0,989000); у тому числі: Вознесенська філія - 6545 грн. (питома вага 0,028000), Літківська філія - 224 630 грн. (питома вага - 0,961000).

Крім того, наведено відомості за 2013 рік: платник податку за консолідованою декларацією 87 687 грн.; відокремлені підрозділи в цілому - 87 575 грн. ((нарахована сума податку 2 графи 5 рядка А х графу 4; питома вага 0,998716000); у тому числі: Вознесенська філія: 84 763 грн. (питома вага 0,966650), Літківська філія 2812,00 грн. (питома вага 0,032066).

З наведеного вбачається наявність у податкового органу звітності позивача з урахуванням нарахування та сплати податку за результатами діяльності філій та, як зазначено вище, в акті перевірки від 23.06.2014 порушень не встановлено.

Водночас, за іншими епізодами діяльності позивача відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення з податку на прибуток від 16.07.2014 № на суму 373 775 грн. за основним платежем.

Згідно з постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.08.2014 у справі № 826/11224/14, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014, вказане податкове повідомлення-рішення з податку на прибуток визнано протиправним та скасовано.

Враховуючи викладене, колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку камеральна перевірка, за результатами якої прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 06.10.2014 № , проведена за період, який перевірявся в рамках планової перевірки.

В свою чергу, відповідно до п.п. 75.1.2. ст.. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Можливість проведення повторної перевірки платника передбачена, зокрема, підпунктом 78.1.12 пункту 78.1. статті 78 ПК, у разі коли органом державної податкової служби вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб органу державної податкової служби нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Рішення про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку щодо підстав перевірки позивача за актом від 16.09.2014 посилання на службове розслідування або відомості про кримінальне провадження відсутнє та відсутній наказ вищестоящого органу, у зв'язку з чим відсутні підстави для проведення потворної перевірки, за результатами якої складено акт перевірки від 16.09.2014 відносно обставин, що перевірялися в рамках попередньої перевірки

Таким чином, акт від 16.09.2014 № 26-57-15-02-10/643, у якому встановлено, що позивачем порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по податку на прибуток, є доказом здобутим з порушенням закону, а тому в силу вимог ч. 3 ст. 70 КАС України не може бути підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 06.10.2014 № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.