Справа № 9045/09
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2010-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2010 р. справа № 2а-5918/08/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю. Коршуна А.О.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

за участю представників сторін:

позивача : - ОСОБА_1

відповідача-1: - не зявився;

відповідача-2: - не зявився;

прокурора: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2009р.

у справі №2-а-5918/08/0470

за позовом Новомосковського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів»

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Георозробка-Дніпро»

про визнання нікчемним договору та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2009р. у справі №2-а-5918/08/0470 (суддя Павловський Д.В.) в задоволенні адміністративного позову Новомосковського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів»та Товариства з обмеженою відповідальністю «Георозробка-Дніпро»про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів» в дохід держави коштів отриманих за правочином - відмовлено. Провадження в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Георозробка-Дніпро»на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів» коштів отриманих за правочином закрито.

Постанова суду в частині відмови в задоволенні позову мотивована тим, що санкції, передбачені ч.1 ст.208 ГК України є адміністративно-господарськими, а тому позивачем пропущено строк, встановлений ч.1 ст.208 ГК України. В частині щодо закриття провадження по справі постанова з посиланням ч.2 ст.215, ст.228 ЦК України та ч.1 ст.208 ГК України мотивована тим, що визнання судом правочину таким, що є нікчемним, не вимагається.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Новомосковською обєднаною державною податковою інспекцією Дніпропетровської області подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2009р. у справі №2-а-5918/08/0470 як таку, що винесена з порушенням норм процесуального права. Скаржник вважає, що судом порушено ч.2 ст.157 КАС України, не враховано положень ч.1 ст.100 КАС України та того, що податковий орган дізнався про порушення прав та інтересів держави лише після проведення перевірки та складання акту перевірки від 27.05.08р.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не зявились представники відповідачів. Від відповідача-1 надійшла телеграма про розгляд справи за відсутності представника, підстави відсутності представників відповідача-2 суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, незявлення в судове засідання представників сторін не заважає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 01.03.2007р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів і товариством з обмеженою відповідальністю «Георозробка-Дніпро»укладено договір підряду (правочин) №ЖБ 010307/54 на загальну суму 1 181 910,70 грн., відповідно до якого підрядник виконує роботи по будівництву складу сипучих матеріалів на території замовника, за адресою: вул.Північна, 5, м.Новомосковськ, на суму 1 181 910,70 грн., в т.ч. ПДВ 196 985,12 грн., а замовник приймає завершену роботу та підписує акт прийому виконаних робіт.

У відповідності до акту № ЖБ-01 прийому виконаних підрядних робіт за травень 2007р., договірна ціна 1181910,70грн., до оплати 1 181 910,70 грн., наявні підписи підрядника про здачу та замовника про прийом.

Перевіркою, проведеною Новомосковською міжрайонною прокуратурою встановлено, що 01.03.2007р. товариство з обмеженою відповідальністю «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів»(м.Новомосковськ) (далі Замовник) і товариство з обмеженою відповідальністю «Георозробка-Дніпро»(м.Дніпропетровськ) (далі Підрядчик) з метою ухилення від оподаткування укладали договір підряду (правочин) №ЖБ 010307/54 на загальну суму 1181910грн.70коп., за наслідками виконання якого ТОВ «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів»понесло додаткові економічно не обґрунтовані збитки. В ході перевірки встановлено, що Новомосковською ОДПІ 27.05.2008р. проведена перевірка ТОВ «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів»за період з 01.04.2007р. по 31.12.2007р. з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, з якої вбачається, що за умовами п.1.2 укладеного сторонами договору підряду від 01.03.2007р. підрядник забезпечує поставку необхідних матеріалів в повному обсязі для виконання всіх будівельних робіт.

За висновками позивача, виходячи зі змісту пункту 1.2 договору, ТОВ «Георозробка-Дніпро»повинно було мати відповідні транспорті засоби та працівників, які виконували б відповідні будівельні роботи. Інформація про транспорт та працівників відсутня.

Відповідно до п.2.2 договору підряду Замовник забезпечує видачу проектно-кошторисної документації на обсяги робіт, передбачені даним договором.

В ході перевірки підприємством не надано проектна документація на будівництво складу сипучих матеріалів за адресою м.Новомосковськ, вул.Північна,5, що є порушенням п.2.2 оскаржуваного договору. Крім того, в ході перевірки відповідача-1, Новомосковська ОДПІ просила надати розрахунок вартості виконаних робіт і пояснення щодо економічної сутності укладеного договору. Відповіді на запит Новомосковської ОДПI не надано.

Відповідно до п.5.2 Статуту ТОВ «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів», одним із предметів діяльності підприємства є виробництво та реалізація збірних залізобетонних, бетонних, дерев'яних конструкцій, споруд, виробів, металовиробів та металоконструкцій. Також в даному пункті (№8) зазначено вид діяльності - будівельна діяльність.

Відповідно до п.5.1 Статуту метою діяльності відповідача-1 є одержання прибутку та використання його в інтересах товариства, ефективне управління майном та коштами, як власними, так і залученими.

За висновками позивача, виходячи з умов договору підряду та його фактичного виконання, укладаючи зазначений договір ТОВ «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів»мав на меті не одержання прибутку від господарської операції, а навпаки, з метою отримання збитків, що призвело до заниження оподаткування, ухилення від сплати податків, чим завдано шкоду державному бюджету.

Крім того, п.5.1 Договору підряду передбачено, що сторони сплачують податок на прибуток на загальних підставах у відповідності з п.10.1 ст.10 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до п.1.1 Договору сума виконаних робіт складає 1181910,70грн. Також відповідно до податкової накладної від 31.05.2007р., виданої «Продавцем»ТОВ «Георозробка-Дніпро»загальна сума виконаних робіт складає 1181910,70 грн., в т.ч. ПДВ 196 985,12 грн.

Згідно довідки Новомосковського ВРЕВ ДАІ УМВС України у Дніпропетровській області від 20.06.2008р. №14/8РЕР-460, за ТОВ «Георозробка-Дніпро»(код 33517895) транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку, поданого ТОВ «Георозробка-Дніпро» за 1 квартал 2007р до ДПІ у Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська, праці найманих працівників підприємством не використано.

Як вбачається із даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку, поданого ТОВ «Георозробка-Дніпро»за 2 квартал 2007р. до ДПІ у Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська, наймані працівники, прийняті на роботу з 01.06.2007р. по 12.06.2007р., тобто після виконання договору підряду, який згідно податкової накладної від 31.05.2007р. виконаний в травні 2007р.

З вищевказаних позивачем обставин здійснено висновок, що в період виконання договору підряду ТОВ «Георозробка-Дніпро»не наймало працівників, які б виконували відповідні будівельні роботи.

Згідно листа ДПІ у Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська від 06.05.2008р. №9705/7/23-4 ТОВ «Георозробка-Дніпро», постановою господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2007р. по справі Б15/262-07 визнано банкрутом і відкрита ліквідаційна процедура. Справа про банкрутство ТОВ «Георозробка-Дніпро»порушена на підставі ст.52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»у зв'язку з відсутністю боржника за юридичною адресою. Факт відсутності ТОВ «Георозробка-Дніпро»встановлений господарським судом Дніпропетровської області в рамках провадження справи про банкрутство, за висновком позивача не потребує доказування.

Крім того, відповідно до вищезазначеного листа ДПІ, в декларації по ПДВ, поданій ТОВ «Георозробка-Дніпро» до податкової інспекції за травень 2007р. з показниками - рядок 9Б 28075,00 грн., рядок 17Б 26952,00 грн. До податкової декларації з ПДВ за травень 2007р. уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість до ДПІ не подано. Таким чином, відповідач -2 (ТОВ «Георозробка-Дніпро») задекларував податкове зобовязання по податку на додану вартість за травень 2007р. в сумі 28075грн., що на 168910грн. менше податкового кредиту, відображеного в Реєстрі отриманих податкових накладних ТОВ «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів»за травень 2007р.

Також в акті перевірки зазначено, що договір підряду від 01.03.2007р. №ЖБ 010307/54, укладений між ТОВ «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів»та ТОВ «Георозробка-Дніпро»не відповідає вимогам ст.42 Господарського Кодексу України, ст.67 Конституції України, а таму має бути визнаний нікчемним, так як направлений на ухилення від сплати податків, чим завдано шкоду Державному бюджету України.

Суд першої інстанції, вказавши про те, що договір, укладений між відповідачами є виконаним, зазначив, що згідно із ч.1 ст.509 ЦК України, зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Як визначено пунктом 1.32 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», господарською діяльністю є будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Частиною 1 статті 207 ГК України, вказано, що господарське зобовязання, яке не відповідає вимогам закону, або вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладене учасниками господарських відношень із порушенням хоча б одним із них господарської компетенції (спеціальної правосубєктності), може бути визнано судом недійсним повністю або в частині.

За змістом цієї норми недійсною може бути визнана, зокрема, угода, укладена з метою ухилення від сплати податків та обовязкових платежів або безпідставно одержати з державного бюджету кошти у вигляді податку на додану вартість.

Згідно з частиною 1 статті 208 ГК України, якщо господарське зобовязання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін у разі виконання зобовязання обома сторонами в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобовязанням, а в разі виконання зобовязання однією стороною з другою сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також усе належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише в однієї зі сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Наведену норму слід застосовувати з урахуванням того, що відповідно до статті 228 ЦК України правочин, учинений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, водночас є таким, що порушує публічний порядок, а отже нікчемним. Як зазначено у ч. 2 ст. 215 ЦК України визнання судом такого правочину недійсним не вимагається.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції застосувавши положення ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначив, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та закрив провадження у справі.

Колегія суддів Дніпропетровського адміністративного суду з даним висновком погодитись не може з огляду на наступне.

За змістом ст. 207 ГК України недійсною є угода, яка укладена з метою, завідомо суперечною інтересам держави i суспільства, або укладена учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності). Правові наслідки такої угоди залежать від наявності умислу - у обох сторін чи однієї, від виконання угоди обома сторонами чи однією.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст. 207 ГК України та зазначає, що угода укладена між відповідачами підлягає визнанню недійсною, так як у діях відповідача-2 наявний умисел на укладення угоди з метою, завідомо суперечною інтересам держави і на підтвердження доводів вказує на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2007р. по справі Б15/262-07 визнано банкрутом і відкрита ліквідаційна процедура. Справа про банкрутство ТОВ «Георозробка-Дніпро»порушена на підставі ст.52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»у зв'язку з відсутністю боржника за юридичною адресою. Факт відсутності ТОВ «Георозробка-Дніпро»встановлений господарським судом Дніпропетровської області в рамках провадження справи про банкрутство, за висновком позивача не потребує доказування.

Предметом дослідження у цій справі були, зокрема, визнання відповідача-2 банкрутом в звязку з не знаходженням боржника за його юридичною адресою, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором відповідача-2 ТОВ «Торговий дім «Купець V», а не наявність протиправного умислу при укладенні угод, що мала місце під час підприємницької діяльності цього підприємства.

Обставини, встановлені судовим рішенням в справі про банкрутство, що набрало законної сили, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

А відтак, наявність постанови господарського суду Дніпропетровської області у справі №Б15/262-07 від 09.10.07р. не звільняє позивача від доведення наявності умислу у відповідачів на укладення угоди, що суперечить інтересам держави та суспільства.

Однак, для визнання угоди недійсною необхідно встановлювати наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною. Окрім того, внаслідок винесення господарським судом вищезазначеної постанови, не визнано недійсними установчі документи суб'єкта підприємницької діяльності. Зазначене не є належною підставою для визнання вчинених ним з іншими суб'єктами господарювання юридично значимих дій недійсними, оскільки його контрагенти за договором можуть нести відповідальність за наявності вини.

Стосовно посилання щодо ухилення відповідача-2 від сплати податків за зазначеною вище угодою, колегія суддів додатково вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням обізнаності про факт відкриття ліквідаційної процедури, податковим органом не надано доказів звернення до господарського суду в справі про банкрутство №Б15/262-07, як кредитора стосовно стягнення з банкрута (ТОВ «Георозробка-Дніпро») зобовязань перед державною, а саме - ПДВ в сумі 196 985,12 грн., з суми, отриманої від відповідача-1 за договором підряду (правочин) №ЖБ 010307/54.

Більш того, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що факт ухилення від сплати податків конкретними посадовими особами відповідачів встановлений обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Позивач при зверненні до суду, та в процесі розгляду справи не навів доказів чи, навпаки, не спростував наявність збудованого за оскаржуваною угодою обєкта.

У відповідності до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними i були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.

Таким чином, належними та допустимими доказами позивачем не доведено, що оспорювана угода між відповідачами укладена саме з метою, суперечною інтересам держави, та була направлена на ухилення від сплати податків при наявності умислу хоча-б у одного з відповідачів, що жодним чином не свідчить про нікчемність зазначеної вище угоди.

Стосовно застосування судом першої інстанції положення ч.1 ст.208 ГК України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за вчинення правочину з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, застосовуються санкції, передбачені ч.1 ст.208 ГК України. За змістом статті це можливо лише в разі виконання правочину хоча б однією стороною. Зазначені санкції не можна застосовувати за сам факт несплати податків однією зі сторін договору, оскільки за таких обставин правопорушенням була б несплата податків, а не вчинення правочину. Для стягнення цих санкцій є необхідною наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, Доказів здійснення такого порушення, як вже зазначено вище, позивачем не надано.

Як передбачає ч.1 ст.208 ГК України, передбачені даною статтею санкції застосовує лише суд. Це правило відповідає статті 41 Конституції України, згідно з якою конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, в обсязі та порядку, встановлених законом.

Більш того, оскільки зазначені санкції є конфіскаційними та стягуються за рішенням суду в доход держави за порушення правил здійснення господарської діяльності, то вони належать не до цивільно-правових, а до адміністративно-господарських санкцій як такі, що відповідають визначенню, наведеному в частині першій статті 238 ГК України.

Встановлені частиною 1 ст.208 ГК України санкції можуть бути застосовані лише з дотриманням строків, установлених ст.250 цього Кодексу, - протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше ніж через один рік з дня порушення суб'єктом установлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Як свідчать матеріали справи, та як вірно визначено судом першої інстанції, угода, яка є предметом судового розгляду в адміністративній справі, укладена 01.03.2007 року, виявлена позивачем 27.05.08, а з відповідним позовом до суду Новомосковський міжрайонний прокурор Дніпропетровської області звернувся тільки 27.06.2008 року, тобто з пропуском строків, встановлених ст. 250 ГК України.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції зазначаючи про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Георозробка-Дніпро»на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів»суми 1 181 910,70 грн. одержаної за правочином, вчиненим з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства здійснив висновки, які не відповідають обставинам справи, що в свою чергу є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Стосовно вимог позивача, заявлених в адміністративному позові та апеляційній скарзі, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду вказує, що наведені доводи не підтверджуються та спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

З урахуванням наявності ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції, відмовляє в задоволенні апеляційної скарги позивача, з урахуванням здійснених уточнень, та враховуючи встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції при розгляді зазначеної справи, відмовляє в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.3.ч.1 ст.198, 202, ч.2 ст.205, 207 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2009р. у справі №2-а-5918/08/0470 - задовольнити частково.

Скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2009р. у справі №2-а-5918/08/0470.

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: А.О. Коршун