Справа № 808/8678/14
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2015 рокусправа № 808/8678/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Запорізької Митниці Міндоходів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі № 808/8678/14 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІОН" до Запорізької митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішення й картки відмови ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2014/000218/2 від 17.06.2014 Запорізької митниці Міністерства доходів і зборів України, визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації , митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення" 112050000/2014/00387 від 17.06.2014р. запорізької митниці Міністерства доходів і зборів України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в прийнятому відповідачем Рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено що декларантом не подано в повному обсязі документи , які підтверджують митну вартість товару, а також декларант відмовився від надання додаткових документів в повному обсязі, однак митним органом не зазначено які ж саме документи не були надані позивачем і які відомості про митну вартість товарів залишалися неповними чи недостовірними. Митниця, без достатніх для цього підстав, при коригуванні митної вартості товару, застосувала інший метод визначення митної вартості товару.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 березня 2015р. позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просила скасувати оскаржувану постанову.

Скарга обґрунтована тим, що подані позивачем документи містять розбіжності, які передбачені ч.3 ст.53 Митного Кодексу України і у Митниці були всі підстави для витребування додаткових документів.

У судовому засідання Представники позивача щодо задоволення вимог апеляційної скарги заперечили, зазначивши, що рішення суду прийнято обґрунтовано та досліджені всі обставини та докази у справі.

Представник відповідача в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про день розгляду справи повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої прийшов до висновку, що відповідачем неправомірно прийняті Рішення про коригування митної вартості товарів та Картка відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а відтак вони підлягають скасуванню.

Колегія суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до документів що містять матеріали справи судом встановлено, що між ТОВ «КЛІОН» та OU Rai Grupp (Естонія) було укладено контракт № 98S/2013R від 14.01.2014 , відповідно до якого продавець (OU Rai Grupp) зобов'язується передати у власність ТОВ «КЛІОН», а ТОВ «КЛІОН» зобов'язується прийняти свіжоморожену чи охолоджену рибу різних видів та морепродукти, в порядку та на умовах вказаного договору.

Згідно даного контракту у відповідності до рахунку фактури постачальника №14169 від 04.06.2014 на митну територію України було поставлено 19440 кг мороженої салаки за ціною 0,36 євро за 1 кг, на загальну суму 6998,4 євро. Поставка здійснювалося на умовах FCA м. Пярну (Естонія).

Для здійснення митного оформлення товару позивачем до митниці було подано митну декларацію по формі МД-2 №112050000/2014/014014 довідковий № 2811 (згідно графи 12ВМД), відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 119494,74 гривень. Визначення митної вартості товару здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Разом з ВМД декларантом надані документи: контракт № 98S/2013R від 14.01.2014; рахунок фактура №14169 від 04.06.2014; рахунок проформа №14137 від 29.04.2014; калькуляція постачальника від 04.06.2014; прайс-лист від 04.06.2014; експертний висновок Запорізької ТПП №ОИ-244 від 29.05.2014 й лист від 05.06.2014; міжнародна товарно-транспортна накладна №345717 від 04.06.2014; довідка про транспортні витрати №87 від 04.06.2014; фінансова довідка №06/02-1089 від 10.06.2014; платіжне доручення №396 від 02.06.2014; лист постачальника від 05.06.2014; договір про міжнародні перевезення №М22/03/2012Т від 22.03.2012; договір-доручення №10/03/14 від 10.03.2014; дублікат ветеринарного свідоцтва №138287 серії ГРД-00 від 10.06.2014; сертифікат відповідності №UA1.028.Х000916-13 від 28.01.2013; ветеринарний (санітарний) сертифікат №АА 055931, сертифікат походження №ЕЕ 222792 й якісне посвідчення №74, експортна декларація №14ЕЕ3300ЕЕ71412444 - все від 04.06.2014, картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 16.11.2012

Відповідно доказів що містять матеріали справи 17.06.2014 позивачу надійшло по вказаній вище електронній системі повідомлення від відповідача про те, що згідно вимог статті 53 МК України митний орган дійшов висновку, що документи, які надано до митного оформлення товару не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності. повідомлення від митниці, що документи, надані до митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості й містять розбіжності в рахунку фактурі від 04.06.2014 № 14169 вказано номер ИНН відправника VAT: ЕЕ 100835832, що не відповідає номеру ИНН відправника VAT:100835832, зазначеному в контракті від 14.01.2014№ 98S/2013R, в довідці про транспортні витрати № 87 від 04.06.2014 не вказано дату CMR№ 345717 від 04.06.14, в калькуляції від 04.06.2014 не вказані дата інвойсу № 14169 від 04.06.2014п.п.1.5.5 контракту від 14.01.2014 № 98S/2013R передбачено надання сертифікату якості , замість цього надано якісне посвідчення 04.06.2014 №74, чим порушені вимоги контракту, п.п. 1.5.6контракту від 14.01.2014 № 98S/2013R передбачено надання декларації виробника, яка до митного оформлення не надається , чим порушені вимоги контракту. Зазначені розбіжності не дають можливості ідентифікувати партію товарів. В зв'язку з чим відповідачем були витребувані додаткові документи,що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення а саме 1) виписку з бухгалтерської документації ,2) каталоги виробника товару,3)інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта.

Матеріалами справи підтверджено що позивачем було подано до митниці додаткові документи, а саме: додаткову угоду №1 від 06.06.2014 до контракту № 98S/2013R від 14.01.2014 разом з листом №8-8/24470-1 від 09.06.2014; довідку про транспортні витрати №98 від 16.06.2014; лист постачальника з поясненнями до калькуляції від 16.06.2014; лист ТОВ «КЛІОН» з поясненнями щодо поданих документів №06-1153 від 16.06.2014 та лист Каякс Фишєкспорт з поясненнями про наявність лише електронного каталогу й про склад бухгалтерської документації постачальника від 29.05.2014 , згодом в судовому засіданні з'ясовано що лист Каякс Фишєкспорт від 29.05.2014 подано помилково.

17 червня 2014 митниця надала ТОВ «КЛІОН» консультацію про те, під час аналізу додатково наданих документів встановлено, що п.1.5 контракту № 98S/2013R встановлює вичерпний перелік товаросупровідних документів, який може корегуватися тільки за умови зазначення змін в інвойсі, трактування вказаного пункту контракту листами підприємства не передбачено умовами контракту. У зв'язку з цим відповідач визначив митну вартість товару за резервним методом, згідно з наявною у органу Міндоходів інформацією: 0,86 дол. США за 1 кг - МД №№125110007/2014/203488, 125110007/2014/203487 від 29.04.2014 (а.с.11), й прий- няв рішення про коригування митної вартості №112050000/2014/000218/2 від 17.06.2014 .

На підставі даного Рішення відповідач оформив Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2014/00387 від 17.06.2014.

Відповідно до ст..49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст..53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження органу доходів і зборів щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень.

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено випадки коли орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Так, відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як зазначено вище, фактично підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стали висновки Митниці про те, що подані позивачем до митного оформлення документи містять розбіжності, а також не надання в повному обсязі на вимогу Митниці додаткових документів.

Проте при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом. Оскільки, відповідачем не обґрунтовано які саме розбіжностей у поданих позивачем документах не дають змоги погодити з визначеною позивачем митною вартістю товару, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у відповідача правових підстав для витребування у декларанта додаткових документів, не надання яких фактично і стало підставою для прийняття спірного рішення.

Таким чином на вимогу митниці декларантом надані додаткові документи які підтверджували правомірність визначення Декларантом митної вартості товару.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про скасування рішення та картки відмови.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької Митниці Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі № 808/8678/14 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІОН" до Запорізької митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішення й картки відмови ,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення викладено 08 червня 2015 року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак