Справа № 2-а-2908/11
Суддя: Черненко В. О.
Дата ухвалення: 2011-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2908/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2011 рокуГородищенський районний суд

Черкаської області

в складі:

головуючого судді Черненка В.О.

за участю секретаря Сидоренко О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Городищенському районі про визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень та зобовязання здійснити виплату недоотриманої суми доплати до пенсії та додаткової пенсії як інваліду третьої групи постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області у не проведенні перерахунку його пенсії; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Городище, відповідно до ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснити йому перерахунок та виплату державної пенсії в розмірі 6 (шість) мінімальних пенсій за віком, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи І-ї категорії, інваліду ІІІ групи захворювання, яке повязане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та згідно ст. 50, ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю, постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду ІІІ групи в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та з урахуванням раніше виплачених сум, із 27.01.2011 року до настання обставин, з якими закон повязує виникнення, зміну або припинення спірних правовідносин. Постанову суду допустити до негайного виконання.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що він є постраждалим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І-ї категорії, інвалідом ІІІ групи захворювання, яке повязане з наслідками аварії на ЧАЕС і має отримувати пенсію згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка в усіх випадках не може бути нижчою шести мінімальних пенсій за віком. Статтею 50 вище вказаного Закону передбачено, що особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам ІІІ групи у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Вважає, що здійснюючи виплати йому державної та додаткової пенсії, нижчої аніж встановлено відповідними нормами вищезазначеного закону, відповідач порушив норми Конституції України, які не допускають звуження змісту та обсягу прав громадян України, а також норми законодавства, відповідно до яких нормативно-правові акти нижчого рівня не повинні суперечити актам вищого рівня. Таким чином, вважає, що відповідач порушив його право на належний соціальний захист, визначений Конституцією України та ст.ст. 50 і 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тому дії відповідача щодо призначення йому державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, віднесеній до І категорії ІІІ групи інвалідності, в розмірах, що є нижчими, ніж це передбачено зазначеним Законом України, слід визнати неправомірними. Враховуючи вище викладене, просить суд визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області у не проведенні перерахунку його пенсії; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Городище, відповідно до ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснити йому перерахунок та виплату державної пенсії в розмірі 6 (шість) мінімальних пенсій за віком, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи І-ї категорії, інваліду ІІІ групи захворювання, яке повязане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та згідно ст. 50, ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю, постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду ІІІ групи в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та з урахуванням раніше виплачених сум, із 27.01.2011 року до настання обставин, з якими закон повязує виникнення, зміну або припинення спірних правовідносин. Постанову суду допустити до негайного виконання.

Ухвалою суду зазначені вимоги позивача за період з 27.01.2011 року по 24.02.2011 року, включно, залишені без розгляду у відповідності до вимог ст. 99 та ст. 100 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав.

Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на те, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, яка настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначає Кабінет Міністрів України. Проте, визначення мінімального розміру пенсії за віком вказане в ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ч. 1 якої передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. При цьому, ч. 3 вказаної статті встановлено, що таким чином визначений мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для обчислення розмірів пенсій, призначених цим законом. Для узгодження даного питання, ЗУ «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до яких пенсія по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987-1990 роках, інвалідів ІІІ групи, становить 980 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, а ч. 2 вказаної ст. встановлює шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була зізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивачем було пропущено строки звернення до суду з вказаним позовом.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши всі наявні докази у справі в їх сукупності, вважає, що позов не достатньо обґрунтований, а тому підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до наданих суду доказів, позивач є постраждалим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І-ї категорії, інвалідом ІІІ групи захворювання, яке повязане з наслідками аварії на ЧАЕС.

Згідно ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в усіх випадках державна пенсія постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи І-ї категорії, не може бути нижчою 6 мінімальних пенсій за віком. Крім того, відповідно до ст. 50 вказаного Закону, позивачу, щомісячно, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, повинна призначатися додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, а згідно ч. 3 ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою визначено, що у випадку збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, визначеного законом, піднімається розмір пенсії, відповідно до ст. 54 даного Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, в тому числі віднесеним до категорії І., перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

В 1999 році вступив в силу ЗУ «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 року № 966, який дає конкретне визначення мінімальної пенсії за віком, визначення прожиткового мінімуму, закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційних гарантій громадян на достатній життєвий рівень.

У ч. 3 ст. 42 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 зазначено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 28 даного Закону. Перерахунок пенсії провадиться з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

Після перевищення мінімальних розмірів пенсії над розрахунковими, згідно ч. 4 ст. 54 та ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідач повинен був самостійно зробити позивачу перерахунок основної та додаткової пенсії як інваліду ІІІ групи, але цього зроблено не було.

ЗУ «Про внесення змін в Закон України «Про державний бюджет України на 2006 рік» мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений з 01.04.2006 року і передбачений ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» - складав 359 гривень, а з 01.10.2006 року 366 гривень, Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений з 01.01.2007 року і передбачений ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» становив 380 гривень, а з 01.04.2007 року 406 гривень. На кінець 2008 року рівень мінімальної пенсії становив 498 гривень, що безпосередньо впливає на розрахунки, повязані з цим показником.

У відповідності з ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п. 4 Постанови КМУ від 30.05.1997 року № 523 «Про затвердження нового Порядку нарахування пенсій по інвалідності, яка наступила внаслідок каліцтва або захворювання, і пенсій в звязку з втратою годувальника, в результаті Чорнобильської катастрофи», з наступними доповненнями та змінами, у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, відносно яких встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою, по ІІІ групі інвалідності не можуть бути нижче 6 мінімальних пенсій за віком. Законодавець однозначно зазначив «в усіх випадках», а це значить без винятків.

У ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені конкретні розміри державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. В даному Законі не передбачено призначення пенсії за судовими рішеннями, тому невиконання прямих, чинних норм, встановленого законодавцем розміру мінімальної пенсії за віком (ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»), та розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю (ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») є зловживаннями з боку посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області.

Згідно ст. 13 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Держава бере на себе відповідальність за нанесену шкоду громадянам і зобовязується відшкодувати її, зокрема, за порушення здоров'я або втрату працездатності громадянам і дітям, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У своєму рішенні від 11.10.2005 року (№ 8рп/2005) Конституційний Суд України сформулював правову позицію, у відповідності з якою Конституція і Закони України виділяють деякі категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій соціального захисту від Держави. До них відносяться громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними Законами. В рішеннях Конституційного Суду України визначено, що пільги, компенсації і гарантії є видом соціальної допомоги і невідємною частиною конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту і обєму цього права, шляхом прийняття нових Законів або змін в діючі Закони, згідно ст. 22 Конституції України, не допускаються.

Відповідно до позицій Конституційного Суду України, законом про Держбюджет не може скасовуватись чи змінюватись обсяг прав і обовязку, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України (рішення від 09.07.2007 року № 6-рп/2007). У звязку з цим, Конституційний Суд України прийшов до висновку що «зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає ст.ст. 1,3, ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 8, ч. 2 ст. 19, ст.ст. 21, 22, п. 1 ч. 2 ст. 92, ч. 1,2,4 ст. 95 Конституції України.

Крім цього, Європейський Суд з прав людини, у своєму рішенні у справі «Кечко проти України» зазначив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Виходячи зі змісту ч.3 ст. 162 КАС України про право суду визначити спосіб гарантованого захисту прав людини і громадянина від порушень зі сторони суб'єктів владних повноважень, що повністю узгоджується з приписами ст. 13 Конвенції щодо права кожного на ефективний засіб юридичного захисту та практикою Європейського Суду з прав людини щодо необхідності завдяки такому засобу запобігти виникненню умов, які становлять порушення, або не допустити подальшого існування таких умов, суд, враховуючи, що позивачу як постраждалому від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І-ї категорії, інваліду ІІІ групи захворювання, яке повязане з наслідками аварії на ЧАЕС має виплачуватись пенсія згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка в усіх випадках не може бути нижчою шести мінімальних пенсій за віком, а статтею 50 вище вказаного Закону передбачено, що особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам ІІІ групи у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, і які відповідачем у межах шестимісячного строку позовної давності виплачувались і виплачуються в неповному обсязі, задля захисту законного права позивача на мирне володіння своїм майном, визнає бездіяльність відповідача протиправною в частині не нарахування та щомісячної невиплати пенсії та додаткової пенсії в повному обсязі, зобов'язує його нарахувати, перерахувати та виплатити позивачу як постраждалому від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І-ї категорії, інваліду ІІІ групи захворювання, яке повязане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС пенсію відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6 (шість) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, за шість місяців до дня звернення до суду, за період з 25.02.2011 року по 25.08.2011 року, з врахуванням раніше виплачених сум та щомісячно здійснювати виплату пенсії та додаткової пенсії у зазначених розмірах, починаючи з дня наступного за днем звернення до суду і по день припинення права. Така постанова є гарантовано ефективним засобом юридичного захисту, тому що позбавляє дитину війни необхідності регулярно в межах строку позовної давності звертатися до суду у разі захисту ним порушеного права лише за минулий період, тобто запобігає виникненню умов, які становлять порушення, та не допускає подальшого їх існування.

Що стосується вимог позивача в частині допустити до негайного виконання постанову суду, то вони до задоволення не підлягають, оскільки позивач не назвав, а суд не знайшов достатніх підстав для того щоб задоволити дану вимогу.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 1,3, ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 8, ч. 2 ст. 19, ст.ст. 21, 22, п. 1 ч. 2 ст. 92, ч. 1,2,4 ст. 95 Конституції України, ст.ст. 28, 42, ч. 4, 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; ст.ст. 13, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; п. 4 Постанови КМУ від 30.05.1997 року № 523 «Про затвердження нового Порядку нарахування пенсій по інвалідності, яка наступила внаслідок каліцтва або захворювання, і пенсій в звязку з втратою годувальника, в результаті Чорнобильської катастрофи», з наступними доповненнями та змінами; Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік»; Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік»; ст.ст. 2, 4, 6, ч. 2 ст. 8, 17, 19, 49, 56, 87, 90, 91, 94, 99, 100, 104, 106, 159, 160, 161, 162, 256, 257 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

позов задоволити частково. Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області з приводу відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати державної пенсії та додаткової пенсії у відповідності до ст.ст.50,54, ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Городищенському районі, відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зробити перерахунок та виплату державної пенсії постраждалому від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І-ї категорії, інваліду ІІІ групи захворювання, яке повязане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 в розмірі 6 (шість) мінімальних пенсій за віком за період з 25.02.2011 року по 25.08.2011 року, з врахуванням раніше виплачених сум.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Городищенському районі, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зробити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю ОСОБА_1 в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком за період з 25.02.2011 року по 25.08.2011 року, з врахуванням раніше виплачених сум.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, відповідно до ст.50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щомісячно, виплачувати ОСОБА_1, державну пенсію постраждалому від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І-ї категорії, інваліду ІІІ групи захворювання, яке повязане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в розмірі 6 (шість) мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 26.08.2011 року по день припинення такого права позивача.

В іншій частині позову, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду, через Городищенський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк, з дня проголошення постанови.

Суддя ОСОБА_2