Справа № 821/989/15-а
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2015-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/989/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтович І.І.,

при секретарі: Сердюк О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кромп О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач) до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач) у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.09.2014 р. №, , від 29.10.2014 р. №, податкової вимоги від 19.12.2014 р. №Ф-.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зазначив, що контролюючим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача. За результатами даної перевірки складено акт від 22.07.2014 року за № 198/17-2/НОМЕР_1. На підставі вищенаведеного акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення: № від 08.09.2014 року, № від 08.09.2014 року, № від 29.10.2014 року, податкова вимога №Ф- від 19.12.2014 року. Зазначив, що надані первинні документи для перевірки, оформлені за результатами господарської діяльності позивача із ТОВ «Фаворіт - Найс», ТОВ «Олімп - Пром», ТОВ «Новатор - Груп», повністю відповідають ознакам первинних документів, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік, тобто господарські та бухгалтерські документи, отримані позивачем від контрагентів - постачальників є дійсними. Вважає прийняті податкові - повідомлення рішення, податкову вимогу протиправними та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях та зазначив наступне, Каховською ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3, з питань взаємовідносин з ТОВ «Фаворит - Найс» за період червень 2011 р., вересень 2011 р. та листопад 2011 р., з ТОВ «Олімп - Пром» за період вересень 2011 р., жовтень 2011 р., та з ТОВ «Новатор - Груп» за період вересень 2011р., за результатами якої складено акт перевірки від 22.07.2014 р. №198/17-2/НОМЕР_1. Перевіркою встановлено, що взаємовідносини між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Фаворіт - Найс», ТОВ «Олімп - Пром», ТОВ «Новатор - Груп» не спрямовані на настання реальних правових наслідків. Під час проведення перевірки платником не було надано первинну документацію, яка б підтверджувала реальність здійснення операцій. Вважає прийняті податкові повідомлення - рішення, податкову вимогу правомірними та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 зареєстрований Каховською райдержадміністрацією 28.05.2007 року, № 0001113, перебуває на податковому обліку в Каховській ОДПІ з 04.06.2007 р. за №6475-Ф.

З 19.03.2012 року позивач є платником податку на додану вартість, свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №200036241.

Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, види діяльності ФОП ОСОБА_3 за КВЕД: 46.31 - оптова торгівля фруктами й овочами.

Також, судом встановлено, що у період з 07.07.2014 р. по 16.07.2014 р. відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3, з питань взаємовідносин з ТОВ «Фаворит - Найс» за період червень 2011 р.. вересень 2011 р. та листопад 2011 р., з ТОВ «Олімп - Пром» за період вересень 2011 р., жовтень 2011 р., та з ТОВ «Новатор - Груп» за період вересень 2011р.

За результатами даної перевірки складено акт від 22.07.2014 року за № 198/17-2/НОМЕР_1. (далі - акт). (т.1, а.с. 8-17).

З наведеного вище акта перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення п.177.2 ст.177, п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями), встановлено заниження суми податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2011 р. на суму - 67674,09 грн.

Також, встановлено порушення п.п.2.1 ст. 7 та п.4 ст. 4 р. 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VI (зі змінами та доповненнями) встановлено заниження зобов'язання з єдиного соціального внеску за 2011 р. на суму 142535,44 грн.

Крім цього, встановлено порушення п.185. 1 ст. 185, п.198.1 ст. 198, п.198.3 ст.198, п. 198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755- VI (зі змінами та доповненнями), а також, ч.1 ст. 203, 215, 228, 662, 655, 656 ЦК України, в частині недодержання в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними (п.5 ст. 203 Цивільним Кодексом України) СГД ОСОБА_3 за перевіряємий період вчинено правочини які не спрямовані на реальне настання правових наслідків та завищено податковий кредит за перевіряємий період з 01.06.2011. р. по 30.06.2011 р., 01.09.2011 р. по 30.09.2011 р., 01.11.2011 р. по 30.11.2011 р. на 13438,00 грн., листопад 2011 р. на 11107,00 грн., грудень 2011 р. - 15576,00 грн. (т.1, а.с. 17).

Підставою для встановлення таких порушень слугував висновок податкового органу, що укладені правочини між позивачем та ТОВ «Фаворіт - Найс», ТОВ «Олімп - Пром», ТОВ «Новатор - Груп» не спрямовані на настання правових наслідків, та як наслідок є нікчемними.

На підставі вищенаведеного акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 08.09.2014 року, яким фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 123229,50 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 82153,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 41076,50 грн.

- № від 08.09.2014 року, яким фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 101511,14 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 67674,09 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 33837,05 грн.

- № від 29.10.2014 року, яким фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 визначено грошове зобов'язання для фізичних осіб підприємців у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність в сумі 21380,32 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 0,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 21380,32 грн.

- №Ф- від 19.12.2014 року, яким фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 зобов'язано сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 60441,15 грн.

Не погоджуючись з вищенаведеними податковими повідомленнями-рішеннями та податковою вимогою, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

З огляду на те, що відповідач стверджував про те, що у ФОП ОСОБА_3 відсутні документи щодо здійснення господарських операцій з ТОВ «Фаворіт - Найс», ТОВ «Олімп - Пром», ТОВ «Новатор - Груп», судом досліджено реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами та встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється господарська діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Фаворіт - Найс», ТОВ «Олімп - Пром», ТОВ «Новатор - Груп» укладено усні договори на закупівлю овочів (огірки, кабачки, баклажани, цибуля, морква помідори, капуста, яблука, редька). Виконання усних договорів підтверджується наданими суду доказами, а саме: видатковими накладними №РН-020601 від 02.06.2011 р., №030602 від 02.06.2011р., № РН-060601 від 06.06.2011 р., №РН-070602 від 07.06.2011 р., №РН-070602 від 07.06.2011 р., №РН-080603 від 08.06.2011 р., №РН-090602 від 09.06.2011 р.,№РН-110601 від 11.06.2011 р., №РН-110601 від 11.06.2011 р., №РН-170601 від 17.06.2011 р., № РН-200601 від 20.06.2011 р., №РН-160902 від 16.09.2011 р.,№РН-190903 від 19.09.2011р., №РН-200906 від 20.09.2011 р., № РН-220903 від 22.09.2011 р., №РН-260904 від 26.09.2011 р., №РН-290903 від 29.09.2011 р., №РН-031101 від 03.11.2011 р.,№РН-251101 від 25.11.2011 р., №РН-281102 від 28.11.2011 р., №РН-011205 від 01.12.2011 р., №РН-021205 від 02.12.2011 р., №РН-071202 від 07.12.2011 р., № РН-081202 від 08.12.2011 р., №РН-091206 від 09.12.2011 р., №РН-161201 від 16.12.2011 р., №РН-161201 від 16.12.2011 р., № РН- 161202 від 16.12.2011 р., №РН-161202 від 16.12.2011 р., № РН-191201 від 19.12.2011 р., №РН-231204 від 23.12.2011р., №РН-291207 від 29.12.2011 р.; податковими накладними №15 від 03.06.2011 р. на загальну суму 12805,09 грн. у т.ч. ПДВ 2134,18 грн., №22 від 06.06.2011 р. на загальну суму 2588,59 грн. у т.ч. ПДВ 431,43 грн., №25 від 07.06.2011 р. на загальну суму 17409,31 грн. у т.ч. ПДВ 2901,55 грн., №28 від 08.06.2011 р. на загальну суму 40809,12 грн. у т.ч. ПДВ 6801,52 грн., №36 від 09.06.2011 р. на загальну суму 34094,21 грн. у т.ч. ПДВ 5682,37 грн., №31 від 11.06.2011 р. на загальну суму 49201,18 грн. у т.ч. ПДВ 8200,20 грн., №37 від 17.06.2011 р. на загальну суму 24645,60 грн. у т.ч. ПДВ 4107,60 грн., №41 від 20.06.2011 р. на загальну суму 18759,00 грн. у т.ч. ПДВ 3126,50 грн., №77 від 16.09.2011 р. на загальну суму 9124,45 грн. у т.ч. ПДВ 1520,74 грн., №104 від 19.09.2011 р. на загальну суму 38444,20 грн. у т.ч. ПДВ 6414,70 грн., №128 від 20.09.2011 р. на загальну суму 18711,00 грн. у т.ч. ПДВ 3118,50 грн., №135 від 22.09.2011 р. на загальну суму 14304,91 грн. у т.ч. ПДВ 2384,15 грн., №103 від 26.09.2011 р. на загальну суму 19054,33 грн. у т.ч. ПДВ 3175,72 грн., №117 від 29.09.2011 р. на загальну суму 32827,58 грн. у т.ч. ПДВ 5471,26 грн., №17 від 03.11.2011 р. на загальну суму 10492,63 грн. у т.ч. ПДВ 1748,77 грн., №121 від 25.11.2011 р. на загальну суму 21387,60 грн. у т.ч. ПДВ 3564,60 грн., №129 від 28.11.2011 р. на загальну суму 34760,70 грн. у т.ч. ПДВ 5793,45 грн., №6 від 01.12.2011 р. на загальну суму 5231,60 грн. у т.ч. ПДВ 871,93 грн., №11 від 02.12.2011 р. на загальну суму 17623,20 грн. у т.ч. ПДВ 2937,20 грн., №58 від 08.12.2011 р. на загальну суму 10870,64 грн. у т.ч. ПДВ 1811,77 грн., №37 від 07.12.2011 р. на загальну суму 9328,00 грн. у т.ч. ПДВ 1554,67 грн., №59 від 09.12.2011 р. на загальну суму 12615,00 грн. у т.ч. ПДВ 2102,50 грн., №83 від 16.12.2011 р. на загальну суму 11845,20 грн. у т.ч. ПДВ 1974,20 грн., №84 від 16.12.2011 р. на загальну суму 11164,32 грн. у т.ч. ПДВ 1860,72 грн., №102 від 19.12.2011 р. на загальну суму 8771,66 грн. у т.ч. ПДВ 1461,94 грн., №125 від 23.12.2011 р. на загальну суму 3015,00 грн. у т.ч. ПДВ 502,50 грн., №157 від 29.12.2011 р. на загальну суму 2989,80 грн. у т.ч. ПДВ 498,30 грн. (т.1, а.с. 117- 171).

Розрахунки за придбаний товар підтверджуються квитанціями до прибуткових касових ордерів №30 від 14.06.2011 р., №29 від 13.06.2011 р., №28 від 11.06.2011 р., №27 від 10.06.2011 р., №26 від 09.06.2011 р., №23 від 06.06.2011 р., №24 від 07.06.2011р., №25 від 08.06.2011 р., №19.06.2011р., №21 від 03.06.2011р., №22 від 04.06.2011 р., №47 від 27.06.2011 р., №45 від 25.06.2011 р., №37 від 22.06.2011 р., №40 від 24.06.2011 р., №38 від 23.06.2011 р., №34 від 18.06.2011 р., №35 від 20.06.2011 р., №36 від 21.06.2011 р., №31 від 15.06.2011 р., №32 від 15.06.2011 р., №33 від 17.06.2011 р., №587 від 26.11.2011 р., №590 від 28.11.2011 р., №596 від 29.11.2011 р., №521 від 08.11.2011 р., №514 від 07.11.2011 р., №585 від 25.11.2011 р., №677 від 21.12.2011 р., №664 від 19.12.2011 р., №661 від 16.12.2011 р., №672 від 20.12.2011 р., №606 від 01.12.2011 р., №647 від 13.12.2011 р., №652 від 14.12.2011 р.,№657 від 15.12.2011 р., 3622 від 06.12.2011 р., №642 від 12.12.2011 р., №627 від 08.12.2011 р. (т.1, а.с. 206 - 219).

В подальшому придбаний товар позивачем реалізовано ТОВ «Балдер», ТОВ «АТБ-Маркет», що підтверджується видатковими накладними: №РН-001 від 03.06.2011 р., №РН-002 від 04.06.2011 р., №РН-003 від 06.06.2011 р., №РН-004 від 07.06.2011 р., №РН-004 від 07.06.2011 р., №РН-005 від 08.06.2011 р., №РН-006 від 09.06.2011 р., №РН-007 від 11.06.2011 р., №РН-007 від 11.06.2011 р., №РН-008 від 17.06.2011 р., №РН-009 від 20.06.2011 р., №РН-1.1 від 17.09.2011 р., №РН-5.1 від 21.09.2011 р., №РН-6.1 від 23.09.2011 р., №РН-7.1 від 24.09.2011 р., №РН-8.1 від 27.09.2011 р., №РН-9.1 від 29.09.2011 р., №РН-5.1 від 21.09.2011 р., №РН-6.1 від 23.09.2011 р., №РН-29.1 від 03.11.2011 р., №РН-36.1 від 26.11.2011 р., №РН-39.1 від 29.11.2011 р., №РН-41.1 від 01.12.2011 р., №РН-43.1 від 05.12.2011 р., №РН-45.1 від 12.12.2011 р., №РН-49.1 від 15.12.2011 р., №РН-51.1 від 17.12.2011 р., №РН-53.1 від 20.12.2011 р., №РН-54.1 від 20.12.2011 р., №РН-53.1 від 20.12.2011 р., №РН-51.1 від 17.12.2011 р., №РН-53.1 від 20.12.2011 р., №РН-56.1 від 22.12.2011 р., №РН-59.1 від 26.12.2011 р., №РН-63.1 від 29.12.2011 р., накладними №10 від 12.10.2011 р., №3 від 06.10.2011 р.; Звітом про дебетові та кредитові операції по рахунку ОСОБА_3 СПД з 01.10.2011 р. по 31.10.2011 р. (т.1, а.с. 172-205).

Також, суд зазначає, що єдиною підставою для встановлення безтоварності господарських операцій позивача з контрагентами слугували акти від 23.01.2014 р. №43/21-03-22-05/37517254 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Фаворіт -Найк» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.06.2011 р. по 31.01.2012 р.; від 20.01.2012 р. №7/23-1/37517244 «Про результати проведення документальної невиїзної позапланової перевірки ТОВ «Новатор Груп», з питань достовірності визначення показників декларації з податку на додану вартість за період з 01.06.2011 р. по 31.12.2011 р.; від 16.01.2012 р. №5/23-1/37517265 «Про результати документальної позапланової перевірки ТОВ «Олімп - Пром» з питань достовірності визначення показників декларацій з податку на додану вартість за період з 13.05.2011 р. по 31.12.2011 р.

Постановою Київського адміністративного суду від 05.06.2012 р. у справі №2а-1859/12/2170 за позовом ТОВ «Олімп - Пром» до Переяслав - Хмельницької ОДПІ було визнано протиправними дії Переяслав - Хмельницької ОДПІ щодо проведення невиїзної позапланової перевірки ТОВ «Олімп - Пром» питань достовірності визначення показників декларації з податку на додану вартість за період з 13.05.2011 р. по 31.12.2011 р., за результатами якої було складено акт від 16.01.2012 р. №5/23-1/37517265, також, з визнано протиправними дії Переяслав - Хмельницької ОДПІ щодо зменшення податкових зобов'язань ТОВ «Олімп -Пром» у сумі 16338244,00 грн. та податкового кредиту в сумі 16234003,00 грн. Дана постанова залишена без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2014 р. №2-а1859/12/1070.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13.05.2013 р. по справі №821/613/13-а задоволено позовні вимоги ТОВ «Фаворит - Найс». Визнано протиправними дії Переяслав - Хмельницької ОДПІ по визнанню нікчемними угод укладених ТОВ «Фаворит - Найс» з контрагентами за період 11.05.2011 р. - 31.12.2011 р., в акті від 20.01.2012 р. №6/23-1/37517254 про результати документальної виїзної позапланової перевірки ТОВ «Фаворит - Найс» з питань достовірності визначення показників декларацій з ПДВ за період 11.05.2011 р. по 31.12.2011 р.; визнано протиправними дії Переяслав - Хмельницької ОДПІ, які полягають в зміні в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, які задекларовані ТОВ «Фаворит - Найс» у період з 11.05.2011 р. по 31.12.2011 р.»; зобов'язано Переяслав - Хмельницької ОДПІ відобразити в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» показники податкових зобов'язань та податкового кредиту, задекларованих ТОВ «Фаворит - Найс» у періоді з 11.05.2011 р. по 31.12.2011 р.

Крім цього, суд не приймає посилання відповідача щодо відкриття кримінального провадження за фактом фіктивного підприємництва, оскільки відповідно до службових записок ФР ГУ Міндоходів у Херсонській області від 24.04.2015 р. №388/21-22-09-01-14 та ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Херсонській області від 20.05.2015 р. №80/21-22-03-02-14, 08.04.2015 р. відкрито кримінальне провадження №0000279 внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2013 р. за фактом сприяння невстановленими особами, в ухиленні від сплати податків реально діючим суб'єктам господарської діяльності.

Також, суду надано Витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, якими підтверджується, що контрагенти позивача ТОВ «Фаворіт - Найс», ТОВ «Олімп - Пром», ТОВ «Новатор - Груп» були зареєстровані на час здійснення господарських операцій з ФОП ОСОБА_3

Щодо встановлення позивачу порушення п.185. 1 ст. 185, п.198.1 ст. 198, п.198.3 ст.198, п. 198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755- VI (зі змінами та доповненнями), а також, ч.1 ст. 203, 215, 228, 662, 655, 656 ЦК України, в частині недодержання в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними (п.5 ст. 203 Цивільним Кодексом України) СГД ОСОБА_3 за перевіряє мий період вчинено правочини які не спрямовані на реальне настання правових наслідків та завищено податковий кредит за перевіряємий період з 01.06.2011. р. по 30.06.2011 р., 01.09.2011 р. по 30.09.2011 р., 01.11.2011 р. по 30.11.2011р.р на 13438,00 грн., листопад 2011 р. на 11107,00 грн., грудень 2011 р. - 15576,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПКУ датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду. Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

В пункті 198.3 статті 198 ПКУ зазначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПКУ визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної. Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку. Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

Таким чином, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Враховуючи, те що позивачем, як доказ здійснення господарської операції, були надані суду належним чином засвідчені копії первинних документів, які відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" фіксують факт здійснення господарської операції, суд вважає висновок відповідача щодо порушень п.198.2 ст. 198, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, безпідставним.

Щодо порушення п.177.2 ст.177, п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями), встановлено заниження суми податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2011 р. на суму - 67674,09 грн., суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Пунктом 177.1 статті 177 Податкового кодексу України, встановлено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Пунктом 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, передбачено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг) (п. 177.3 ст. 177 Податкового кодексу України).

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу (п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України).

Суд враховує, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Згідно ч.2 ст. 3 Закону України від 16.07.99 р. № 996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" на дані бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. Таким чином первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на підставі наявних належно оформлених первинних документів податкового обліку позивач правомірно включив до складу валових витрат у перевіряємому періоді витрати по взаємовідносинам з ТОВ «Фаворіт - Найс», ТОВ «Олімп - Пром», ТОВ «Новатор - Груп», у зв'язку з чим висновки акту перевірки про порушення позивачем п.177.4 ст.177 Розділу ІV Податкового кодексу України є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а згідно із статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу статті 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків.

Сторонами договору (правочину) можуть бути відповідні учасники цивільних відносин - фізичні особи та юридичні особи (стаття 2 Цивільного кодексу України).

У разі, якщо учасником правочину є юридична особа, в силу статті 92 Цивільного кодексу України, вона набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону, або шляхом представництва.

Згідно з частиною третьою статті 92 Цивільного кодексу України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 Цивільного Кодексу України).

Згідно з частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 Цивільного кодексу України: правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, яке викладене у постанові від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" нікчемними є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

Водночас, при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається у намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Таким чином, суд зазначає, що позивачем надано суду первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій. При цьому, суд звертає увагу на те, що контролюючий орган в актах перевірки, не ставив під сумнів достовірність даних, які містять вказані первинні бухгалтерські документи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, на час укладання та виконання правочинів, контрагент позивача був зареєстрований юридичною особою та був платником податку на додану вартість. Крім того, в актах перевірки немає жодних посилань на те, що установчі документи, свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво платника податку на додану вартість контрагентів позивача були скасовані чи визнані недійсними за рішенням суду на момент укладання чи виконання договорів.

Відповідачем також не надано суду доказів визнання договорів, укладених між позивачем та його контрагентом, недійсними у судовому порядку.

В матеріалах справи відсутні і відповідачем не надані суду будь-які докази наявності судових рішень, які б набрали законної сили, з приводу незаконних дій посадових осіб ТОВ «Фаворіт - Найс», ТОВ «Олімп - Пром», ТОВ «Новатор - Груп».

З огляду на викладене, висновок відповідача про нікчемність укладених між позивачем та ТОВ «Фаворіт - Найс», ТОВ «Олімп - Пром», ТОВ «Новатор - Груп» договорів, є безпідставним та необґрунтованим.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що податкові повідомлення-рішення від 08.09.2014 р. №, , від 29.10.2014 р. №, податкової вимоги від 19.12.2014 р. №Ф-, прийняті відповідачем безпідставно, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області № від 08.09.2014 року, яким фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 123229,50 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 82153,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 41076,50 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області № від 08.09.2014 року, яким фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 101511,14 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 67674,09 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 33837,05 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області № від 29.10.2014 року, яким фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 визначено грошове зобов'язання для фізичних осіб підприємців у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність в сумі 21380,32 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 0,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 21380,32 грн.

Скасувати вимогу Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області №Ф- від 19.12.2014 року, яким фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 зобов'язано сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 60441,15 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 ( код НОМЕР_1) судовий збір в сумі 1827, 00 грн. (Одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 03 червня 2015 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.3.2