Справа № 265/2167/14-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Костромітіна О.О.
Суддя-доповідач -
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2015 року справа №265/2167/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Сіваченка І.В.,

суддів Геращенка І.В., Арабей Т.Г.,

секретар судового засідання Томах О.О.,

за участі представника відповідача Бердник Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 лютого 2015 року у справі № 265/2167/14-а за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 зазначив, що він є військовим пенсіонером за вислугою років, так як був звільнений з військової служби відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 з особового складу від 13.12.1988 року №079ПМ та виключений зі списків частини з 10.01.1989 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №4 по стройовій частині. Після виходу на пенсію за вислугою років, його пенсійна справа знаходилася у Донецькому обласному військовому комісаріаті (далі Відповідач 1), а після чого була передана Управлінню пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Відповідач 2), яке, як він вважав, виплачує йому занижений розмір пенсії, що є неправомірним. Вказав, що відповідно до його розрахункової книжки, він отримував надбавки за службу в умовах Крайньої Півночі в розмірі 50% та надбавку за особливі умови служби в розмірі 60 %, що не було враховано Відповідачем 1 при здійсненні перерахунку його грошового забезпечення (пенсії) з 01.12.1996 року. Також зазначив, що у зв`язку з тим, що на цей час, усі матеріали його пенсійної справи перебувають у Відповідача 2, то саме він був зобов`язаний провести перерахунок його пенсії та у подальшому сплачувати пенсію з урахуванням надбавок за службу в умовах Крайньої Півночі в розмірі 50% та надбавку за особливі умови служби в розмірі 60%. Проте, на його заяву про перерахунок пенсії з урахуванням вказаних надбавок, Відповідач 2, відповів відмовою, що він також вважав неправомірним. Посилаючись, зокрема ч.2 ст.19, ч.3 ст.22 Конституції України, ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», просив суд: визнати неправомірним дії Донецького обласного військового комісаріату з 01.12.1996 року при здійсненні введення надбавки за особливі умови служби у склад грошового забезпечення пенсіонера ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язати відповідачів здійснити перерахунок введеної надбавки за особливі умови служби до складу грошового забезпечення в розмірі 60% та надбавки за службу в умовах Крайньої Півночі в розмірі 50% з 01.12.1996 року по теперішній час, відповідно до довідки від 10.10.1997 року №247 військової частини НОМЕР_3 про виплату на момент звільнення надбавки в розмірі 60% від посадового окладу, з виплатою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.12.1996 року по день подачі позову заборгованості, що утворилася за цей період; зобов`язати Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язати в подальшому сплачувати йому до пенсії надбавки за особливі умови служби у складі грошового забезпечення - в розмірі 60% и надбавки за службу в умовах Крайньої Півночі в розмірі 50%; поновити строки звернення до суду, визнавши їх причину поважною, у зв`язку з тим, що зазначені порушення з боку відповідача у вигляді зниженого йому розміру введеної надбавки за особливі умови служби у складі грошового забезпечення замість 60% в розмірі 35% і те, що йому не була нарахована надбавка за службу в умовах Крайньої Півночі в розмірі 50%, йому стало відомо тільки після отримання копії документів на його звернення до Головного управління Пенсійного фонду України від відповідача у жовтні 2013 року.

Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено, що рішення, яке оскаржується, є незаконним та неправомірним, оскільки судом не були застосовані положення закону, на які ОСОБА_2 посилається у своєму адміністративному позові, а норми права були підмінені наказами міністра оборони, які не мають юридичної сили і не можуть суперечити закону і встановленим порядком та умовами несення позивачем служби.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу Відповідачем 2 висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

В судовому засіданні представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Інші особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом встановлено, що 10.05.1989 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Приморського РВК м. Маріуполя Донецької області із заявою про нарахування пенсії (а.с.3).

10.10.1997 року військовою частиною НОМЕР_3 позивачу ОСОБА_1 була видана довідка №247, відповідно до якої, позивач під час проходження військової служби отримував надбавку в розмірі 60% посадового окладу (а.с.6).

19.11.1997 року вказана довідка була передана Відповідачу 1 (а.с.4-5).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначаються положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції, що діяла на момент подачі до Відповідача 1 довідки №247 від 10.10.1997 року, наданої військовою частиною НОМЕР_3 , пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членів їх сімей згідно з цим Законом здійснюється Міністерством оборони України, Державним комітетом у справах охорони державного кордону України, Головним управлінням командуючого Національною гвардією України, Управлінням державної охорони, органами управління інших військових формувань, Службою безпеки України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною податковою адміністрацією України, Державним департаментом України з питань виконання покарань в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Частина 3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції, що діяла на момент подачі до Відповідача 1 довідки №247 від 10.10.1997 року, також передбачала, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей обчислюються з грошового забезпечення цих військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу. При цьому для обчислення їм пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №419 від 07.06.1993 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», що діяла на момент звернення позивача ОСОБА_1 до Відповідача 1, до грошового забезпечення військовослужбовців не входили надбавки за особливі умови служби та надбавки за службу в умовах Крайньої Півночі.

Крім того, відповідно до пункту 111 Положення про порядок призначення та виплати в Міністерстві оборони України державних пенсій і допоміг військовослужбовцям та членам їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України №205 від 08.08.1994 року, військовослужбовцям, які одержували перед звільненням з військової служби персональні (збережені) посадові оклади або підвищені посадові оклади за службу у високогірних і віддалених місцевостях держав-учасниць Співдружності, пенсії обчислюються із звичайних, а не з персональних (збережених) або підвищених посадових окладів.

Відповідно до розрахункової книжки позивача, він був задоволений грошовим забезпеченням, в тому числі підвищеним окладом на 50% за службу на Півночі (а.с.7зв), а не надбавкою, як зазначає позивач.

Відтак, підстав для задоволення позову не існує.

Тобто, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

В повному обсязі ухвала виготовлена 11 червня 2015 року.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 лютого 2015 року у справі № 265/2167/14-а за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: І.В.Геращенко

Т.Г.Арабей