Справа № 804/5384/15
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2015 р. Справа № 804/5384/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук Олену Сергіївну
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення коштів, -
22 листопада 2013 року Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі-відповідач) з вимогами про стягнення з відповідача витрат, понесених Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у зв'язку з виплатою пенсій по інвалідності гр. ОСОБА_2 за серпень - жовтень 2013 року включно в розмірі 695,00грн.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2013 р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014 р., в задоволенні позову відмовлено.
За наслідками касаційного оскарження позивачем рішень судів першої та апеляційної інстанції, Вищим адміністративним судом України постановлено ухвалу від 12.03.2015 р., якою постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2013 р. та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014 р. скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.107-109).
На виконання ухвали Вищого адміністративного суду України 12.03.2015 р. в Дніпропетровському окружному адміністративному суді здійснено перереєстрацію справи та присвоєно номер 804/5384/15.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 року справу №804/5384/15 прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. Сторонам запропоновано надати суду додаткові пояснення по суті справи, якщо такі є.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2015 року від позивача витребувано додаткові докази по справі.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника за наявних у справі документів та документів, витребуваних судом, в порядку письмового провадження. Також позивачем надано додаткову інформацію в обґрунтування позовних вимог. Так, посилаючись на положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», позивач зазначив, що на відповідача нормами чинного законодавства покладено обов'язок своєчасно та в повному обсязі відшкодувати витрати по виплаті основного розміру пенсії інваліду ОСОБА_2, якому з 09.07.2013 р. призначена пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Відмовляючись відшкодувати понесенні Управліннями Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу витрати у зв'язку з виплатою основного розміру пенсії гр. ОСОБА_2 у серпні-жовтні 2013 р., відповідач порушує чинне законодавство України, при тому, що Акти форми Н-5 від 22.02.2013 р. та форми Н-1 від 26.02.2013 р., на підставі яких здійснювались страхові виплати гр. ОСОБА_2, були чинними на момент виникнення спірних відносин, оскільки рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області у справі 214/4059/13-ц набрало чинності 26.11.2014 р.
Відповідач в судове засідання не з'явився з урахуванням належного повідомлення про судове засідання. 26 травня 2015 року від відповідача факсимільним зв'язком надійшли заперечення проти адміністративного позову. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив наступне. Відповідач не має відшкодовувати Управлінню Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, понесені у зв'язку з виплатою пенсії громадянину ОСОБА_2, оскільки, по-перше на даний час відбулись зміни в законодавстві з урахуванням положень п.13 Розділу 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №77-VIII від 28.12.2014р. Крім того, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.11.2014 р. по цивільній справі №214/4059/13-ц скасовані Акти про нещасний випадок на виробництві за ф.Н-1 та ф.Н-5 стосовно травмування гр. ОСОБА_2 Критерії, суми яких пенсій по інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом підлягають заліку при звірянні між позивачем та відповідачем, наведені в п.3 Порядку №5-4/4. Це пенсії по інвалідності у зв'язку з нещасним (страховим) випадком на виробництві з застрахованим від нещасного випадку згідно з Законом, котрі (випадки) були розслідувані згідно з Положенням «Про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою КМУ від 21.08.01 р. №1094. На даний час у відповідача відсутні Акт розслідування та інші документи як підстава для призначення і проведення виплат щодо ОСОБА_2 Тому позивач безпідставно звернувся до відділення Фонду про стягнення 695грн. витрат, понесених у зв'язку з виплатою пенсій гр. ОСОБА_2 у період серпень-жовтень 2013 р.
З урахуванням положень ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає можливим розглянути справу у порядку письмового провадження, оскільки, немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Управлінням Пенсійного фонду в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом серпня, вересня та жовтня 2013 року було проведено виплату пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання - інваліду ІІІ групи - пенсіонеру ОСОБА_2.
Як вбачається з Актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за серпень 2013 р., за вересень 2013 р. та за жовтень 2013 р., а також з таблиці розбіжностей до означених Актів, відповідачем не враховані, зокрема:
-суми витрат по виплаті пенсій по справах, в яких акти Н-1 не відповідають вимогам законодавства.
На підтвердження виплати пенсії по інвалідності гр. ОСОБА_2 та понесення у зв'язку з чим витрат в серпні - жовтні 2013 року позивачем надана довідка №4383 про розмір виплаченої та фактично отриманої пенсії пенсіонером ОСОБА_2 у серпні 2013 р., вересні 2013 р. та жовтні 2013 р.
Листом від 06.09.2013 р. №04/4624 Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі повідомив Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо неприйняття до відшкодування витрат на виплату пенсії потерпілого ОСОБА_2, оскільки останнім було укладено договір цивільно-правового характеру з ПП «Комфорт Сіті», а отже дія Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві від 30.11.2011 р. №1232 на ОСОБА_2 не поширюється; нещасний випадок, що стався з ОСОБА_2 22.02.2013 р. не вважається пов'язаним з виробництвом і не є страховим (а.с.23).
Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовані Основами законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Законом України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105-XIV), Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4 (надалі - Порядок №5-4/4), та Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. № 1232.
Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання призначається органами Пенсійного фонду України.
Інвалідність вважається такою, що настала внаслідок трудового каліцтва, якщо нещасний випадок, який спричинив інвалідність, стався (крім випадків протиправного діяння):
а) при виконанні трудових обов'язків (у тому числі під час відрядження), а також при здійсненні будь-яких дій в інтересах підприємства або організації, хоча б і без спеціального доручення;
б) по дорозі на роботу або з роботи;
в) на території підприємства, організації або в іншому місці роботи протягом робочого часу (включаючи і встановлені перерви), протягом часу, необхідного для приведення в порядок знарядь виробництва, одягу тощо перед початком або після закінчення роботи;
г) поблизу підприємства, організації або іншого місця роботи протягом робочого часу (включаючи і встановлені перерви), якщо перебування там не суперечило правилам внутрішнього трудового розпорядку;
д) при виконанні державних або громадських обов'язків;
е) при виконанні дій по рятуванню людського життя, по охороні державної, колективної та індивідуальної власності, а також по охороні правопорядку (ст. 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, зокрема:
- пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; та
- пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.
Згідно ст. 24 Закону 1105 (в редакції, чинній на момент спірних відносин) якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві» страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» (в редакції, чинній на момент спірних відносин) органи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, починаючи з 1 квітня 2001 р. відшкодовують органам Пенсійного фонду України пенсії, сплачені особам, яким призначено пенсії внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.
Порядком № 5-4/4 визначено механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.
Відповідно до п. 3 Порядку відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів "а", "в", "г" статті 26, статей 37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до статей 91, 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в разі настання страхових випадків, визначених переліком обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1094 від 21.01.2001р. «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві».
А пунктом 4 Порядку передбачено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме:
- сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;
- щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;
- допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;
- сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.
При цьому слід зазначити, що перелік сум, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів та підлягають відшкодуванню відповідно до Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, встановлений п. 4 цього Порядку, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
В той же час, згідно п. 4 Порядку, суми витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки основного розміру пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання підлягають відшкодуванню Управлінню Пенсійного фонду України.
Разом з тим слід врахувати, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарюванню, у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності.
Для страхування від нещасного випадку на виробництві не потрібно згоди або заяви працівника.
Страхування здійснюється в безособовій формі згідно ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві».
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві» страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Згідно з положенням ст. 8 Закону №1105 обов'язковому страхуванню від нещасного випадку підлягають, зокрема, особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) або на інших підставах, передбачених законодавством про працю.
Згідно пп. 2 п. 2 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. № 1232 (далі - Порядок №1232) дія цього Порядку поширюється, зокрема, на працівників, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, які відповідно до законодавства уклали з роботодавцем трудовий договір (контракт) або фактично допущені до роботи роботодавцем.
У Додатку 6 Порядку №1232 наведений Перелік обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а саме:
- виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні;
- перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці, пов'язаному з виконанням трудових обов'язків чи завдань роботодавця, починаючи з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, який повинен фіксуватися відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку, в тому числі протягом робочого та надурочного часу;
- підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також виконання заходів особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення;
- виконання дій в інтересах підприємства, на якому працює потерпілий, зокрема дій щодо запобігання аваріям або рятування людей та майна підприємства, будь-яких дій за дорученням роботодавця, участь у спортивних змаганнях, інших масових заходах та акціях, які проводяться підприємством самостійно або за рішенням вищих органів за наявності відповідного рішення (наказу, розпорядження тощо) роботодавця;
- ліквідація наслідків аварії, надзвичайної ситуації техногенного або природного характеру на виробничих об'єктах і транспортних засобах, що використовуються підприємством;
- одержання потерпілим травми або інших ушкоджень внаслідок погіршення стану його здоров'я, яке сталося під впливом небезпечного виробничого фактора чи середовища у процесі виконання трудових (посадових) обов'язків, що підтверджено медичним висновком, тощо.
Відповідно до п.7 Порядку №1232 до заяви про призначення пенсії додаються перелік документів, в т.ч. акт про нещасний випадок на виробництві (форма Н-1), акт про розслідування нещасного випадку (аварії) (форма Н-5), акт розслідування професійного захворювання (форма П-4), і висновку з акту огляду МСЕК.
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків подаються акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Оцінюючі усі докази, надані суду, у їх сукупності, суд приходить до висновку.
З аналізу чинного законодавства вбачається, що на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України покладено обов'язок відшкодовувати органам Пенсійного фонду України пенсії, сплачені особам, яким призначено пенсії внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.
При цьому, законодавець чітко визначив, що відшкодування шкоди потерпілим здійснює саме Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань за умови наявності причинно-наслідкового зв'язку між нещасним випадком, що стався з особою, та виробництвом, де працювала остання, тобто нещасний випадок повинен мати місце саме при здійсненні особою робочих обов'язків за відповідною посадовою інструкцією при здійсненні виробничих функцій.
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що нещасний випадок з ОСОБА_2 стався о 05 годині 50 хвилин 22.02.2013 р. на Приватному акціонерному товаристві «Криворізький завод гірничого обладнання».
Згідно Актом проведення розслідування нещасного випадку (Форма Н-5) від 26.02.2013 р.№1 комісія, оглянувши місце нещасного випадку, ознайомившись з поясненнями потерпілого та свідка цієї події, вивчивши медичну документацію, розглянувши обставини і причини нещасного випадку дійшла висновку, що нещасний випадок пов'язаний з виробництвом (а.с.11-14).
В результаті Складений Акт №1 від 26.02.2013 р. (Форма Н-1) про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом.
На підставі Акту огляду МСЕК №914 ОСОБА_2 12.06.2013 р. видано Виписку із акта огляду МСЕК серії АВ № 0040346 форми 157-1/о «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією», затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 30.07.2012 р. № 577.
Відповідно до вказаної Виписки громадянину ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом з 12 червня 2013 року (а.с.10).
02.07.2013 р. гр. ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою для призначення пенсії по інвалідності, до якої долучив повний пакет документів, в тому числі Акти ф.Н-1, ф.Н-5 та Виписку з МСЕК.
Згідно з протоколом Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області №7883 від 09.07.2013 р. громадянину ОСОБА_2 призначено пенсію по інвалідності з 12.06.2013 р. по 30.06.2014 р.
Між тим, судом враховано, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.11.2014 р. по цивільній справі №214/4059/13-ц визнано незаконними та скасовано Акт №1 проведення розслідування нещасного випадку форми Н-5, що стався 22 лютого 2013 року о 05 годині 50 хвилин на Приватному акціонерному товаристві «Криворізький завод гірничого обладнання» з ОСОБА_2, затверджений 26 лютого 2013 року директором Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» Булатецьким М.Б.; скасовано Акт №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом форми Н-1, що стався 22 лютого 2013 року о 05 годині 50 хвилин на Приватному акціонерному товаристві «Криворізький завод гірничого обладнання» з ОСОБА_2, затверджений 26 лютого 2013 року директором Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» Булатецьким М.Б.
Рішення по цивільній справі №214/4059/13-ц набуло законної сили у відповідності до ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України.

Отже, Акти ф.Н-1 та ф.Н-5 від 26.02.2013 р., на підставі яких було визнано нещасний випадок, що стався з гр. ОСОБА_2, виробничим, скасовані, а відтак такий нещасний випадок не є страховим.

За таких обставин, у Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відсутній обов'язок відшкодувати витрати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по виплаті основного розміру пенсії по інвалідності громадянину ОСОБА_2, оскільки на даний час не встановлений причинно-наслідковий зв'язок між нещасним випадком, що стався з ОСОБА_2 22 лютого 2013 року, з виробництвом, де працював останній, тобто не встановлено страхового випадку.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення витрат на виплату та доставку гр. ОСОБА_2 основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з серпня 2013 року по жовтень 2013 р. в розмірі 695грн., є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення коштів - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 08.06.2015 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді О.С. Рябчук О.С.Рябчук М.М.Бухтіярова