Справа № 2а/0570/7090/2012
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"10" червня 2015 р. м. Київ К/800/1880/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Васильченко Н.В.,
Смоковича М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Амвросіївського професійного ліцею до Державної фінансової інспекції в Донецькій області про скасування вимоги, за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Донецькій області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У червні 2012 року Амвросіївський професійний ліцей звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив скасувати пункт 1 вимоги Державної фінансової інспекції в Донецькій області від 26.04.2012 № 05-07-10-14/5340 щодо відображення дебіторської заборгованості з недостачі металобрухту в кількості 102367 кг на загальну суму 145,18 тис. грн., та стягнення з винних осіб недостачі металобрухту в кількості 102367 кг на загальну суму 145,18 тис. грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано. Ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. Скасовано пункту 1 вимоги Державної фінансової інспекції в Донецькій області від 26.04.2012 № 05-07-10-14/5340 щодо відображення дебіторської заборгованості з недостачі металобрухту в кількості 102367 кг на загальну суму 145,18 тис. грн., та щодо стягнення з винних осіб недостачі металобрухту в кількості 102367 кг на загальну суму 145,18 тис. грн.

У касаційній скарзі Державна фінансова інспекція в Донецькій області, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

У запереченні на касаційну скаргу Амвросіївський професійний ліцей, посилаючись на законність постанови суду апеляційної інстанції, просить залишити її без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що відповідно до постанови Апеляційного суду Донецької області від 07.03.2012 № 1490 н/т, листа Управління Служби безпеки України в Донецькій області від 14.03.2012 № 52/26/90 та на підставі направлень від 16.03.2012 №№ 533, 534, 22.03.2012 №№ 592, 593 Державною фінансовою інспекцією в Донецькій області проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Амвросіївського професійного ліцею за період з 01.01.2010 по 07.03.2012, за результатами якої складений акт від 17.04.2012 № 07-17/011 про виявлені порушення.

На цій підставі відповідачем прийнято вимогу від 26.04.2012 № 05-07-10-14/5340, спірним пунктом 1 якої від позивача вимагалося відобразити в бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість по недостачі металобрухту в кількості 102367 кг в загальній сумі 145,18 тис. грн., стягнути з винних осіб недостачу металобрухту в кількості 102367 кг на суму 145,18 тис. грн. та забезпечити їх надходження на рахунок Ліцею відповідно до вимог чинного законодавства. Із сум, стягнутих за недостачу металобрухту здійснити відшкодування збитків, завданих учбовому закладу, з урахуванням фактичних витрат Ліцею, залишок коштів перерахувати до Державного бюджету відповідно до вимог п. 10 «Порядку визначення збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей».

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з відсутності правових механізмів виконання пункту 1 спірної вимоги, оскільки остання не містить чіткого визначення осіб дебіторів та сум заборгованості перед позивачем.

При касаційному перегляді судових рішень у справі колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 №499/2011 (далі - Положення) Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими державній фінансовій інспекції надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

За результатами аналізу наведених положень колегія суддів вказує на наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У справі, що розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення (повернення коштів).

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня та 13 травня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-89а14 відповідно).

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, проте з інших викладених судом касаційної інстанції підстав.

У відповідності із статтею 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Донецькій області задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року - скасувати, залишивши в силі постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2012 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 235-244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: