Справа № 815/3333/15
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3333/15
У Х В А Л А

11 червня 2015 року м. Одеса Суддя Одеського окружного адміністративного суду Корой С.М. розглянувши адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Управління у справах іноземців та осіб без громадянства в особі начальника Управління Цуркан Тетяни Юріївни про визнання неправомірним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2015 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Управління у справах іноземців та осіб без громадянства в особі начальника Управління Цуркан Тетяни Юріївни про:

- визнання неправомірним і скасування рішення Державної міграційної служби України від 19.12.2014 року №692-14 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

- зобов'язання Державної міграційної служби України повторно розглянути питання про визнання ОСОБА_2 біженцем відповідно до вимог чинного законодавства та надання ОСОБА_2 статус біженця в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву необхідно залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Статтею 99 КАС України передбачені строки звернення до адміністративного суду.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, а також до суду у строки, встановлені цим Законом. Рішення, що приймаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, щодо визнання іноземця або особи без громадянства біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також рішення про втрату чи позбавлення статусу біженця або додаткового захисту, про скасування рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, можуть бути оскаржені в установленому законом порядку та в установлені цим Законом строки до суду.

Частиною 13 статті 10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" передбачено, що у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, прийняв рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, уповноважена посадова особа цього центрального органу виконавчої влади протягом семи робочих днів з дня його отримання надсилає або видає особі, стосовно якої прийнято зазначене рішення, письмове повідомлення з викладенням причин відмови і роз'ясненням порядку оскарження такого рішення.

Відповідно до ч.15 та ч.16 ст.10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" у разі невикористання особою права на оскарження протягом п'яти робочих днів з дня її письмового повідомлення про прийняття рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, вилучає у такої особи довідку про звернення за захистом в Україні та повертає особі національний паспорт та інші документи (якщо такі є в особовій справі заявника), що перебувають на зберіганні. Особа, яка отримала повідомлення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і не використала право на його оскарження, повинна залишити територію України в установлений строк, якщо немає інших законних підстав для перебування в Україні, встановлених Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Як вбачається з матеріалів справи Державною міграційною службою України 19.12.2014 року прийнято рішення № 692-14 про відмову у визнанні ОСОБА_2 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. При цьому, на підставі рішення Державної міграційної служби України №692-14 Управлінням у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України в Одеській області 06 січня 2015 року видано повідомлення № 125 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане повідомлення отримано ОСОБА_2 19 січня 2015 року, про що свідчить підпис цієї особи.

Таким чином, беручи до уваги нормативне регулювання спірних правовідносин, строк на оскарження рішення від 19.12.2014 року № 692-14 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянина Демократичної Республіки Конго ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, сплинув через п'ять робочих днів з моменту, коли позивач отримав повідомлення про відмову, тобто, дізнався про порушення своїх прав.

При цьому, судом встановлено, що згідно бази даних "Діловодство спеціалізованого суду", позивач - ОСОБА_2 20 січня 2015 року вже звертався до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної міграційної служби України, Управління у справах іноземців та осіб без громадянства про скасування рішення Державної міграційної служби України від 19.12.2014 року № 692-14 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту з тотожніми позовними вимогами. Ухвалою суду від 09 лютого 2015 року у справі № 815/488/15 позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачеві на підставі п.1 ч.3 ст.108 КАС України.

Відтак, як вбачається з викладеного, звертаючись до суду 20.01.2015 року, позивач своїм правом на вчасне судове оскарження спірного рішення скористався.

Разом з цим, згідно бази даних "Діловодство спеціалізованого суду", позивач - ОСОБА_2 19 травня 2015 року вдруге звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з тотожнім адміністративним позовом до Державної міграційної служби України, Управління у справах іноземців та осіб без громадянства про визнання неправомірним та скасування рішення Державної міграційної служби України від 19.12.2014 року № 692-14 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та зобов'язання вчинити певні дії та ухвалою суду від 04 червня 2015 року у справі № 815/2846/15 позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачеві на підставі п.1 ч.3 ст.108 КАС України.

Суд зазначає, що відповідно до положень, передбачених ч. 1, 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки та зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно бази даних "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, що позивач не скористався своїм правом на оскарження ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року в адміністративній справі №815/488/15 та остання, як вбачається з бази даних "Діловодство спеціалізованого суду", набрала законної сили 10.03.2015 року.

Разом з цим, у базі даних "Діловодство спеціалізованого суду" відсутні відомості щодо оскарження позивачем ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2015 року в адміністративній справі № 815/2846/15.

Суд враховує, що тривалість і правила обчислення строку звернення до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку. Строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.

При цьому, тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов. Відповідно тривалість строку звернення до адміністративного суду не залежить від того, коли було фактично пред'явлено позов.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справа "Ілхан проти Туреччини" (№ 22277/93 від 27.06.2000 року § 59).

Згідно ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

При цьому, слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В свою чергу, позивач не надав до суду клопотання про поновлення строку звернення з адміністративним позовом та не навів у своїй позовній заяві жодних обставин, що свідчать про наявність об'єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк, а також позивач не навів жодних мотивів та причин, через які такий строк ним порушено, а отже судом не вбачається підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Разом із тим, суд враховує суттєве порушення позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, що суперечить принципу стабільності існуючих правових відносин, необхідністю додержання якого й зумовлено існування строків звернення до адміністративного суду в адміністративному судочинстві.

Окрім того, суд зазначає, що та обставина, що позивач вже звертався до суду з тими самими позовними вимогами в порядку адміністративного судочинства, висновків суду щодо пропущення строків звернення до суду не спростовує, оскільки Кодексом адміністративного судочинства України, на відміну від положень статей 263 та 264 Цивільного кодексу України, які визначають підстави зупинення чи переривання строків позовної давності, не передбачено можливості зупинення чи переривання строків звернення з позовом до адміністративного суду. І коли у випадку пред'явлення позову до одного з боржників відповідно до положень частини 2 статті 264 ЦК України позовна давність переривається, то звернення особи до адміністративного суду з позовною заявою не перериває та не зупиняє строків звернення цієї ж особи з аналогічним позовом до адміністративного суду повторно. Тобто, звернення позивача до суду раніше із вказаними вище адміністративними позовами (тотожними) не перериває строків звернення з позовом до суду.

Таким чином, як вбачається з викладеного, позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до суду.

Отже, враховуючи те, що позивачем пропущений строк звернення до суду та будь-яких ґрунтовних обставин та доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не зазначено та не надано, що унеможливлює визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд доходить висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до вимог ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, як такої, що подана після закінчення строків, установлених законом для звернення до суду.

Також, суд вважає необхідним роз'яснити позивачу, що згідно ч.3 ст.155 КАС України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.99,100,155,160,165 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Управління у справах іноземців та осіб без громадянства в особі начальника Управління Цуркан Тетяни Юріївни про визнання неправомірним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя С.М. Корой