Справа № 752/4344/15-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 752/4344/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Шевченко Т.М. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва на постанову Голосіївського районного суду м Києва від 17 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2011-2013 р. (2700,98 грн.) з 29 жовтня 2014 року відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

Постановою Голосіївського районного суду м Києва від 17 квітня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 197 КАС України апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що з 02 грудня 2003 року управлінням Пенсійного фонду України у м. Новоград-Волинський Житомирської області ОСОБА_2 було призначено пенсію за вислугу років як працівнику сфери освіти відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Після досягнення пенсійного віку (60 років) у червні 2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва із заявою про переведення його пенсійної справи за новим місцем проживання для призначення пенсії за віком.

Після надходження пенсійної справи від управління Пенсійного фонду України України в м. Новоград-Волинському відповідачем було з'ясовано, що пенсія за вислугу років була призначена позивачу помилково, оскільки до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років (25 років), окрім роботи на посаді учителя в школі, органами Пенсійного фонду було помилково зараховано період строкової військової служби.

У зв'язку з цим 31.07.2014 року виплата пенсії за вислугу років позивачу була припинена з прийняттям рішення про утримання з пенсії надміру виплачених коштів.

29 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Розпорядженням управління Пенсійного фонду України у Голосіївському районі м. Києва від 05 листопада 2014 року № 8532 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 29 жовтня 2014 року.

Розрахунок призначеної пенсії проведено із урахуванням середньомісячного заробітку за період роботи з 01 липня 2000 року по 30 вересня 2014 року із застосуванням коефіцієнта середньої заробітної плати за повний 2007 рік в сумі 1197,91 грн.

Не погоджуючись із розрахунком пенсії із застосуванням коефіцієнта середньої заробітної плати за повний 2007 рік в сумі 1197,91 грн., позивач звертався до органу Пенсійного фонду із заявами від 12.12.2014 та 02.02.2015, в яких просив провести перерахунок призначеної йому пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за рік, що передує року призначення пенсії, на що отримав відмову.

Вважаючи вказану відмову протиправною, ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана відмова є незаконною, оскільки при призначенні позивачу пенсії за віком у 2014 році відповідач повинен був застосувати середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузі економіки України, за 2011-2013 роки.

Перевіряючи наведений висновок суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року N 1788-XII (в редакції на час призначення позивачу пенсії за вислугу років) (далі по тексту - Закон N 1788) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 в період з 02.12.2003 по 31.07.2014 отримував пенсію, призначену відповідно до Закону N 1788.

Після 31.07.2014 виплату вказаної пенсії позивачу було припинено у зв'язку з тим, що її було призначено помилково.

Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва від 05 листопада 2014 року № 8532 позивачу призначено новий вид пенсії - пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 29 жовтня 2014 року.

Обґрунтовуючи необхідність застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України, за 2007 рік, відповідач посилається на ту обставину, що у спірних правовідносинах мало місце переведення позивача з одного виду пенсії на інший, а тому при розрахунку пенсії повинен застосуватися показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України, який було використано при первинному призначенні (попереднього перерахунку) пенсії згідно з ч. 3 ст. 45 Закону N 1058-IV.

У частині першій статті 9 Закону N 1058-IV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону N 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону N 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом N 1058-IV, однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_2 було призначено пенсію відповідно до Закону N 1788-XII, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону N 1058-IV він звернувся вперше.

Крім того, судом враховано, що виплату попереднього виду пенсії позивачу було припинено.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону N 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередній рік для визначення заробітної плати (доходу) враховується наявна середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у спірних правовідносинах відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, у зв'язку з чим при призначенні позивачу пенсії повинен застосуватися показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України, за рік, що передує року призначення пенсії.

Таким чином, рішення суду першої інстанції про задоволення позову є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 195, 183-2, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м Києва від 17 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

.

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.