Справа № 2-а-3556/11
Суддя: Міщенко Г. В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/470/175/15
Справа № 2-а-3556/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Міщенка Г.В.,

при секретарі Шелестюк І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про зміну способу виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2015 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з поданням про зміну способу виконання судового рішення.

В поданні зазначив, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-а-3556/11 від 12 січня 2015 року, виданого Березнегуватським районним судом Миколаївської області про зобовязання управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії, встановленого ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 02 березня 2011 року по 18 червня 2011 року з урахуванням фактично здійснених виплат. Боржником вказане рішення виконане лише в частині здійснення нарахування, проте в частині виплати суми боргу не виконано, в звязку з припиненням державного бюджетного фінансування на проведення виплат. Вважав, що відсутність фінансових ресурсів у боржника є обставиною, яка робить неможливим виконання судового рішення, а тому є необхідність змінити спосіб його виконання із зобовязання на стягнення вказаних коштів.

В судове засідання старший державний виконавець не зявився, просив розглянути подання без його участі.

Представник управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення подання старшого державного виконавця, направивши до суду свої заперечення, в яких вважала, що зміна способу виконання постанови суду призведе до зміни його суті і вирішить додаткову позовну вимогу, яка не була предметом судового розгляду.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов до наступного.

Постановою судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 30 вересня 2011 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2013 року, управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області зобовязано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 02 березня 2011 року по 18 червня 2011 року з урахуванням фактично здійснених виплат та 12 січня 2015 року судом, за вказаною постановою, було видано виконавчий лист (а.с.12.19,27).

16 березня 2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню зазначеного виконавчого листа, однак за даними управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області від 03 квітня 2015 року вказана постанова суду виконана лише в частині нарахування ОСОБА_1 підвищення до пенсії, в розмірі 555,56 грн. за зазначений у постанові період, а в частині виплати не виконана, через припинення державного бюджетного фінансування.(а.с.46).

Стаття 124 Конституції України та ст.14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Встановлені в судовому засіданні обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум соціальної допомоги ОСОБА_1 буде здійснена управлінням Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі після надходження відповідних сум із державного бюджету. Крім того, змінивши спосіб виконання постанови суду із зобовязання виплатити соціальну допомогу на стягнення конкретної суми цієї допомоги, суд змінить постанову по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішить питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зміна на підставі ст.263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до ст.162 зазначеного Кодексу при прийнятті постанови способу відновлення порушеного права, а тому подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області задоволенню не підлягає.

Аналогічні висновки щодо застосування норм матеріального права, містяться і в постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року (№21-394а14) та 17 лютого 2015 року (№21-622а14).

Керуючись ст.263 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про зміну способу виконання судового рішення, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили згідно ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області за правилами, встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В. Міщенко