Справа № 813/5862/14
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року Справа № 876/9893/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

з участю секретаря судового засідання: Гелецького П.В.

представника позивача: Пошивака Р.Я.

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2014 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (далі - Інспекція ДАБК у Львівської області) звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила зобов'язати ОСОБА_2 за власний рахунок здійснити приведення горища у будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17.09.2014 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, її оскаржила Інспекція ДАБК у Львівської області. Апеляційну скаргу мотивує тим, що припис інспекції, який є обов'язковим до виконання згідно ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є чинним, не скасованим, а отже інспекція, звернувшись до суду у відповідності до вимог порядку ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», діяла в порядку, визначеному чинним законодавством України, а відповідний самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню. Крім того, самочинне будівництво проведене відповідачем без виготовлення у встановленому законом порядку проектної документації, що є порушенням ст.7, 9 Закону України «Про архітектурну діяльність». Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В процесі апеляційного розгляду представник позивача звернувся до Львівського апеляційного адміністративного суду з клопотанням про проведення процесуального правонаступництва Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, яке реорганізовано у Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

З врахуванням наданих доказів реорганізації первинного позивача та положень ст. 55 КАС України, судом було проведено заміну позивача його правонаступником.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта Пошивака Р.Я., який просив апеляційну скаргу задовольнити, відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 01.04.2014 р. Інспекцією ДАБК було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил при проведенні будівельних робіт на АДРЕСА_1, замовником яких виступав ОСОБА_2

За результатами перевірки складено акт № 7/21, яким зафіксовано проведення реконструкції вищевказаної квартири у 2007-2008 роках з влаштуванням мансардного поверху без проектної документації та дозволу на виконання будівельних робіт.

За наслідками перевірки відносно ОСОБА_2 було складено протокол № 7/3-ф від 01.04.2014 р. про вчинення адміністративного правопорушення, яким виявлено порушення ч.1 ст.9, абзацу 4 ч.1 ст.27 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ст.29 Закону України «Про планування і забудову територій», чинного на час виконання робіт, які полягали в тому, що гр. ОСОБА_2 у 2007-2008 роках здійснив реконструкцію власної квартири на АДРЕСА_1 (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.12.2004 р. № 5790608) з влаштуванням в об'ємі горища мансардного поверху без затвердженої проектної документації та дозволу на виконання будівельних робіт,.

Приписом № 7/1-ф від 01.04.2014 р. ОСОБА_2 було зобов'язано привести вищевказаний об'єкт самочинного будівництва відповідно до вимог містобудівного законодавства, а саме : отримати право на виконання будівельних робіт згідно ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та прийняти в експлуатацію згідно Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 р.

25.07.2014 р. інспекцією ДАБК у Львівській області було проведено позапланову перевірку на виконання вимог припису № 7/1-ф від 01.04.2014 р. щодо реконструкції квартири № 2 з розташуванням мансардного поверху по АДРЕСА_1, за результатами якої складено акт № 7/44-ф від 25.07.2014 р., яким зафіксовано факт невиконання відповідачем припису № 7/1-ф щодо реконструкції квартири.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень ст.376 ЦК України, знесеним може бути тільки самочинно збудований об'єкт, проте, рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.08.2014 р. по справі №456/3221/14ц, за позивачем було визнано право власності на самочинно реконструйовану квартиру, а тому з моменту набрання рішенням суду законної сили 08.09.2014 р., така втратила статус самочинної. За таких обставин, вимога про знесення самочинно реконструйованої квартири АДРЕСА_1, не може бути виконана в силу вимог закону.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Таким чином, суд може прийняти рішення про зобов'язання особи, що здійснила самочинне будівництво, провести перебудову виключно в тих випадках, коли таке будівництво суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотно порушує будівельні норми.

Статтею 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обумовлено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Водночас, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано положення ст. 72 КАС України, відповідно до якої обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.08.2014 р. у справі № 456/3221/14ц за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області (третя особа інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області) про визнання права власності на самочинне будівництво, за ОСОБА_2 було визнано право власності на самочинно реконструйовану квартиру № 2 з розташуванням мансардного поверху по АДРЕСА_1, яка складається з першого поверху разом з мансардним другим поверхом, а саме : трьох кімнат житловою площею 55,9 кв.м., у тому числі 1-а кімната площею - 22,4 кв.м, , 2-а кімната площею - 16,1 кв.м., 3-я кімната площею - 17,4 кв.м., кухня площею - 15,1 кв.м., санвузол площею - 3.4 кв.м., ванна кімната площею - 3,9 кв.м., коридор площею - 4,9 кв.м., коридор площею - 8,3 кв.м., загальною площею квартири 91,5 кв.м.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з набуттям ОСОБА_2 права власності на господарську будівлю по АДРЕСА_1, така втратила статус самочинної, що виключає можливість прийняття судового рішення про виконання вимог припису.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року по справі №813/5862/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О.Яворський

С.П.Нос

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 09.06.2015 р.