Справа № 805/466/15-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дмитрієв В.С.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року справа №805/466/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Геращенка І.В., Арабей Т.Г., Сіваченка І.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх вправ України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2015 року по адміністративній справі № 805/466/15-а за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання дій незаконними, скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання дій незаконними, скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу (а.с. 3-5 т.1).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2015 року позовні вимоги задоволені частково. Визнано протиправними та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 29 липня 2014 року № 805 та наказ Міністерства внутрішніх справ України від 12 серпня 2014 року № 1535 о/с в частині звільнення ОСОБА_2, старшого сержанта міліції, інспектора дорожньо-патрульної служби групи дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Слов'янськ та Слов'янського району управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, з органів внутрішніх справ на підставі п. 66 Положення про проходження рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ. Поновлено ОСОБА_2 на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби групи дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Слов'янськ та Слов'янського району управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 13 серпня 2014 року. Зобов'язано Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 13 серпня 2014 року по 26 березня 2015 року. В решті позовних вимог відмовлено (а.с. 31-39 т. 2).

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги, зазначено, що постанова Прокуратури Донецької області про закриття кримінального провадження від 21 листопада 2014 року, на яку посилається суд першої інстанції у постанові, не є належним доказом у справі у розумінні ч. 4 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України, які б спростовували скоєння позивачем вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу (а.с. 47-55 т. 2).

Позивач та представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Представник апелянта звернувся з клопотанням про розгляд справи у його відсутність.

Колегія суддів розглядає дану справу відповідно до вимог ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, позивач наказом № 151 о/с від 04.06.2007 року був прийнятий на службу до органів внутрішніх справ, проходив службу старшим сержантом міліції в посаді інспектора дорожньо-патрульної служби групи дорожньо-патрульної служби відділення Державної автомобільної інспекції Слов'янського РОВД УДАІ Головного управління МВС України в Донецькій області з 01.04.2007 року.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 липня 2014 року № 805 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУ МВС України в Донецькій та Луганській областях» за порушення положень Конституції України, інших законів України та відомчих нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України з питань дотримання особовим складом дисципліни, законності, недопущення злочинних та інших протиправних дій, а також Присяги працівника органів внутрішніх справ України інспектора дорожньо-патрульної служби групи дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування міста Слов'янськ та Слов'янського району УДАІ старшого сержанта міліції ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с. 221- 224 т. 1).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 серпня 2014 року № 1535 о/с, відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із поставленням на військовий облік) за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) старшого сержанта міліції ОСОБА_2, інспектора дорожньо-патрульної служби групи дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Слов'янськ та Слов'янського району (м.Слов'янськ) управління Державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в Донецькій області (а.с. 226 т.1).

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності звільнення позивача за ознаками порушення ним п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114 (далі - Положення № 114).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для звільнення позивача на підставі п. 66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Згідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Будь-яка публічна службу є державною.

Суспільні відносини, пов'язані зі створенням правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, регулює Закон України «Про державну службу». Згідно зі ст.ст. 9 і 30 цього Закону, правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією України, спеціальними законами та Кодексом законів про працю України.

Спеціальним законодавством урегульовані питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням). До таких законодавчих актів належать, зокрема, Закон України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-XII (далі - Закон № 565).

Відповідно до ст. 18 Закону № 565 передбачено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 затверджено Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (далі - Положення № 114).

Згідно з п. 66 Положення № 114 визначено, що особи рядового і начальницького складу, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Відповідно до п. 62 Положення №114 звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Як вбачається з Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 29 липня 2014 року № 805, яким за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і молодшого начальницького складу, порушення ст. 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, старшого сержанта міліції ОСОБА_2, інспектора дорожньо-патрульної служби групи дорожньо-патрульної служби державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Слов'янськ та Слов'янського району (м. Слов'янськ) Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в Донецькій області, звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 66 (скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Цим наказом встановлено, що позивач сприяв та співпрацював з представниками незаконно створених воєнізованих формувань та злочинних угрупувань, найманцями інших держав, які посягають на цілісність України і ведуть бойові дії на території держави (а.с. 221-224 т. 1).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 серпня 2014 року № 1535 о/с «По особовому складу» позивача звільнено у запас за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) (а.с. 226 т. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут), затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22 лютого 2006 року № 3460-IV службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Як вбачається з ст. 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом (ст. 5 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначені види дисциплінарних стягнень, які накладаються на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни. Серед яких є і звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначений порядок накладення таких дисциплінарних стягнень, а статтями 16 та 18 - строк їх накладення та виконання відповідно.

Підставою для прийняття спірних наказів стало встановлення під час проведення службової перевірки обставин, а саме, скоєння позивачем вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу.

На підтвердження викладеного, відповідачем надано висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 29 липня 2014 року. Даним Висновком встановлена причетність позивача до протиправних дій та зв'язків з так званою «Донецькою Народною Республікою». Висновком службового розслідування встановлено, що 12 квітня 2014 року о 8-00 годин озброєними представниками захоплено адміністративне приміщення Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області з метою дестабілізації обстановки у східних регіонах України. В подальшому, коли лідери терористичної організації продовжували реалізовувати свої сепаратистські ідеї щодо відділення від України частини її території, позивач продовжував працювати та виконувати накази озброєних представників. Зазначене у Висновку службового розслідування також підтверджується табелем роботи особового складу ВДАІ м. Слов'янськ УДАІ ГУМВС України в Донецькій області за квітень 2014 року, журналом патрулювання та книгою постових відомостей за цей період (а.с. 10-16, 17-171, 227-234 т.1).

Також, в матеріалах справи містяться пояснення позивача, в яких він підтверджує факт роботи в травні 2014 року з незаконними озброєними формуваннями, які захопили Слов'янськ, а саме: оформлення адміністративних матеріалів про порушення правил дорожнього руху (правопорушення) у Слов'янському Міському відділу міліції, захопленому цими формуваннями, до якого позивач заходив та виходив під їх конвоєм (а.с. 235 т.1).

Тобто, службовою перевіркою та поясненнями позивача наданих в межах кримінального провадження та долучених до матеріалів судової справи встановлений факт співпраці позивача з незаконно створеними воєнізованими формуваннями, що в свою чергу дискредитує звання рядового і начальницького складу та є підставою для звільнення за п. 66 Положення № 114. Матеріали службової перевірки оцінюються судом за правилами частини першої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення позивача, посилаючись на постанову слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області про закриття кримінального провадження від 21 листопада 2014 року, яким кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000698 від 09 жовтня 2014 та закрито у зв'язку з відсутністю в діянні працівників ВДАІ м. Слов'янська УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області, зокрема позивача, ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 Кримінального кодексу України, оскільки законодавець не визначає обов'язковою умовою для звільнення особи за п. 66 Положення № 114 притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Отже, посилання апелянта на співпрацю із незаконними збройними формуваннями є обґрунтованими та такими, що доводить дискредитацію звання працівника органу внутрішніх справ. Колегія суддів, вважає, що сам факт виконання функціональних обов'язків в період захоплення приміщення Слов'янського міського відділу міліції, при проголошенні влади незаконних збройних формувань, «народного мера», беззаперечно доводить дискредитацію. Позивач мав можливість подати рапорт про неможливість виконання повноважень без будь яких вказівок керівництва, натомість продовжував виконувати владні функції.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність скоєння позивачем вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, що є підставою для визнання оскаржуваних наказів Міністерства внутрішніх справ України від 29 липня 2014 року № 805 та № 1535 о/с від 12 серпня 2014 року протиправними та їх скасування в частині звільнення позивача та вважає його помилковим.

Щодо висновку суду першої інстанції стосовно відсутності повноважень у Міністра внутрішніх справ України на звільнення осіб з посад, які не відносини до Переліку № 2 до наказу МВС України від 30.06.2011 року № 378, колегія суддів враховує наступне.

Згідно до ст. 7 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року № 565, Міністр внутрішніх справ України здійснює керівництво міліцією України.

Згідно до пп. 1 п. 11 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 383/2011 Міністр внутрішніх справ України очолює МВС України та здійснює керівництво його діяльністю. Підпунктом 21 Положення визначено, що Міністр підписує накази МВС України, у тому числі накази по особовому складу.

Аналізуючи приведені норми Законів та Положення, колегія суддів вважає, що делегування Міністром внутрішніх справ України повноважень начальникам головних управлінь, управлінь МВС України в областях щодо призначення, переміщення та звільнення працівників ГУМВС, УМВС (за винятком посад, зазначених у Переліку № 2), не позбавляє керівника Міністерства права приймати рішення про звільнення осіб рядового і начальницького складу, не зазначених у Переліку № 2 до наказу МВС України від 30.06.2011 року № 378.

Враховуючи правомірність звільнення позивача із займаної посади, колегія суддів дійшла висновку, що вимога про поновлення його на посаді та стягнення на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу по день поновлення на посаді не підлягає задоволенню.

Колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем правомірно звільнено позивача із займаної посади за скоєння позивачем вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв постанову з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства Внутрішніх Справ України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2015 року по справі №805/466/15-а - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2015 року по справі №805/466/15-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволені позову ОСОБА_2 до Міністерства Внутрішніх Справ України, Головного Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Донецькій області, Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання дій незаконними, скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Судді І.В.Геращенко

Т.Г. Арабей

І.В.Сіваченко