Справа № 804/16831/13-а
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2015 рокусправа № 804/16831/13-а

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Губар Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2014 року по справі № 804/16831/13-а за позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Селянського (фермерського) господарства «Перлина» про тимчасову заборону діяльності експлуатації джерел утворення викидів,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до С(Ф)Г «Перлина» (далі по тексту - відповідач), в якому просила суд тимчасово заборонити (зупинити) діяльність щодо експлуатації джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, про що видати виконавчий лист та направити його на адресу позивача; тимчасово заборонити (зупинити) діяльність утворення та розміщення відходів без ліміту на утворення та розміщення відходів, про що видати виконавчий лист та направити його на адресу позивача.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом зазначено, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не вірно тлумачив положення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», інспекція звертається до суду саме з проханням застосувати заходи реагування після виявлених у акті перевірки недоліків щодо екологічного стану експлуатації об'єктів. Апелянт вказував на підстави, які зумовили звернення до суду з позовом про заборону діяльності щодо експлуатації джерел викидів та утворення відходів, а саме існування загрози екологічній безпеці.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що ті підстави, з якими позивач звернувся до суду не є тими підставами за якими можливо зупинити діяльність не конкретизованих об'єктів, якими С(Ф)Г «Перлина» не володіє. За рішенням суду можливе застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів окремих виробництв, а не зупинення джерел утворення викидів у атмосферне повітря або розміщення відходів. Суд першої інстанції вказував, що звернення до суду з заходами реагування до орендаря об'єктів є невірним, оскільки такий позов повинно бути пред'явлено до власника будівель або власника об'єктів, які на думку позивача утворюють екологічну загрозу.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі наказу № 1698-П від 25.10.2013 року «Про проведення позапланової перевірки додержання вимог природоохоронного законодавства України СФГ «Перлина», що знаходиться за адресою: вул. Травнева, 26, с. Олексіївка, Юр'ївський район, Дніпропетровська область, 51311», направлення на проведення перевірки № 4-10448-10-3 від 25.10.2013 року, у період з 14.11.2013 року по 27.11.2013 року було проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами С(Ф)Г «Перлина». За результатами перевірки складено акт, яким зафіксовано порушення ч. 8 ст. 7, ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища;, п. «в» ст. 17, ст. 26 Закону України «Про відходи», а саме: не проведена інвентаризація джерел утворення відходів; п. «а» ст. 32, ч. 4 ст. 33 Закону України «Про відходи», ч. 2 ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а саме: відсутній ліміт на утворення та розміщення відходів господарства у навколишньому природному середовищі на 2013 рік; абз. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», а саме: не проведено інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферу; п. «є» ч. 1 ст. 17. ст. 33 Закону України «Про відходи», а саме: порушені правила передачі відходів, не укладені договори щодо передачі виробничих відходів на утилізацію чи видалення зі спеціалізованими підприємствами чи організаціями, що мають відповідну ліцензію на проведення цих операцій; п. «г» ч. 1 ст. 17, ст. 5 Закону України «Про відходи», ст. 24, 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а саме: первинний поточний облік кількості відходів, що утворюються, зберігаються на підприємстві або передаються на утилізацію, на підприємстві не ведеться.

19.08.2013 року інспекторами складено припис № 4-7747-10-3 про усунення порушень вимог законодавства у сферах охорони навколишнього природного середовища, яким зобов'язано порушення, виявлені у акті перевірки, усунути у строк до 01.11.2013 року.

Позивач у позові вказує, що викиди в атмосферне повітря здійснює бункер приймання та відвантаження зерна, обладнання очищення зерна, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно та правовстановлюючі документи, за якими виробничий комплекс який на думку позивача здійснює викиди у атмосферне повітря, належить ОСОБА_1. За договором оренди нерухомого майна № 1 від 02.01.2013 року, ОСОБА_1 передав у користування С(Ф)Г «Перлина» господарсько-виробничий комплекс за адресою: АДРЕСА_1, на праві користування орендованим майном. Договір оренди укладено на 30 місяців з моменту передачі майна у користування.

Однак, варто вказати, що відповідно до довідки з ЄДРПОУ, станом на 16.05.2013 року, керівником С(Ф)Г «Перлина» є ОСОБА_1, тобто володільцем майна та особою, яка його використовує є ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення позивача до суду з позовом є не виконання С(Ф)Г «Перлина» акту про перевірку та припису інспекторів Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, надалі порушується порядок здійснення викиду забруднюючих речовин в атмосферу, не вирішено питання щодо утилізації відходів. З матеріалів справи вбачається, що джерелом утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря є бункер приймання, відвантаження зерна та обладнання для очищення зерна ЛУЧ ЗС-75, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що С(Ф)Г «Перлина» 25.03.2015 року отримано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -13. Додатком до дозволу визначено обсяги викидів. Копія дозволу наявна в матеріалах справи. Тобто з 25.03.2015 року експлуатація джерела викидів здійснюється при наявному дозволі, відпали обставини, які зумовлювали необхідність зупинення експлуатації джерела утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря - бункеру приймання, відвантаження зерна та обладнання для очищення зерна ЛУЧ ЗС-75.

Відповідно до ст. 2, 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством. Державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища. Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 10, ч. 5-6 ст. 11 ст. 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Необхідність отримання дозволу для здійснення викидів в атмосферне повітря передбачена Порядком проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 року № 302.

Відповідно до п. 2 вищевказаного Порядку, Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб'єкту господарювання за формою, встановленою Мінприроди.

Частиною 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

Позивач просить суд тимчасово заборонити (зупинення) діяльності щодо експлуатації джерел утворення викидів забруднюючих речових в атмосферне повітря, а саме: бункер приймання, відвантаження зерна та обладнання для очищення зерна ЛУЧ ЗС-75, до отримання С(Ф)Г «Перлина» дозволу на викиди забруднюючих речовин. Колегія суддів зазначає, що С(Ф)Г «Перлина» виконано вимоги позивача по отриманню дозволу.

Зважаючи на отримання С(Ф)Г «Перлина» відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин підстав для тимчасової заборони діяльності щодо експлуатації джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря немає, тобто позивачем до винесення судового рішення виконано припис Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області.

Відносно вимоги Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про тимчасову заборонити (зупинити) діяльності щодо утворення та розміщення відходів без ліміту на утворення та розміщення відходів, слід вказати наступне.

Станом на час проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами С(Ф)Г «Перлина», діяла редакція Закону України «Про відходи», яка передбачала обов'язковість отримання суб'єктом утворення відходів відповідних лімітів.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про відходи» (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини забороняється вести будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без одержання від уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру» набрав чинності 26.04.2014 року, внесено зміни до ст. 32 Закону України «Про відходи». З 26.04.2014 року редакція ч. 1 ст. 32 Закону України «Про відходи» є зміненою.

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про відходи» визначено, що з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини забороняється провадити будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без одержання від місцевих органів виконавчої влади дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами відповідно до вимог цього Закону.

Необхідність отримання лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів з 26.04.2014 року скасовано.

Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області просить суд здійснити тимчасову заборонити (зупинити) діяльність щодо утворення та розміщення відходів без ліміту на утворення та розміщення відходів, натомість така вимога є недоречною з огляду на відсутність обов'язковості отримання таких лімітів.

Згідно ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом,також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Отже, умовою для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єкта господарювання є наявність певних обставин, які б вказували на необхідність зупинення виробництва або експлуатації. За час розгляду справи у суді, обставини, з якими позивач звернувся до суду про тимчасову заборону (зупинення) діяльність щодо експлуатації джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, діяльність щодо утворення та розміщення відходів без ліміту на утворення та розміщення відходів, відпали та не є тими обставинами, які б обґрунтували необхідність тимчасової заборони діяльності. Дозвіл на викиди забруднюючих речовин С(Ф)Г «Перлина» отримано, необхідності отримання лімітів на утворення та розміщення відходів немає.

Колегія суддів вказує на те, що судом першої інстанції було невірно встановлено обставини по справі. Твердження суду першої інстанції відносно того, що заходи реагування можуть бути застосовані лише до власника об'єктів, які є предметом забруднення навколишнього природного середовища, є хибним. Власником виробничого комплексу, який орендує С(Ф)Г «Перлина» за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_1 який у свою чергу передає майно у повне користування орендатору, який розпоряджається ним та використовує у власній діяльності. Відповідальним за використання господарського комплексу, зокрема бункеру приймання, відвантаження зерна та обладнання для очищення зерна ЛУЧ ЗС-75 є С(Ф)Г «Перлина», і саме С(Ф)Г «Перлина» несе відповідальність за те, як забруднюючі об'єкти використовуються. Отже судом передшої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог з інших підстав, з порушенням норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.202, ст.ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2014 року по справі № 804/16831/13-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Селянського (фермерського) господарства «Перлина» про тимчасову заборону діяльності експлуатації джерел утворення викидів - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук