Справа № 826/6949/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 червня 2015 року № 826/6949/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арда Метал Пекеджинг Україна"
до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Арда Метал Пекеджинг Україна» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11 листопада 2014 року № 10.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/6949/15.

У судовому засіданні 18 травня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

Крім того, в судовому засіданні 18 травня 2015 року представники сторін заявили клопотання про продовження розгляду справи без їх участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 18 травня 2015 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

На підставі наказу від 01.09.2014 року № 2556 та на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, статті 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України (далі - ПК України) проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2013, за результатом якої складено акт перевірки від 30.10.2014 № 1024/26-55-22-10/34616103.

Відповідачем за результатами перевірки встановлено ряд порушень вимог законодавства, зокрема:

- підпункту «б» пункту 185 статті 185, підпункту «ж» пункту 186.3 статті 186, пункту 190.2 статті 190, пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201, пункту 208.2 статті 208 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на загальну суму 368 713,00 грн.

На підставі складеного акта перевірки від 30.10.2014 № 1024/26-55-22-10/34616103 податковим органом винесене податкове повідомлення-рішення від 11.11.2014:

- № 10, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 368 713,00 грн.

Позивач не погоджується з висновками акта перевірки та прийнятим на його підставі податковим повідомленням - рішенням й мотивує позовні вимоги тим, що товариство, для випадків залучення до виконання договорів перевезення третіх осіб, розробило механізм розмежування витрат на оплату послуг з міжнародного перевезення та транспортного експедирування, відтак, вартість транспортно-експедиторських послуг міжнародного перевізника LKW Walter (Австрія), на території Європейського Союзу, не може становити більше 5% від вартості перевезення (додаток до контракту), а вартість транспортно-експедиторських послуг міжнародних перевізників «Rapid-Express» S.R.L. (Молдова), IM «Praim - SL» SRL (Молдова) на території Республіки Молдови, не може становити більше 50 євро (додаткова угода до договору). Однак, дані положення договорів були залишені відповідачем поза увагою, що стало наслідком протиправних висновків про не нарахування позивачем ПДВ на вартість транспортно-експедиторських послуг, наданих нерезидентами на митній території України, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість на загальну суму 212 307,00 грн.

Крім того, позивач заперечує проти завищення товариством податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 156 406,00 грн., оскільки відповідачем не наведено доказів на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ «Соліус», ПТТОВ ФІРМА «САНАЙ», ТOB «ІНВЕСТ-БУД-ЛАЙН» та ТОВ «СТАРТРЕКІНСАЙД» .

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта перевірки від 30.10.2014 № 1024/26-55-22-10/34616103 та ґрунтуються на тому, що позивачем занижено податок на додану вартість, оскільки у актах виконаних робіт, підписаних ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» з нерезидентами IM «Praim - SL» SRL (Молдова), LKW Walter (Австрія), «Rapid-Express» S.R.L. (Молдова), не було визначено окремо вартість транспортно-експедиторських послуг та вартість послуг з міжнародного перевезення, а реальність вчинення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Соліус», ПТТОВ ФІРМА «САНАЙ», ТOB «ІНВЕСТ-БУД-ЛАЙН», ТОВ «СТАРТРЕКІНСАЙД» відсутня.

ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» не погоджується з такою позицією податкового органу та прийнятим податковим повідомленням-рішенням від 11.11.2014 № 10, а тому звернулося до суду з даним позовом.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» та ТОВ «Соліус», ПТТОВ ФІРМА «САНАЙ», ТOB «ІНВЕСТ-БУД-ЛАЙН», ТОВ «СТАРТРЕКІНСАЙД», обставини використання придбаних товарів/робіт/послуг у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Матеріали справи свідчать, що між ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» (замовник) та ТОВ «Соліус» (виконавець) було укладено договір на надання транспортно-експедиційних послуг від 31 січня 2013 року № 5, згідно якого виконавець зобов'язаний представляти інтереси замовника у взаєминах з перевізниками і здійснювати ТЕО вантажів замовника; організовувати перевезення експортно-імпортних і внутрішніх вантажів автотранспортом по території країни і за її межами відповідно до заявки замовника; укладати договори і угоди з транспортними і ін. організаціями для виконання зобов'язань за даною угодою; виробляти розрахунки з транспортними і ін. організаціями для виконання своїх зобов'язань за даною угодою; забезпечувати подачу транспортного засобу під завантаження в обумовлені із замовником терміни і придатному для замовленого перевезення стані.

На підтвердження реальності виконання придбаних транспортних послуг по перевезенню: м. Біла Церква - м. Біла Церква, позивач надав акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-155, № ОУ-198, № ОУ-108, № ОУ-230, № ОУ-107, № ОУ-268, № ОУ-61, № ОУ-257, № ОУ-103, № ОУ-158, № ОУ-66, № ОУ-110, № ОУ-5, № ОУ-103, № ОУ-82, № ОУ-165.

В свою чергу, ТОВ «Соліус» виписало на адресу позивача податкові накладні від 31.01.2013 № 155, від 28.02.2013 № 198, від 15.03.2013 № 108, від 29.03.2013 № 230, від 12.04.2013 № 107, від 30.04.2013 № 268, від 15.05.2013 № 61, від 31.05.2013 № 257, від 15.06.2013 № 103, від 30.06.2013 № 158, від 15.07.2013 № 66, від 31.07.2013 № 110, від 05.08.2013 № 5, від 31.08.2013 № 103, від 16.09.2013 № 82, від 30.09.2013 № 165

Придбання позивачем транспортних послуг по перевезенню: м. Біла Церква - м. Біла Церква було обумовлено необхідністю переміщення виготовленого товару між виробництвом та складом, оскільки ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» орендує складські приміщення в м. Біла Церква, вул. Гайок, 4а та в м. Біла Церква, вул. Таращанська, 197 (договори оренди нежитлових приміщень від 27.12.211 № 49 та від 02.04.2013 № 02041 наявні в матеріалах справи).

Оплата за надані послуги здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджується відповідними банківськими виписками по особовому рахунку.

Між ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» (покупець) та ВТ ТОВ «САНАЙ» (постачальник) було укладено договір доставки від 13 серпня 2012 № 13, згідно якого постачальник зобов'язується виготовити та поставити, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар на умовах даного договору: піддони дерев'яні розміром 1200x800 мм, висота 145 мм, рамки дерев'яні розміром 1200x800 мм. Поставка товару здійснюється за рахунок покупця на складі постачальника.

Відповідно до пункту 3.1 договору, ціна товару складає: піддони дерев'яні розміром 1200x800 мм, висота 145 мм - 40,00 грн., рамки дерев'яні розміром 1200x800 мм - 13,20 грн., ціна включає 20% ПДВ.

Вищевказаний товар був придбаний ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» у ВТ ТОВ «САНАЙ» на підставі видаткових накладних від 04.04.2013 № РН-0001, від 06.04.2013 № РН-0002, від 09.04.2013 № РН-0003, від 11.04.2013 № РН-0004, від 12.04.2013 № РН-0005, від 16.04.2013 № РН-0006, від 17.04.2013 № РН-0007, від 18.04.2013 № РН-0008, від 14.05.2013 № РН-0009, від 15.05.2013 № РН-0010, від 01.10.2013 № РН-0024.

Транспортування придбаного товару підтверджується товарно-транспортними накладними.

В свою чергу, ВТ ТОВ «САНАЙ» виписало на адресу позивача податкові накладні від 04.04.2013 № 1, від 06.04.2013 № 2, від 09.04.2013 № 3, від 11.04.2013 № 4, від 12.04.2013 № 5, від 16.04.2013 № 6, від 17.04.2013 № 7, від 18.04.2013 № 8, від 01.10.2013 № 24, від 15.05.2013 № 10.

Оплата за надані послуги здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджується відповідними банківськими виписками по особовому рахунку.

Придбання позивачем піддонів та рамок дерев'яних було обумовлено необхідністю господарською діяльністю позивача, оскільки пакування, виробленої ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» продукції, здійснюється на піддони, що підтверджується договорами з покупцями (договір від 04.06.2012 № 04/06-12, від08.05.2012 № 08/05-12, від 05.06.2012 № 05/06-12) та фотоматеріалами із зафіксованою продукцією.

Крім того, позивач надав суду податкову звітність ВТ ТОВ «САНАЙ» з податку на додану вартість та докази сплати контрагентом податкових зобов'язань з даного податку.

Між ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» (замовник) та ТOB «ІНВЕСТ-БУД-ЛАЙН» (виконавець) було укладено договір робіт від 26.09.2013 № 18, згідно якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується з власних матеріалів на власний ризик та у передбачений договором строк виконати роботи з монтажу та введення в виробничу експлуатацію обладнання жерстяно-баночного цеху (надалі - роботи), згідно переліку обладнання, що монтується (Додаток 1), що є частиною даного договору, а замовник зобов'язується прийняти роботи та їх оплатити. Місце виконання робіт: виробничі приміщення замовника за адресою м. Біла Церква, вул. Гайок, 4.

Відповідно до розділу 2 договору, загальна вартість робіт згідно цін, зазначених в Додатку № 1, складає 183 500,00 грн., разом з урахуванням ПДВ 30 583,33 грн.

Згідно із Додатком 1 до договору, ТOB «ІНВЕСТ-БУД-ЛАЙН» зобов'язувалось виконати наступні роботи: розгрузка та переміщення виробничого обладнання до площадки встановлення; підготовка фундаменту та заливка підлоги в виробничому приміщенні (матеріали виконавця); підведення комунікацій та мереж до площадки встановлення обладнання (матеріали виконавця); монтаж пресового обладнання для виробництва кришки з листової жерсті; монтаж вузла пасто накладання та сушки кришки/дна для жерстяної банки; монтаж Автомата підвивочного двохрядного в комплекті с 2-ма транспортувальними приладами передавання кришки з машини підвивочної до вузла пасто накладки та сушіння; регулювання, запуск встановленого обладнання, та випуск тестової продукції.

На підтвердження реальності виконання придбаних послуг, позивач надав акт по прийняттю-передачі виконаних робіт від 14.10.2013.

В свою чергу, ТOB «ІНВЕСТ-БУД-ЛАЙН» виписало на адресу позивача податкову накладну від 14.10.2013 № 6 на суму 183 500,00 грн. (ПДВ - 30 583,33 грн.).

Оплата за надані послуги здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджується відповідними банківськими виписками по особовому рахунку.

Придбання позивачем даних робіт було обумовлено виробничою діяльністю товариства, що полягає у виробництві легких металевих паковань та продажем жерстяної банки покупцям, що підтверджується наданими фотографіями.

Між ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» (покупець) та ТОВ «СТАРТРЕКІНСАЙД» (постачальник) було укладено договір поставки від 24 вересня 2013 року № 71, згідно якого постачальник поставляє, а покупець приймає і оплачує спеціальний одяг для виробничих цілей надалі іменований «Товар» в кількості, асортименті, за цінами і термінами постачання згідно Додаткам (Специфікаціям) на кожну партію Товару, що є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до специфікації та накладної від 29.10.2013 № 146, ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» придбало куртки робочі зимові (колір синій) - 50 штук та костюми робочі - 122 штуки.

В свою чергу, ТОВ «СТАРТРЕКІНСАЙД» виписало на адресу позивача податкову накладну від 16.10.2013 № 28 на суму 59 268,68 грн. (ПДВ - 9 878,11 грн.).

Оплата за надані послуги здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджується відповідними банківськими виписками по особовому рахунку.

Між ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» (покупець) та ТОВ «СТАРТРЕКІНСАЙД» (постачальник) було укладено договір поставки від 11 жовтня 2013 року № 121, згідно якого постачальник поставляє, а покупець приймає і оплачує спеціальний одяг для виробничих цілей надалі іменований «Товар» в кількості, асортименті, за цінами і термінами постачання згідно Додаткам (Специфікаціям) на кожну партію Товару, що є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до специфікації та накладної від 29.10.2013 № 145, ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» придбало взуття спеціальне з металевою вставкою - 120 штук та куртки утеплені - 70 штук.

В свою чергу, ТОВ «СТАРТРЕКІНСАЙД» виписало на адресу позивача податкову накладну від 16.10.2013 № 27 на суму 54208,80 грн. (ПДВ - 9 034,80 грн.).

Оплата за надані послуги здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджується відповідними банківськими виписками по особовому рахунку.

Придбання позивачем товару у ТОВ «СТАРТРЕКІНСАЙД» було обумовлено виробничою діяльністю товариства, що полягає у виробництві металовиробів, що в свою чергу, відповідно до статті 163 Кодексу законів про працю України зобов'язує ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» видавати безоплатно працівникам спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту.

Крім того, факт придбання позивачем спеціального одягу та спеціального взуття підтверджується наданими позивачем фотографіями із фіксацією працівників заводу у спецодязі.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд приходить до наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Згідно із підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Відповідно до статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт); вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту (далі - експорт); з метою оподаткування цим податком до експорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг), які перебувають у вільному обігу на території України, до митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України; з метою оподаткування цим податком до імпорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг) з-під митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України, для їх подальшого вільного обігу на території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Отже, об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші операції платника податків, які відповідно до статті 185 Податкового кодексу України визначені як об'єкт оподаткування.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами податкового кодексу України.

Згідно із підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно із пунктом 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Проте, відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту та здійснених витрат до складу валових є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Господарські операції для визначення податкового кредиту для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість та валових витрат для цілей визначення об'єктом оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність таких операцій.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість та до складу валових витрат навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Матеріали справи свідчать, що позивачем на спростування висновків, викладених в акті перевірки та на підтвердження включення витрат (договори, податкові накладні, акти, видаткові накладні), що пов'язані зі здійсненням господарської діяльності, до складу валових витрат надано всі первинні документи, з яких вбачається рух здійснення господарських операцій здійснених між позивачем та його контрагентами.

Крім того, суд не приймає посилання відповідача на акти про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Соліус», ТOB «ІНВЕСТ-БУД-ЛАЙН», ТОВ «СТАРТРЕКІНСАЙД», акт про результати перевірки ПТТОВ «САНАЙ», оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер, а тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

В той же час, доказів на підтвердження того, що контрагенти позивача не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань, відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що операції позивача з ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» та ТОВ «Соліус», ПТТОВ «САНАЙ», ТOB «ІНВЕСТ-БУД-ЛАЙН», ТОВ «СТАРТРЕКІНСАЙД» здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Крім того, як вбачається з акта перевірки та не заперечується позивачем, ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» мало господарські взаємовідносини з нерезидентами, а саме:

- договір про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів від 08.10.2012 № 0810/12, укладений з IM «Praim - SL» SRL (Молдова),

- договір про надання транспортних послуг при перевезенні вантажів у міжнародному автомобільному сполученні від 04.04.2013 № 2, укладений з «Rapid-Express» S.R.L. (Молдова),

- договір про здійснення міжнародного перевезення вантажним автомобільним транспортом від 01.10.2012 № 31/2 UA, укладений з LKW Walter (Австрія).

Відповідно до пункту 208.1 статті 208 Податкового кодексу України, цією статтею встановлюються правила оподаткування в разі постачання особою-нерезидентом, яку не зареєстровано як платника податку, послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, особі, яку зареєстровано як платника податку, чи будь-якій іншій юридичній особі - резиденту.

Згідно із пунктом 208.2 статті 208 Податкового кодексу України, отримувач послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, нараховує податок за основною ставкою податку на базу оподаткування, визначену згідно з пунктом 190.2 статті 190 цього Кодексу.

При цьому отримувач послуг - платник податку у порядку, визначеному статтею 201 цього Кодексу, складає податкову накладну із зазначенням суми нарахованого ним податку, яка є підставою для віднесення сум податку до податкового кредиту у встановленому порядку.

Податкова накладна складається в одному примірнику і залишається в отримувача послуг - платника податку.

Відповідно до підпункту 195.1.3 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України, за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання послуг міжнародного перевезення пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. Для цілей цього підпункту перевезення вважається міжнародним, якщо таке перевезення здійснюється за єдиним міжнародним перевізним документом.

В акті перевірки відповідач зазначив, що ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» надало до перевірки міжнародні автомобільні накладні (CMR), що підтверджують факт надання послуг із перевезення по договорам з нерезидентами IM «Praim - SL» SRL (Молдова), LKW Walter (Австрія), «Rapid-Express» S.R.L. (Молдова).

В той же час, під час перевірки відповідач встановив, що у актах виконаних робіт, підписаних ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» з нерезидентами IM «Praim - SL» SRL (Молдова), LKW Walter (Австрія), «Rapid-Express» S.R.L. (Молдова), не було визначено окремо вартість транспортно-експедиторських послуг та вартість послуг з міжнародного перевезення, що стало наслідком не нарахування ПДВ на вартість транспортно-експедиторських послуг, наданих нерезидентами на митній території України, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість на загальну суму 212 307,00 грн.

Відтак, з наведеного вбачається, що податковий орган не постав під сумнів господарські операції ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» з нерезидентами IM «Praim - SL» SRL (Молдова), LKW Walter (Австрія), «Rapid-Express» S.R.L. (Молдова), а встановив заниження податку на додану вартість лише на підставі актів виконаних робіт по договорам від 08.10.2012 № 0810/12, від 04.04.2013 № 2, від 01.10.2012 № 31/2 UA.

В той же час, суд звертає увагу відповідача на додаткову угоду № 1 від 10.04.2013 до договору про надання транспортних послуг при перевезенні вантажів у міжнародному автомобільному сполученні від 04.04.2013 № 2, укладеного з «Rapid-Express» S.R.L. (Молдова), згідно якої вартість послуг перевізника визначається відповідно поданої замовником заявки та залежить від протяжності маршруту перевезення та інших факторів, які впливають на вартість даного перевезення. Винагорода перевізника за організацію транспортного перевезення вантажу складає 50 євро, із яких 10 євро - це вартість послуг перевізника на території України.

Відповідно до додатку № 1 до договору про здійснення міжнародного перевезення вантажним автомобільним транспортом від 01.10.2012 № 31/2 UA, укладеного з LKW Walter (Австрія), вартість послуг по перевезенню вантажу встановлюється в залежності з договором та залежить від заявки замовника. Винагорода виконавця за надання транспортно-експедиторських послуг не може складати більше 5% від загальної суми вартості послуг по перевезенню вантажу, а на території України не більше 20%.

Отже, судом було встановлено, що ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» з контрагентами-нерезидентами саме в умовах договорів розмежувало окремо вартість транспортно-експедиторських послуг та вартість послуг з міжнародного перевезення.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про хибність висновків відповідача щодо заниження ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» податкових зобов'язань з податку на додану вартість на загальну суму 212 307,00 грн. по взаємовідносинам із нерезидентами IM «Praim - SL» SRL (Молдова), LKW Walter (Австрія), «Rapid-Express» S.R.L. (Молдова).

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні.

Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з ціллю отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що висновки акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України про завищення податкового кредиту та заниження податку на додану вартість є помилковими, а зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 368 713,00 грн. - протиправним.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Арда Метал Пекеджинг Україна» є обґрунтованими та доведеними, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 11 листопада 2014 року за № 10 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Арда Метал Пекеджинг Україна» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Арда Метал Пекеджинг Україна» задовольнити повністю.

2. Визнати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 11 листопада 2014 року за № 10.

3. Судові витрати в сумі 487,20 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арда Метал Пекеджинг Україна» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник