Справа № 813/7559/14
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 р. Справа № 876/1097/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19.12.2014 р. по справі за позовом Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області до Державного підприємства "Бібрське лісове господарство" про стягнення коштів з рахунків у банках,-

встановив:

05.11.2014 позивач - Державна податкова інспекція у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області звернувся в суд із позовом до відповідача - Державного підприємства «Бібрське лісове господарство» про стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника в сумі 7626,24 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на 23.10.2014 року відповідач має заборгованість за спеціальне використання лісових ресурсів на суму 7626,24 грн., яка виникла на підставі самостійно поданої декларації від 11.08.2014 року за 2 квартали 2014 року.

На виконання ст. 59 Податкового кодексу України відповідачем було надіслано позивачу податкову вимогу від 21.02.2014 року № 220-25 про факт узгодження податкового боргу. На даний час суми податкових зобов`язань є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу.

Враховуючи наведене, а також те, що боржником тривалий час не вживаються заходи щодо погашення заборгованості самостійно, відповідач просить стягнути кошти із рахунків ДП «Бібрське лісове господарство» у банках, обслуговуючих такого платника податків з метою погашення наявного податкового боргу на загальну суму 7626,24 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19.12.2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи наявне платіжне доручення від 18.08.2014 року №1993, яким підтверджується сплата податкового боргу за спеціальне використання лісових ресурсів за 2 кв. 2014 року в сумі 20105,65 грн.

Разом з тим, податковим органом не обґрунтовано, за який саме період відповідачу визначено грошове зобов'язання з вказаного податку в сумі 7626,24 грн. Долучена до матеріалів справи податкова вимога № 220-25 від 21.02.2014р. виставлена на суму 7149,65 грн. штрафних санкцій, а не податкового зобов'язання із збору за використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок головного користування та відповідно не є підтвердженням того, що у відповідача наявний борг зі сплати відповідного виду збору за 2 квартал 2014р.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач - Державна податкова інспекція у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ДПІ у Пустомитівському районі ГУМ у Львівській області задоволити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідачем 18.08.14 р. сплачено до бюджету збір за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини у розмірі 20105,65 грн.

Судом не взято до уваги, що на момент подання податкової декларації по збору за спеціальне використання лісових ресурсів за 2 квартали 2014 року та подальшої 18.08.14 р. сплати подакового зобов'язання, у відповідача був наявний податковий борг по зазначеному збору, який виник у попередніх податкових періодах у розмірі 7357,15 грн.

Згідно із п. 87.9. ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 ПК Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відтак, кошти сплачені відповідачем 18.08.14 р. у розмірі 20105,65 грн. були, відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України, частково зараховані в рахунок погашення податкового боргу за попередні періоди у розмірі 7357,15 грн. та погашення пені, нарахованої відповідно до п.п.129.1.1 ст.129ПК України, у розмірі 269,09 грн. Всього на загальну суму 7626,24 грн.

Решта коштів, сплачених відповідно до платіжного доручення №1993 від 18.08.14 р. року, були зараховані у рахунок сплати зобов'язання визначеного у податковій декларації по збору за спеціальне використання лісових ресурсів за 2 квартали 2014 року.

У зв'язку з вищевикладеним, за ДП «Бібрське лісове господарство», станом на 23.10.14 рахувалась заборгованість по збору за спеціальне використання лісових ресурсів у розмірі 7626,24 грн. відповідно до декларації за 2 квартал 2014 року, що підтверджується довідкою про суми податкового боргу від 23.10.14 №11435/10/20-0032.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ДП «Бібрське лісове господарство» зареєстроване як юридична особа 14.07.1995 року, код ЄДРПОУ - 00992488, що підтверджується реєстраційними відомостями з ЄДР та взяте на облік в органах державної податкової служби 08.06.2012 року.

Відповідно до довідки ДПІ від 23.10.2014 року №11435/10/20-0032, станом на 23.10.2014 року за ДП «Бібрське лісове господарство» має борг за спеціальне використання лісових ресурсів на суму 7626,24 грн. (а.с.12).

Проте, колегія суддів із висновками податкового органу щодо наявності в ДП «Бібрське лісове господарство» податкового боргу в сумі 7626,24 грн. не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до пп. 57.1, 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до абзацу другого зазначеного пункту в разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, що настають за днем такого узгодження. У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Податковим розрахунком збору за спеціальне використання лісових ресурсів за 2 квартали 2014 року відповідачем нарахована сума збору за спеціальне використання лісових ресурсів (п.4, 5) в розмірі 20105,65 грн.

З матеріалів справи вбачається, що платіжним дорученням від 18.08.2014 року №1993 підтверджується сплата податкового боргу за спеціальне використання лісових ресурсів за 2 кв. 2014 року в сумі 20105,65 грн.

З огляду на наведене, судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що вимога ДПІ у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області про стягнення податкового боргу в сумі 7626,24 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих ДП «Бібрське лісове господарство» є безпідставною та задоволенню не підлягає, оскільки податковим органом не обґрунтовано, за який саме період відповідачу визначено грошове зобов'язання з вказаного податку в сумі 7626,24 грн.

Так, податкова вимога № 220-25 від 21.02.2014р. виставлена на суму 7149,65 грн. штрафних санкцій, а не податкового зобов'язання із збору за використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок головного користування, що відповідно не є підтвердженням того, що у відповідача наявний борг зі сплати відповідного виду збору за 2 квартали 2014р.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19.12.2014 р. по справі № 813/7559/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик