Справа № 2а-0770/631/12
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року Справа № 9104/104395/12
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадженняу в місті Львові апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 5 квітня 2012 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТ-Карпати» до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

ТОВ «АВТ-Карпати» 23.02.2012 року звернулося в суд з адміністративним позовом до Мукачівської ОДПІ Закарпатської області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.02.2012 року: №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 38008 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 9502 грн., в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 34034,40 грн. та застосуванні штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 8508,60; №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 37381 грн., в частині зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 33031,80 грн.

В позовній заяві зазначає, що оскаржені податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем в супереч норм чинного законодавства, зокрема, підставою для зменшення сум бюджетного відшкодування з ПДВ та зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ став висновок відповідача про те, що позивачем допущено порушення п. 198.4 ст. 198 ПК України, що полягає у не відображені позивачем в складі звільнених від оподаткування операцій транспортних послуг з перевезення транзитних вантажів та не визначено відсоток звільнених від оподаткування операцій до загального обсягу операцій, який визначено відповідачем за січень 2011 р. - 37,56 %.

Вказаний відсоток звільнених операцій до загального обсягу операцій податковим органом не вірно, оскільки такий відсоток визначено виходячи із показників неоподатковуваних операцій та загального обсягу операцій за період січень 2011 р. (першого місяця поточного року) в той час як відповідач повинен був застосувати в силу вимог п. 199.2. ст. 199 Податкового кодексу України відповідні показники попереднього календарного року, в котрому платником здійснювалося придбання послуг, що використовуються в неоподатковуваних ПДВ господарських операціях .

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 5 квітня 2012 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача від 13.02.2012 року за №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 38008 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 9502 грн., в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 34034,40 грн. та застосуванні штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 8508,60. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача від 13.02.2012 року за №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 37381 грн., в частині зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 33031,80 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Мукачівська ОДПІ Закарпатської області оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апелянт зазначає, що позивач надаючи транспортні послуги по вантажних перевезеннях транзитом через територію України не визначав та не використовував частку використання сплаченого податку за придбаними послугами між оподатковуваними та неоподатковуваними операціями для визначення суми податку, що не включаються до податкового кредиту, що призвело до завищення податкового кредиту по ПДВ за жовтень-листопад 2011 року. Оскільки позивачем не задекларовано протягом попереднього календарного року (за 2010 рік), то податковим органом згідно п. 199.3. ст. 199 Податкового кодексу України правомірно визначено частку використання придбаних послуг між оподатковуваним та неоподатковуваними операціями на підставі розрахунку, визначеного за фактичними даними обсягів з постачання таких операцій першого звітного податкового періоду, в якому такі операції здійснювалися (за січень 2011 року). Визначена за результатами перевірки частка неоподатковуваних операцій в загальному обсязі операцій становить - 37,56 %, даний відсоток повинен застосовуватися як базовий до декларації з ПДВ за жовтень-листопад 2011 р. Дані уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларацій з ПДВ за листопад-грудень 2010 року, в яких позивачем задекларовані операції звільнені від оподаткування, податковим органом під час проведення перевірки не враховані, оскільки такі уточнюючі розрахунки до декларацій з ПДВ подані після закінчення проведення перевірки позивача.

Представники сторін в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено що Мукачівською об'єднаною державною податковою інспекцією в Закарпатській області, на підставі наказу від 18.01.2012 р. № 48, було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТ-Карпати» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за листопад 2011 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалося за період липень та жовтень 2011 року (акт Мукачівської ОДПІ № 133/23-01/32548063 від 30.01.2012 р., (а.с. 7-22, т.1), якою встановлено порушення :

- п. 198.4 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями), ТОВ „АВТ-Карпати" завищено суму податкового кредиту за листопад 2011 року на суму 37381 грн.

- абз. „а" п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями), ТОВ „АВТ-Карпати" завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2011 року в розмірі 3129 грн.

- п. 198.4 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями), ТОВ „АВТ-Карпати" завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2011 року на загальну суму 34879 грн.

На підставі акту перевірки № 133/23-01/32548063 від 30 січня 2012 року Мукачівською об'єднаною державною податковою інспекцією в Закарпатській області було прийнято податкові повідомлення-рішення від 13 лютого 2012 р.:

- за № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 38008 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 9502 грн. (а.с.23, Т.1).

- за № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 37381 грн. (а.с24, Т.2).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в силу імперативних приписів ст. 199 Податкового кодексу України податковий орган повинен самостійно визначити обсяг звільнених від оподаткування операцій, їх питому вагу в загальному обсязі здійснюваних господарських операцій та визначити суму податку, яка не включається до складу податкового кредиту періоду, за який проводиться перевірка. При цьому, визначаючи відсоток для визначення суми податку, що не включаються до складу податкового кредиту жовтня-листопада 2011 року, податковий орган повинен був визначити відсоток неоподатковуваних операціях в сукупному обсязі постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій за попередній календарний 2010 рік, який відповідно до наявних в матеріалах справи податкових декларацій з податку на додану вартість, уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з ПДВ до них за січень-грудень 2010 року (а.с.25-90, Т.1), розрахунків вартості транзиту по Україні за жовтень-грудень 2010 року /а.с.119-121, 167, Т. 1/ та розрахунку № 12 від 21 лютого 2012 року (а.с. 91, Т.2) складає - 4,37 %.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, так як він відповідає правильно встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Як видно з матеріалів справи,акту Мукачівської ОДПІ № 133/23-01/32548063 від 30.01.2012 р. (а.с. 7-22, Т.1) підставою для зменшення спірних сум бюджетного відшкодування з ПДВ та зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ слугувало допущене позивачем порушення п. 198.4 ст. 198 ПК України в частині не відображення в складі звільнених від оподаткування операцій (р. 5 декларації з ПДВ) транспортних послуг з перевезення транзитних вантажів та не визначенні частки звільнених від оподаткування операцій у загальному обсязі операцій, визначеної у відсотках.

Внаслідок цього, Мукачівською ОДПІ визначено питому вагу звільнених від оподаткування операцій в загальному обсязі господарських операцій за січень 2011 року, яка складає 37,56 %. Вказаний показник Мукачівською ОДПІ використано як базовий у податкових періодах жовтень та листопад 2011 року та пропорційно визначено суму податку, яка не включається до складу податкового кредиту у зазначених періодах.

Проте, матеріалами справи стверджується, що у період жовтень-листопад 2010 року, січень 2011 року та жовтень-листопада 2011 року позивач - ТОВ «АВТ-Карпати» здійснював господарську діяльність з надання транспортних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом по території України, та за межами митної території України.

Так, протягом періоду, охопленого перевіркою позивач, зокрема, надавав послуги з перевезення вантажів з Австрії, Німеччини, Угорщини в інші країни (Російську Федерацію, Білорусію) в тому числі через територію України, підтверджується контрактами (а.с. 158-166, Т.1, а.с.8-10, т.2), СMR та митними деклараціями та транспортними накладними /а.с. 123-248 т.1, а.с. 1-7 Т. 2).

Крім того, податковим органом також не заперечується, що частина здійснюваних перевезень вантажів ТОВ «АВТ-Карпати» здійснювалася під митним режимом транзиту територією України.

Пунктом 199.1. ст. 199 ПК України вказано, що у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, до сум податку, які платник має право віднести до податкового кредиту, включається та частка сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг в оподатковуваних операціях.

Відповідно до п. 199.2. вказаної статті частка використання сплаченого (нарахованого) податку за придбаними (ввезеними) товарами (послугами) між оподатковуваними та неоподатковуваними операціями визначається у відсотках як відношення обсягів з постачання оподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за попередній календарний рік до сукупних обсягів постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за цей же попередній календарний рік. Визначена у процентах величина застосовується протягом поточного календарного року.

Згідно абз. 1. п. 199.3. тої ж статті визначено, що платники податку, у яких протягом попереднього календарного року були відсутні неоподатковувані операції, а такі неоподатковувані операції почали здійснюватися у звітному періоді, а також новостворені платники податку проводять у поточному календарному році розрахунок частки використання придбаних товарів/послуг між оподатковуваними та неоподатковуваними операціями на підставі розрахунку, визначеного за фактичними даними обсягів з постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій першого звітного податкового періоду, в якому задекларовані такі операції.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що якщо придбані товари (послуги) використовуються частково в оподатковуваних операціях, а частково - ні, то платник має право формувати податковий кредит виключно за рахунок сум ПДВ сплачених (нарахованих) в ціні тієї частки придбаних товарів (послуг), що використовуються в оподатковуваних ПДВ операціях. Чинним законодавством визначено, що протягом поточного календарного року як базова використовується процентна величина визначена як відношення обсягів з постачання оподатковуваних операцій за попередній календарний рік до сукупних обсягів постачання за той же попередній календарний рік.

Судом першої інстанції правильно зауважено, що виключно за умови відсутності неоподатковуваних операцій у платника податку у попередньому календарному році, законодавцем визначено проводити розрахунок частки використання придбаних товарів (послуг) в оподатковуваних операціях за фактичними даними обсягів з постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій першого звітного податкового періоду, в якому здійснені такі операції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відхилення посилання відповідача на те, що податковими деклараціями з ПДВ за 2010 рік звільнених від оподаткування ПДВ операцій позивачем не задекларовано, а показники уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларацій з ПДВ за листопад-грудень 2010 року, не могли бути враховані, оскільки такі уточнюючі розрахунки до декларацій з ПДВ подані позивачем після закінчення проведення перевірки ТОВ «АВТ-Карпати».

З метою дотримання вимог п. 199.2. ст. 199 Податкового кодексу України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (п. 3. ч. 3. ст. 2 КАС України) відповідач при проведенні документальної перевірки зобов'язаний був достовірно встановити, чи здійснювалися позивачем у попередньому календарному році операції, звільнені від оподаткування, для цього він не позбавлений права витребувати від платника податку відповідні документи про фінансово-господарську діяльність відповідно до п.п. 20.1.6 та 20.1.8 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України.

Крім того, судом вірно враховано, що на момент складання та підписання акту перевірки № 133/23-01/32548063 від 30 січня 2012 р., а також на момент прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 13 лютого 2012 року, Мукачівській ОДПІ було відомо про здійснення платником у 2010 році операцій звільнених від оподаткування ПДВ, (відповідні уточнюючи розрахунки до декларацій з ПДВ за жовтень-грудень 2010 року були подані позивачем до податкового органу 30 січня 2011 року, що підтверджується відбитком штампу Мукачівської ОДПІ)., відтак податковий орган повинен був визначати суму податків, яка не відноситься до складу податкового кредиту податкового періоду, за який проведено перевірку, у відповідності до приписів п. 199.2. ст. 199 Податкового кодексу України.

Судом також вірно відмічено, що відповідачем при визначенні питомої ваги звільнених від оподаткування ПДВ операцій в загальному обсязі операцій невірно було визначено обсяг звільнених від оподаткування операцій.

Норми п. 1.12 ст.1, пп. 6.2.4. ст. 6, та пп. 195.1.3 ст. 195 Податкового кодексу України, що встановлюють поняття та порядок оподаткування операцій з надання послуг міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом, необхідно застосовувати системно, у кореспонденції з іншими правовими нормами, зокрема, які визначають порядок оподаткування операцій з перевезення вантажів транзитом (в митному режими транзиту) територією України.

Згідно п. 197.8 ст. 197 Податкового кодексу України встановлено, що звільняються від оподаткування ПДВ операції з постачання послуг з перевезення (переміщення) пасажирів та вантажів транзитом через митну територію України, а також з постачання послуг, пов'язаних із таким перевезенням (переміщенням).

У відповідності зі ст. 200 Митного кодексу України визначено, що транзит - митний режим, відповідно до якого товари і транспортні засоби переміщуються під митним контролем між двома митними органами або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання таких товарів і транспортних засобів на митній території України.

«Транзит вантажів» у розумінні ст. 1 Закону України «Про транзит вантажів» розуміється перевезення транспортними засобами транзиту транзитних вантажів під митним контролем через територію України між двома пунктами або в межах одного пункту пропуску через державний кордон України. При цьому учасники транзиту - вантажовласники та суб'єкти підприємницької діяльності (перевізники, порти, станції, експедитори, морські агенти, декларанти та інші), які у встановленому порядку надають (виконують) транзитні послуги (роботи).

Отже, послуги з транзитного перевезення вантажів здійснюються виключно територією України між двома пунктами або в межах одного пункту пропуску через державний кордон України, тому перевезення вантажів автомобільним транспортом на відрізку від пункту їх відправлення (прийняття для перевезення) за межами державного кордону України до пункту (місця) їх митного оформлення на території України, а також від пункту (місця) митного оформлення товарів до пункту призначення (доставки) за межами державного кордону України не можуть розглядатися як транзитні перевезення через територію України, а тому вони не можуть враховуватись при визначенні обсягу операцій, які звільнені від оподаткування (показник ряд. 5 декларації).

Судом першої інстанції правильно зауважено, що при визначенні обсягу наданих вказаним суб'єктом господарювання послуг з перевезення вантажів під митним режимом транзиту територією України, податковий орган не визначив обсягу послуг, що відповідає транзитним перевезенням територією України, а врахував у обсяг транзитних перевезень весь обсяг послуг, в тому числі, які надані за межами митної території України, що призвело до невірного визначення відповідачем сум ПДВ, які не включаються до складу податкового кредиту відповідно до п. 198.4 ст. 198 Податкового кодексу України, та відповідно до помилкового висновку про заниження обсягу пільгових перевезень. У акті перевірки № 133/23-01/32548063 від 30 січня 2012 р. не наведено належних правових підстав для зменшення податкового кредиту позивача в частині, що відповідає обсягу послуг з перевезення вантажів за межами митної території України

Відповідачем також не спростовано розрахунок позивача № 12 від 21 лютого 2012 року (а.с. 91, Т.2) відсотка звільнених від оподаткування операцій до загального обсягу операцій за 2010 рік - 4,37 %.

За таких обставин, відсутній факт завищення ТОВ «АВТ-Карпати» сум бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 34 034,40 грн. та розмір від'ємного значення ПДВ на суму 33 031,80 грн. у податкових деклараціях за охоплений перевіркою період.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 5 квітня 2012 року у справі №2а-631/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук