Справа № 139/379/15-а
Суддя: Тучинська Н. В.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 139/379/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2015 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Мішиної І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Управління Пенсійного фонду України у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області про скасування рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи та зобов'язання зарахувати період роботи до пільгового стажу, -

ВСТАНОВИВ:

З 18 червня по 22 жовтня 1979 року позивач працював учнем токаря на Механічному виробництві МЗЕМА в смт Муровані Курилівці, з 22 жовтня 1979 року по 16 червня 1981 року - токарем, а з 16 червня 1981 року по 25 квітня 1983 року переведений шліфувальником. Вважаючи, що він має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ОСОБА_1звернувся до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, оскільки підприємство, де колись працював позивач, ліквідоване без визначення правонаступника.

31 березня 2015 року ОСОБА_1 було відмовлено в зарахуванні стажу роботи на Механічному виробництві МЗЕМА шліфувальником до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки з поданих заявником документів не простежується його робота шліфувальником металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом, а також відсутні документи про послідовну реорганізацію підприємства.

ОСОБА_1 вважає таку відмову протиправною, а тому звернувся до суду і в позові просив: визнати протиправним і скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та зобов'язати Комісію зарахувати до пільгового стажу роботи, який дає право пільгового пенсійного забезпечення відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період його роботи шліфувальником з 16 червня 1979 року по 25 квітня 1983 року.

У судовому засіданні позивач позовну вимогу підтримав з підстав, наведених у адміністративному позові. Крім того, ОСОБА_1 уточнив, що шліфувальником на абразивних кругах сухим способом він працював з 16 червня 1981 року по 25 квітня 1983 року, а тому саме такий період він просить зарахувати до пільгового стажу. В доповнення до обґрунтування позову також додав, що з 16 червня 1981 року по день звільнення він не виконував іншої роботи, крім шліфування абразивними кругами сухим способом.

Представник відповідача - Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (а.с. 30), а також представник третьої особи - УПФУ у Мурованокуриловецькому районі (а.с. 29), - Мішина Ірина Георгіївна не визнала позовні вимоги і пояснила суду: 18 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ у Мурованокуриловецькому районі щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Оскільки правонаступник підприємства, де працював позивач, припинив свою діяльність, з метою підтвердження періоду роботи із шкідливими та важкими умовами праці - за списком № 2 для призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, пакет документів було направлено на розгляд Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право пільгового пенсійного забезпечення. Рішенням від 31 березня 2015 року Комісія відмовила ОСОБА_1, оскільки згідно поданих документів не простежується робота заявника в період з 22 жовтня 1979 року по 25 квітня 1983 року токарем на обробці абразивних виробів або шліфувальником, зайнятим на обдиранні, точінні, різанні, шліфуванні металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом. Крім того, відсутні дані про послідовну реорганізацію підприємства. Згідно записів у трудовій книжці та архівних довідках, ОСОБА_1 прийнятий учнем токаря з 18 червня 1979 року на Механічне виробництво МЗЕМА, а 22 жовтня 1979 року йому присвоєно 2 розряд токаря, 16 червня 1981 року йому присвоєно 2 розряд шліфувальника і зазначено, про суміжність професії, а 25 квітня 1983 року позивач звільнений з роботи токаря за власним бажанням. На період роботи позивача були чинними Списки № 1 та № 2, затвердженні постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року, де передбачено право пільгового пенсійного забезпечення робітникам на обдиранні, точінні, різанні шліфуванні виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом. Враховуючи, що за записами у трудовій книжці ОСОБА_1 не встановлюються відомості, які дають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: дані про характер виконуваної роботи та виконання робіт визначених Списком №2, а документи, які б підтверджували зайнятість заявника повний робочий день на виконанні вищевказаних робіт відсутні, - Комісією було відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 на Механічному виробництві МЗЕМА. Наполягає на відмові в позові з підстави, що за наявними документами робота шліфувальником для ОСОБА_1 була суміжною, а звільнений з роботи він з посади токаря. Крім того, зазначила, що загальний стаж роботи ОСОБА_1 - 24 роки 8 місяців і 15 днів, що також не є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши всі обставини справи та подані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, які він підтримав у судовому засіданні, не обґрунтовані, а тому в їх задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного:

Призначення та виплата пенсій регулюється Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про пенсійне забезпечення", постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) винятково цим Законом визначається, зокрема, пенсійний вік чоловіків і жінок, після досягнення якого особа має право на призначення пенсії за віком. Із запровадженням пенсійного страхування замість пенсійного забезпечення, збережено право на пенсію за віком після досягнення пільгового пенсійного віку (встановлений розділом ХV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV). Так, відповідно до Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, після досягнення пільгового пенсійного віку пенсії призначаються, в тому числі, застрахованим особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваними КМУ, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, - за нормами Закону № 1058-IV після досягнення пенсійного віку за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91 р. № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, що діяла на момент звернення ОСОБА_1 до УПФУ в Мурованокуриловецькому районі, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи чоловіки, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Із метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, Міністерством праці та соціальної політики України розроблено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383.

Цей Порядок регулює застосування Списків № 1 і № 2 під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а» і «б» ст. 13 та ст. 100 Закону № 1788-ХІІ.

Зокрема, визначено, що під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, протягом не менше 80 % робочого часу, встановленого для працівників цього виробництва, професії або посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням працівниками своїх трудових обов'язків.

Записами у трудовій книжці, виданій 13 липня 1979 року (а.с. 8), архівною довідкою КУ «Мурованокуриловецький районний трудовий архів» № 02-2/2 від 12 січня 2015 року (а.с. 14) стверджуються пояснення позивача ОСОБА_1 про те, що він з 18 червня по 22 жовтня 1979 року позивач працював учнем токаря на Механічному виробництві МЗЕМА в смт Муровані Курилівці, з 22 жовтня 1979 року по 16 червня 1981 року - токарем, а з 16 червня 1981 року по 25 квітня 1983 року переведений шліфувальником.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що вони пам'ятають про роботу ОСОБА_1 шліфувальником, і що до посадових обов'язків шліфувальника Механічного виробництва МЗЕМА входило обдирання, точіння, різання, шліфування металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом. Також свідки запевнили, що роботу токаря в період виконання обов'язків шліфувальника ОСОБА_1 не виконував.

Одночасно, згаданою вище довідкою КУ «Мурованокуриловецький районний трудовий архів» (а.с. 14), витребуваною судом інформацією з КУ «Мурованокуриловецький районний трудовий архів» (а.с. 41-44) спростовується, що з 16 червня 1981 року по 25 квітня 1983 року ОСОБА_1 був переведений шліфувальником. Зокрема, з цих документів слідує, що професія шліфувальника у зазначений період була суміжною з професією токаря, а також, що звільнений він був із підприємства за власним бажанням з посади токаря.

Пунктом 9 Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, передбачено, що пенсії за суміжними роботами, професіями та посадами працівників, зайнятих у виробництвах та на роботах, передбачених Списками, призначаються:

1) за Списком № 2, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку № 1, а інша в Списку № 2;

2) на загальних підставах, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку № 1 або Списку № 2, а інша цими Списками не передбачена.

Під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні в період роботи особи. На період роботи позивача шліфувальником, були чинні Списки № 1 та № 2, затвердженні постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173. Пунктом 10 розділу ХV «Металообробка» Списку № 2 передбачено право пільгового пенсійного забезпечення робітникам на обдиранні, точінні, різанні, шліфуванні виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом. Пунктом 7 роз'яснень Міністерства Соціального захисту населення України та Міністерства праці України від 10 травня 1994 року № 01-3/406-02-2 «Про порядок застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах» передбачено, що у випадках, коли в Списках № 1 та № 2 передбачені робітники, які виконують певні роботи, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всі робітники незалежно від назви їх професій, які виконують ці роботи.

Позивач та допитані свідки пояснили, що до переведення шліфувальником ОСОБА_1 на посаді токаря не був зайнятий роботою з абразивними кругами сухим способом.

Отже, виходячи з аналізу всього вище викладеного, ОСОБА_1 як такий, що працював токарем та по сумісництву шліфувальником, не має права на зарахування такого періоду до стажу, що дає право на призначення пенсії за списком № 2.

Крім того, із трудової книжки серії НОМЕР_1, виданої 13 липня 1979 року (а.с. 8) та протоколу № 179 від 15 квітня 2015 року (а.с. 45) слідує, що загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 24 роки 8 місяців і 15 днів. Такий факт не заперечив і сам ОСОБА_1 у судовому засіданні.

В той же час, відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (редакція чинна на момент досягнення позивачем 55 років), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, позивач на цей момент не має достатнього загального стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Як слідує із пояснень учасників судового розгляду, зокрема, представника Головного УПФУ у Вінницькій області Мішиної І.Г., тексту заперечень (а.с. 12-24), ОСОБА_1 18 лютого 2015 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Мурованокуриловецькому районі про призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням від 31 березня 2015 року (а.с. 25) комісія Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняла рішення відмовити ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по списку № 2 періоди роботи з 22 жовтня 1979 року по 25 квітня 1983 року, оскільки, з наявних документів не простежується робота заявника в даний період токарем на обробці абразивних виробів, або шліфувальником зайнятим на обдиранні, точінні, різанні, шліфуванні металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом та відсутні документи про послідовну реорганізацію підприємства де працював ОСОБА_1

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За таких обставин, рішення відповідача про відмову ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по списку № 2 відповідає вимогам діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності надані сторонами докази, проаналізувавши законодавство, суд прийшов до висновку, що позивачем необґрунтовано заявлено цей адміністративний позов, в судовому засіданні, встановлено, що ОСОБА_1 не має достатніх правових підстав для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Керуючись Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про пенсійне забезпечення", постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383, ст.ст. 2, 6, 71, 158-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Управління Пенсійного фонду України у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області про скасування рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи та зобов'язання зарахувати період роботи до пільгового стажу у зв'язку з його необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Мурованокуриловецький районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: ____________

Повний текст рішення виготовлений і підписаний 12 червня 2015 року.