Справа № 826/4461/15
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 червня 2015 року № 826/4461/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів головуючого судді Скочок Т.О., суддів Добрівської Н.А., Кармазіна О.А., при секретарі Новик В.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс»
до Державної фіскальної служби України (відповідач-1) Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів (відповідач-2)
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» (надалі - позивач або ТОВ «Тар Альянс») з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач-1 або ДФС України) та Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів (надалі - відповідач-2 або СДПІ), в якому просить:

- визнати протиправною відмову СДПІ з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального ГУ Міндоходів у наданні відстрочення сум грошових, що викладена в листі від 20.02.2015 року № 460/10/25-013-27-013, на заяву ТОВ «Тар Альянс» від 04.02.2015 року № 64;

- зобов'язати СДПІ з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального ГУ Міндоходів розглянути заяву ТОВ «Тар Альянс» від 04.02.2015 року № 64 та сформувати відповідний висновок про можливість надання відстрочення відповідно до Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 574;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України розглянути заяву ТОВ «Тар Альянс» від 04.02.2015 року № 64 відповідно до Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків затверджену Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 574.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на протиправність та безпідставність відмови відповідача-2 у наданні ТОВ «Тар Альянс» відстрочення сум грошових зобов'язань за поданою заявою від 04.02.2015 року № 64, що оформлено листом від 20.02.2015 року № 460/10/25-013-27-013, оскільки, по-перше, прийняття рішення за результатами розгляду заяви позивача щодо надання відстрочення грошового зобов'язання не належало до компетенції СДПІ, натомість, відповідач-2 лише мав сформувати висновок про можливість або неможливість надання відстрочення з подальшим направленням такого висновку та документів підприємства до центрального органу державної фіскальної служби для прийняття відповідного рішення, а, по-друге, на думку позивача, подана ним заява від 04.02.2015 року № 64 цілком відповідала встановленій формі та містила всі необхідні документи (сертифікат (висновок) про настання обставин непереборної сили, економічне обґрунтування, що за змістом відповідає вимогам Наказу Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 574. Таким чином, допущене СДПІ порушення порядку розгляду заяви позивача від 04.02.2015 року та безпідставна відмова в її задоволенні порушує право ТОВ «Тар Альянс» на відстрочення грошових зобов'язань та суперечить нормам ст. 100 Податкового кодексу України і положенням Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 574.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.03.2015 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 27.04.2015 року, з'явилися представники сторін.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідачів проти позову заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову, в яких зазначено про правомірність відмови СДПІ у задоволенні заяви позивача від 04.02.2015 року № 64, з посиланням на те, що підставою для складання та направлення на адресу платника податків листа від 20.02.2015 року № 460/10/25-013-27-013 стало порушення позивачем порядку звернення до контролюючих органів щодо відстрочення грошових зобов'язань, а саме: ненадання повного пакету документів.

Суд у судовому засіданні 27.04.2015 року на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Під час судового розгляду даної справи судом встановлено, що 04.02.2015 року ТОВ «Тар Альянс» звернулося до СДПІ із заявою про надання відстрочення грошових зобов'язань, строк сплати яких на момент подання даної заяви ще не настав, а саме: зі збору за забруднення навколишнього природного середовища за період 3-ий і 4-ий квартали 2014 року на загальну суму 70 000 грн. та за 2015 рік на суму 200 000 грн. - строком погашення лютий 2018 року; зі збору за спеціальне використання природних ресурсів за період 3-ій та 4-ий квартали 2014 року на загальну суму 84 183,66 грн. та за 2015 рік на суму 150 000 грн. - строком погашення лютий 2018 року; зі збору за користування радіочастотним ресурсом за період 2015 рік на суму 300 грн. - строком погашення лютий 2018 року.

Матеріали справи (а саме: заява позивача від 04.02.2015 року з додатками) підтверджують, що до заяви про надання відстрочення грошового зобов'язання від 04.02.2015 року № 64 ТОВ «Тар Альянс» додало наступні документи: економічне обґрунтування, що складається з таких пунктів: перелік обставин, що є підставою для відстрочення грошових зобов'язань, аналіз фінансового стану, графіку погашення відстрочених сум, розрахунків прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення, а також сертифікат (висновок) про настання обставини непереборної сили Торгово-промислової палати України від 26.08.2014 року № 2603/05-4.

Листом від 20.02.2015 року № 460/10/25-013-27-013 СДПІ повідомила позивача про відмову у наданні ТОВ «Тар Альянс» відстрочення сум грошових зобов'язань з підстави «відсутні законодавчі підстави для розгляду та прийняття відповідного рішення». З тексту зазначеного листа відповідача-2 вбачається, що така відмова у наданні відстрочення грошових зобов'язань була мотивована наступним: «…не виконані умови звернення до органів доходів та зборів, наведені у п. 3.1 розділу ІІІ наказу № 574, оскільки:

- не надано письмову заяву, форма якої наведена у додатку 1 до наказу № 574, у якій обов'язково повинні бути зазначені обставини, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і докази існування таких обставин (оскільки наданий висновок ТППУ посилається на пункти 100.4 і 100.5 статті 100 Кодексу, а не підтверджує факт настання (існування) обставин вказаних у абзаці першому розділу ІІ Постанови № 1235), суми платежів (податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій, пені), сплату яких платник податків просить відстрочити, а також строк відстрочення та періоди сплати таких платежів. При цьому суми, строк сплати яких ще не настав, та строки сплати яких вже минув, вказуються окремо);

- не надано економічне обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму відстрочення;

- не надано аналіз фінансового стану, графік погашення відстрочених сум та розрахунок прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення».

Вважаючи таку відмову відповідача-2 у наданні відстрочення безпідставною і протиправною, а також такою, що здійснена за межами наявних в останнього повноважень, позивач звернувся до суду з позовом.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Нормою пп. 17.1.5 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) платникові податків надано право одержувати відстрочення, розстрочення сплати податків або податковий кредит в порядку і на умовах, встановлених цим Кодексом.

Згідно пп. 20.1.29 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством.

За змістом норм ст. 32 ПК України, зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк і здійснюється у формі: відстрочки; розстрочки. Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов'язку.

Також, у розумінні норми п. 100.1 ст. 100 ПК України, розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Відповідно до п. 100.2 ст. 100 ПК України, платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 3.1 Розділу ІІІ Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 574, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року за № 1853/24385 (надалі - Порядок), для розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем свого обліку або за місцем обліку такого грошового зобов'язання (податкового боргу) з письмовою заявою (додаток 1), в якій зазначаються суми податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), пені, сплату яких платник податків просить розстрочити (відстрочити), а також строк розстрочення (відстрочення) та періоди сплати. При цьому окремо зазначаються суми, строк сплати яких ще не настав, а також строк сплати яких вже минув. До заяви додається економічне обґрунтування, яке складається з: переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин; аналізу фінансового стану; графіка погашення розстрочених (відстрочених) сум; розрахунків прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення.

Згідно пункту 3.2 Розділу ІІІ Порядку, за результатами розгляду керівник (заступник керівника) органу доходів і зборів протягом 30 календарних днів з дати подання заяви: приймає рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), яке оформляється на бланку відповідного органу доходів і зборів (додаток 2); відмовляє платнику в розстроченні (відстроченні) у письмовій формі за відсутності підстав, наведених у пункті 3.1 цього розділу, та при недотриманні обов'язкових вимог, визначених цим Порядком.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при прийнятті рішення про розстрочення чи відстрочення грошових зобов'язань контролюючим органом з'ясовується існування обставин, що є підставою для розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань або податкового боргу заявника, а також здійснюється оцінка фінансово-господарського стану підприємства.

Як вбачається з тексту поданої позивачем заяви від 04.02.2015 року № 64, ТОВ «Тар Альянс» просило у контролюючого органу надати відстрочення грошових зобов'язань зі збору за забруднення навколишнього природного середовища, збору за спеціальне використання природних ресурсів та збору за користування радіочастотним ресурсом за звітні періоди 3 - 4-ий квартали 2014 року та 2015 рік на строк більше ніж один календарний рік.

Водночас, положеннями п. 2.1 Розділу ІІ Порядку встановлено, що розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) можуть надавати в межах повноважень за кожним окремим випадком: Міністерство доходів і зборів України - без обмежень суми; головні управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві, Севастополі та Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників - на суму не більше 3 млн. гривень; державні податкові інспекції, спеціалізовані державні податкові інспекції - на суму не більше 300 тис. гривень.

Згідно п. 2.3 розділу ІІ Порядку, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) щодо загальнодержавних податків та зборів на строк, що виходить за межі одного та/або більше бюджетних років, приймається керівником (заступником керівника) Міністерства доходів і зборів України, про що повідомляється Міністерство фінансів України.

Відповідно до п. 100.9 ст. 100 ПК України, рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань чи податкового боргу щодо загальнодержавних податків та зборів на строк, що виходить за межі одного та/або більше бюджетних років, приймається керівником (заступником керівника) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, про що повідомляється центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики.

Згідно ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

При цьому, п. 3.2 Порядку визначено, що у разі якщо рішення про розстрочення (відстрочення) приймається органом доходів і зборів вищого рівня, орган доходів і зборів за місцем обліку платника податків або за місцем обліку його грошових зобов'язань (податкового боргу) протягом 10 календарних днів розглядає заяву платника, здійснює аналіз його фінансового стану та формує відповідний висновок про можливість надання розстрочення (відстрочення), який разом з копіями документів, доданих платником до заяви, надсилає на адресу органу доходів і зборів вищого рівня.

Також, відповідно до п. 1.1 розділу 1 Методичних рекомендацій щодо встановлення загрози виникнення, накопичення або непогашення податкового боргу та проведення аналізу фінансового стану підприємств, які звертаються до органів Міндоходів для розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), направлених Міністерством доходів і зборів України Головним управлінням Міндоходів в АР Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, Міжрегіональному головному управлінню Міндоходів - Центральному офісу з обслуговування ВПП листом № 7017/7/99-99-11-02-03-17 від 05.06.2013 року, дані Методичні рекомендації було розроблено для оцінки фінансово-господарського стану підприємств з метою прийняття рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу).

Зокрема, п. 1.5 цих Методичних рекомендацій визначено, що за результатами розгляду документів та аналізу фінансового стану підприємства-заявника керівник (заступник керівника) органу Міндоходів протягом 30 календарних днів з дати подання заяви, які у разі прийняття рішення органом ДПС вищого рівня розподіляються між органами Міндоходів різних рівнів відповідно до пункту 3.2 наказу № 1261, приймає рішення про розстрочення (відстрочення) сплати сум грошових зобов'язань (податкового боргу) або відмовляє платнику у розстроченні (відстроченні) письмово з викладенням причин відмови.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем свого обліку або за місцем обліку грошового зобов'язання (податкового боргу), щодо якого подана заява про відстрочення, однак, рішення за результатами розгляду такого звернення приймається контролюючим органом у відповідності до компетенції визначеної розділом ІІ Порядку.

Таким чином, оскільки позивач у заяві № 64 від 04.02.2015 року просив про відстрочення грошових зобов'язань щодо загальнодержавних зборів на строк більше ніж 12 календарних місяців і цей строк виходить за межі бюджетного року, рішення за цією заявою повинна була приймати Державна фіскальна служба України, а не СДПІ.

Такі висновки суду узгоджуються з позицією Київського апеляційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 21.05.2015 року № 826/2485/15 та ухвалі від 07.05.2015 року № 826/19312/14, а також позицією Львівського апеляційного адміністративного суду - в ухвалі від 17.02.2015 року № 103/13/876.

У даному випадку після отримання СДПІ вищевказаної заяви ТОВ «Тар Альянс» з доданими до неї матеріалами, відповідачу-2 слід було розглянути ці документи та сформувати висновок про можливість надання або про неможливість надання ТОВ «Тар Альянс» відстрочення грошових зобов'язань, який разом з наданими позивачем документами надіслати на адресу ДФС України для прийняття ним рішення про надання або відмови у наданні названому товариству відстрочення відповідних грошових зобов'язань.

Проте, за наслідками отримання заяви від 04.02.2015 року № 64 та доданих до неї документів відповідачем-2, всупереч вищенаведених норм права, не було вчинено жодних дій по формуванню висновку та скерування пакету документів до центрального контролюючого органу для прийняття відповідного рішення. Натомість, СДПІ одразу було прийнято рішення про неможливість відстрочення грошових зобов'язань ТОВ «Тар Альянс» без формування будь-яких висновків, яке викладено в згаданому вище листі від 20.02.20015 року № 460/10/25-013-27-013.

Такими діями відповідач-2 фактично замість ДФС України самостійно прийняв рішення, яким одразу відмовив ТОВ «Тар Альянс» у відстроченні грошових зобов'язань, не сформувавши, при цьому, відповідний висновок та не передавши його на розгляд відповідачу-1, а тому, як наслідок, суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача-2 у наданні ТОВ «Тар Альянс» відстрочення сум грошових зобов'язань, яка оформлена листом від 20.02.20015 року № 460/10/25-013-27-013.

Щодо решти позовних вимог, які полягають у зобов'язанні СДПІ з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального ГУ Міндоходів розглянути заяву ТОВ «Тар Альянс» від 04.02.2015 року № 64 та сформувати відповідний висновок про можливість надання відстрочення відповідно до Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 574 та зобов'язанні Державної фіскальної служби України розглянути заяву ТОВ «Тар Альянс» від 04.02.2015 року № 64 відповідно до Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків затверджену Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 574, суд зазначає про наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності виходить за межі компетенції адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Оскільки, в даному випадку, як вбачається з вищенаведених правових норм, прийняття рішення про відстрочення грошових зобов'язань приймається за певною процедурою, яка включає у себе, по-перше, формування СДПІ висновку про можливість надання або про неможливість надання ТОВ «Тар Альянс» відстрочення грошових зобов'язань, який, в подальшому, направляється до ДФС України для прийняття ним рішення з вказаного питання.

При цьому, правила ст. 105 КАС України, стосовно зазначення позивачем у позовній заяві способу захисту судом порушених прав, не виключають можливості обрання іншого способу захисту самим судом. Зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права (постанова Верховного Суду України від 20.04.2010 року, ЄДРСР № 9341137).

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, враховуючи недодержання СПДІ процедури розгляду заяви ТОВ «Тар Альянс» про надання розстрочення грошового зобов'язання, суд з метою належного захисту прав та охоронюваних законом інтересів дійшов висновку про зобов'язання СДПІ повторно розглянути заяву ТОВ «Тар Альянс» від 04.02.2015 року № 64.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів у наданні Товариству з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» відстрочення сум грошових зобов'язань, яка оформлена листом від 20.02.20015 року № 460/10/25-013-27-013.

3. Зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» від 04.02.2015 року № 64.

4. В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.О. Скочок

Судді Н.А. Добрівська

О.А. Кармазін