Справа № 22-а-26403/11
Суддя: Кашперська Т. Ц.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія99Доповідач у 2 інстанції Кашперська
УХВАЛА

Іменем України

20 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

Суддів Кашперської Т.Ц., Білоконь С.І.

розглянула у судовому засіданні у м. Києві в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 10 березня 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області про поновлення строку звернення до суду, визнання дій неправомірними, зобовязання провести донарахування та виплату недоотриманих сум пенсії,

в с т а н о в и л а :

26.02.2010 року позивач звернулася до суду із адміністративним позовом, який мотивувала тим, що вона є дитиною війни, потерпілою 4 категорії від аварії на ЧАЕС, мешкає в зоні посиленого радіоекологічного контролю і відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнияк непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної заробітної плати, як потерпіла 4 категорії має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, як дитина війни має право на соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Вказувала, що відповідач виплачує їй доплату до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просила визнати протиправною відмову щодо проведення перерахунку раніше призначеної пенсії, зобовязати відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням щомісячної надбавки до пенсії, яка повинна бути встановлена в розмірі однієї заробітної плати, додаткової пенсії в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, соціальної допомоги як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниіз 01.01.2009 року по 31.12.2009 року з послідуючим перерахунком у відповідності до змін діючого законодавства та встановлення нових розмірів виплат.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 10 березня 2010 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача, зобовязано відповідача провести донарахування та виплату недоотриманих сум пенсії позивачу, а саме щомісячної доплати до пенсії в розмірі мінімальної заробітної плати, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, починаючи з 26.02.2009 року з врахуванням раніше отриманих сум таких виплат та з послідуючим її перерахуванням у відповідності до змін діючого законодавства та встановлення нових розмірів мінімальної заробітної плати та пенсії.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи постанову про зобовязання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату доплати до пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та соціальну допомогу як дитині війни відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнисуд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач, як дитина війни та непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, розмір якої встановлено законом, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні посиленого радіологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата; пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Судом встановлено, що позивач мешкає в с. Житні Гори Рокитнянського району Київської області, яке віднесене законом до території посиленого радіоекологічного контролю, має статус постраждалого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, є непрацюючим пенсіонером, дитиною війни, перебуває на обліку в Управлінні ПФУ у Рокитнянському районі Київської області та отримує пенсію за віком. Відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипозивач як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, постраждалий від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, має право на доплату до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. Закону України Про соціальний захист дітей війнипозивач як дитина війни має право на державну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте вказані доплати до пенсії виплачувалися позивачу у 2008-2009 роках на підставі постанов КМУ № 836 від 26.07.1996 року, № 530 від 28.05.2008 року в значно меншому розмірі в твердих грошових сумах, що є порушенням його прав.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задовольнив позов в межах строку звернення до адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин постанов КМУ № 836 від 26.07.1996 року, № 530 від 28.05.2008 року необґрунтовані, оскільки зазначеними постановами встановлено розміри підвищення до пенсії в твердій грошовій сумі, що суперечить ст. ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, якими встановлено розмір підвищення у кратному мінімальному заробітку та пенсії за віком. Також безпідставними є посилання апеляційної скарги на постанови КМУ № 987 від 20.06.2000 року та № 836 від 20.09.2005 року, даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Безпідставними суд вважає доводи апеляційної скарги про відсутність бюджетних коштів для виплати вищевказаних доплат, оскільки відсутність відповідного фінансування не звільняє відповідача як субєкт владних повноважень від обовязку діяти відповідно до вимог закону.

Інші заперечення апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області залишити без задоволення.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 10 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч. 5 ст. 254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :