Справа № 802/4255/14-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/4255/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Заброцька Л.О.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

04 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Курка О. П. Сушка О.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Лозінської Н.В.,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Вініцька Б.А.

третьої особи Пашковського Є.І.

третьої особи Пашковського М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Вінницькій області про визнання дії протиправними, скасування реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

12.12.2014 року позивач - ОСОБА_6 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Вінницькій області про скасування постанови про визнання дії протиправними, скасування реєстрації.

Вінницький окружний адміністративний суд ухвалою від 31.03.2015 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач вважаючи, що ним строк на звернення не пропущено, подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким направити справу для продовження розгляду.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги, в свою чергу представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач оскаржує дії інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт по АДРЕСА_1 під магазин-кафетерій, зареєстровану відповідачем 07 листопада 2013 року за №ВН50; дії інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області щодо реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації з реконструкції частини житлового будинку по АДРЕСА_1 під магазин-кафетерій, проведеної 17 грудня 2013 року за № ВН 74. Також, ОСОБА_6 просить скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт по АДРЕСА_1 під магазин-кафетерій №ВН50 від 07 листопада 2013 року та реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ВН 74 від 17 грудня 2013 року.

Суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали виходив з того що, оскільки відповідачем 13.01.2014 року на адресу ОСОБА_6, а також на адреси його сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, було надіслано лист від 10.01.2014 року за № 27-КО-1252-2 яким позивача повідомлено про реєстрацію декларації, позовна заява про скасування реєстрації декларацій від 12.12.2014 року подана з пропущенням строку звернення, передбаченого ст.99 КАС України, а отже наявні підстави для залишення її без розгляду на підставі ст. 100 КАС України.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України, Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Тобто, розпочинати рахувати строк звернення до суду можна лише з того моменту коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права. При цьому необхідно встановити чи дійсно особа знала або могла дізнатись про порушення свого прав та підтвердити факт цієї можливості відповідними доказами або обставинами.

Основним доказом, що особа знала про порушення свого права, на підставі якого суд прийшов до висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду був зазначений лист від 10.01.2014 року за № 27-КО-1252-2 надісланий Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Вінницькій області.

Згідно матеріалів справи, відповідач у підтвердження надсилання вказаного листа, надав Реєстр №1 на відправлену поштову кореспонденцію з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року, що на думку суду є необхідним та достатнім доказом надсилання, саме 13.01.2014 року, позивачу листа від 10.01.2014 року за № 27-КО-1252-2, яким повідомлено про реєстрацію спірних декларацій.

Однак, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції з цього приводу помилковими, оскільки вказані обставини не підтверджують того факту, що особа знала про порушення своїх прав із вказаного листа, оскільки відсутні будь-які докази того, що позивач отримав вказаний лист.

Наявність доказів факту надсилання листа не може вважатися доказом і його отримання та як наслідок доказом інформованості в даному випадку позивача про відповідні обставини.

Колегія суддів критично ставиться до висновків суду першої інстанції стосовно того, що позивач міг дізнатись про порушення своїх прав під час звернення ОСОБА_7 до суду з аналогічним позовом 22.01.2014 року, оскільки даний позов не має ніякого відношення до позову ОСОБА_6 та не може бути свідченням про обізнаність існування спірних декларацій.

У розрізі встановлених під час апеляційного розгляду обставин, колегія суддів вважає, що оскільки відсутні докази отримання позивачем вказаного листа, а також інші докази того, що позивач реально знав чи міг знати про порушення його прав, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку залишаючи адміністративний позов без розгляду з підстав пропущення строку звернення до адміністративного суду.

При вирішенні питання про поновлення строку, суд першої інстанції повинен був врахувати вимоги ст.6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, з якої випливає обов'язок держави забезпечити особі реальну можливість доступу до захисту своїх прав в суді, у противному випадку, це можна розглядати як порушення права на справедливий судовий розгляд, гарантований п.1 ст.6 вказаної Конвенції.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом (ч. 4 ст. 6 КАС України).

При винесенні оскаржуваної ухвали, на думку колегії суддів, суд першої інстанції зобов'язаний був врахувати вищевказані норми процесуального права та надати апелянту реальну можливість скористатись його правами на справедливий судовий захист.

Згідно з п.3 ч.1 статті 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з винесенням нової ухвали про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Вінницькій області про визнання дії протиправними, скасування реєстрації скасувати.

Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена в повному обсязі 09 червня 2015 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Курко О. П.

Сушко О.О.