Справа № 140/312/15-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 140/312/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Алєксєєнко В.М.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

03 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Білої Л.М. Смілянця Е. С.

за участю:

секретаря судового засідання: Лозінської Н.В.,

предстаника відповідача: Широкобород А.Г.

третьої особи: ОСОБА_3

представника третьої особи: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Депутата Немирівської міської ради, члена постійної комісії Немирівської міської ради з питань регулювання земельних відносин ОСОБА_5 до Немирівської міської ради, треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_3, відділ Держземагенства у Немирівському районі про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення 26 сесії Немирівської міської ради 6 скликання №879 від 24.12.2014 року "Про поновлення договору оренди земельної ділянки з ПП ОСОБА_3".

Відповідно до постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 21.04.2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, і з урахуванням внесених змін просила скасувати вказану постанову, а провадження в справі закрити через неналежність її розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В судовому засіданні представник третьої особи та третя особа - ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги, в свою чергу представник відповідача заперечила проти апеляційної скарги.

Від представника третьої особи - відділу Держземагенства у Немирівському районі на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 19.11.2008 року між Немирівською міською радою та ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі: загальною площею 0,0120 га., що розташована за адресою АДРЕСА_1, строком дії договору на 5 років. Строк договору закінчився 19.11.2013 року.

01.07.2014 року ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою про продовження строку дії оренди земельної ділянки з примірниками договору оренди землі строком на 10 років.

Рішенням Немирівської міської ради за № 848 від 14.11.2014 року 24 сесії 6 скликання укладено договір оренди землі на використання земельної ділянки загальною площею 0,0120 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з ФОП ОСОБА_3, терміном на 10 років.

Дію даного рішення Немирівський міський голова призупинив відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Після чого, рішенням 26 сесії Немирівської міської ради 6 скликання за № 879 від 24.12.2014 року «Про поновлення договору оренди земельної ділянки з ОСОБА_3» поновлено договір оренди на використання земельної ділянки загальною площею 0,0120 га., на новий термін на один рік.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, дійшов висновку, що оскаржене рішення відповідача суперечить ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та прийняте з прямим порушенням чинного законодавства.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

В силу положень ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 148 Господарського кодексу України, земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Згідно зі ст.ст. 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, ст.ст. 80, 84, 123, 124, 127, 128 ЗК України, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними особами, фізичними особами та з суб'єктами підприємницької діяльності.

Відносини, пов'язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

За змістом ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст. 11 ЦК України, ст.ст. 123, 124, 127, 128 ЗК України рішенням органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про надання земельної ділянки господарюючому суб'єкту у власність або в користування здійснюється волевиявлення власника землі і реалізуються відповідні права у цивільних правовідносинах з урахуванням вимог ЗК України, спрямованих на раціональне використання землі як об'єкта нерухомості (власності).

Індивідуальні акти органів держави або місцевого самоврядування, якими реалізовуються волевиявлення держави або територіальної громади як учасника цивільно-правових відносин і з яких виникають, змінюються, припиняються цивільні права і обов'язки, не належать до правових актів управління, а спори щодо їх оскарження мають приватноправовий характер.

Позивач просить визнати протиправним і скасувати рішення 26 сесії Немирівської міської ради 6 скликання №879 від 24.12.2014 р. "Про поновлення договору оренди земельної ділянки з ОСОБА_3".

В даному випадку Немирівська міська рада реалізує свої повноваження власника землі, і виступає рівноправним суб'єктом земельних відносин. У відносинах з приводу яких виник спір, відповідач не здійснював владні управлінські функції. Тобто, спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, має не публічний, а приватно - правовий характер.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція з цього приводу викладена в постановах Верховного Суду України від 17 лютого 2015 року у справі № 21-551а14, від 24 лютого 2015 року у справі № 21-34а15, від 01 жовтня 2013 року у справі №21-228а13, від 11 листопада 2014 року у справі № 21-493а14, від 09 грудня 2014 р. у справі №21-308а14 та від 16 грудня 2014 р. у справі №21-544а14, висновки яких є обов'язковими для врахування судами у відповідності до положень ст.244 КАС України.

Частиною 2 ст. 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вказану справу потрібно розглядати в порядку господарського судочинства.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 198 та ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 157 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку щодо неналежності розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства, в зв'язку з чим, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по даній справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року скасувати, а провадження у справі - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 08 червня 2015 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Біла Л.М.

Смілянець Е. С.