Справа № 826/2528/15
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2528/15 Головуючий у 1-й інстанції: Катющенко В.П. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А
09 червня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Твердохліб В.А.,
суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,
за участю секретаря Погребняк М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 09 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації, Міністерства соціальної політики України, Київської міської комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках, Центральної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках, третя особа: Департамент соціальної політики Київської міської державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з адміністративним позовом до Київської міської державної адміністрації (далі Відповідач 1), Міністерства соціальної політики України (далі Відповідач 2), Київської міської комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках (далі Відповідач 3), Центральної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках (далі Відповідач 4), третя особа: Департамент соціальної політики Київської міської державної адміністрації (далі Третя особа) в якому просив: визнати протиправними дії Відповідача 2 щодо відмови у видачі довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження у 1986 1990 роках; зобов`язати Відповідача 1 скасувати протокол №12 від 11 вересня 2014 року засідання центральної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках; зобов`язати Відповідача 2 розгляд центральною комісією питання з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках Позивачу проводити за його участю та його представників щодо встановлення заробітку.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення Позивача та представника Позивача, заперечення представника Третьої особи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 березня 2013 року Позивач звернувся до Відповідача 3 з заявою про видачу довідки про заробіток за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 30 квітня 1986 року по 01 травня 1986 року, з 06 по 07 травня 1986 року та 01 червня 1986 року.
З протоколу засідання Відповідача 3 від 19 квітня 2013 року №3 вбачається, що комісією вирішено видати Позивачу довідку про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження за 30 квітня 1986 року (сума заробітної плати зазначається по дорожньому листу).
18 липня 2013 року Позивач звернувся до директора Департаменту соціальної політики із заявою про перегляд його справи на комісії та видачу довідки про роботу в зоні відчуження за 01 травня 1986 року.
З протоколу засідання Відповідача 3 від 23 липня 2013 року №4 вбачається, що у видачі довідки про заробітну плату, одержану за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС в зоні відчуження за 01 травня 1986 року Позивачу відмовлено. Та вирішено направити на центральну комісію для розгляду питання щодо видачі довідки про заробітну плату відповідно до його заяви.
23 липня 2013 року Позивач подав заяву з проханням направити його документи на спірну комісію Міністерства соціальної політики.
11 вересня 2014 року переглянувши документи на засіданні Центральної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, Відповідачем 4 прийнято рішення про підтвердження рішення регіональної комісії щодо відмови у видачі довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, яке викладено у протоколі №12.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 року №886 «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках», затверджено Типове положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках (далі Положення).
Згідно п.п.1, 2 Положення, розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, здійснюється комісією Мінсоцполітики (далі - центральна комісія) і комісіями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації (далі - регіональна комісія) за поданням райдержадміністрацій.
Центральна і регіональна комісії є допоміжними органами і у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства та цим Положенням.
Під час прийняття рішення про достатність підстав для видачі працівнику довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, центральна і регіональна комісії керуються законодавчими, іншими нормативно-правовими актами та документами СРСР та УРСР, що діяли на дату їх складення.
Відповідно п.п.5, 6 Положення, засідання центральної і регіональної комісії проводиться не менш як один раз на місяць.
Рішення центральної і регіональної комісії є правоможним, якщо у засіданні бере участь не менш як дві третини її складу. Передача повноважень членами центральної і регіональної комісії іншим особам не допускається.
Рішення приймається центральною і регіональною комісією, якщо за нього проголосувала більшість присутніх на її засіданні членів комісії.
У разі незгоди з прийнятим рішенням центральної або регіональної комісії член комісії письмово викладає свою позицію, яка додається до протоколу засідання.
Пунктами 8, 9, 10 Положення передбачено, що регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - заявник), про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.
До заяви додаються копії: перереєстрованого посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), та вкладки до посвідчення (з пред`явленням оригіналів); архівної довідки про відсутність документів щодо оплати праці за ліквідованим підприємством, установою, організацією; особового рахунка, розрахунково-платіжної відомості, табуляграми з планом рахунків (розшифрованими кодами) або довідки підприємства про фактично виплачену у 1986 - 1990 роках заробітну плату в зоні відчуження, у тому числі за її складовими, із зазначенням суми та дати виплати (за наявності); довідки про періоди несення служби (виконання робіт), виданої військовою частиною (підприємством) або Галузевим державним архівом Міноборони, довідки Галузевого державного архіву СБУ, довідки інших архівних установ та архівів територіальних органів центральних органів виконавчої влади, Міністерства оборони Російської Федерації, витягу із журналу обліку виїздів у зону відчуження, в яких зазначаються дні виїзду на об`єкти (в населені пункти) зони відчуження; документа, що підтверджує факт виконання робіт у зонах небезпеки зони відчуження, на об`єктах, місцевостях (населених пунктах) у 1986 - 1990 роках, визначених рішеннями Урядової комісії з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (за наявності); колективного договору або положення про оплату праці, що були чинними на підприємстві, в установі чи організації у відповідний період, інших документів про умови та режим роботи підприємства та заявника (із зазначенням змін, підсумованого обліку робочого часу та облікового періоду - місяць, квартал тощо), наказів по підприємству, інших документів заявника; табеля обліку робочого часу заявника в зоні відчуження або шляхового листа (за наявності), що засвідчені печаткою (у разі наявності) підприємства, у складі якого виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якому зазначено час, фактично відпрацьований у зоні відчуження заявником.
Копії документів, які подаються заявником, засвідчуються в установленому порядку центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, в яких зберігаються оригінали таких документів.
Копія перереєстрованого посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), та вкладки до посвідчення засвідчення не потребує.
Голова регіональної комісії в день надходження письмової заяви забезпечує надсилання до державного реєстратора запиту щодо надання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про підприємство, установу, організацію, з якого було відряджено (призвано на військові збори) заявника.
За результатами опрацювання поданих заявником документів регіональна комісія у місячний строк з дати реєстрації заяви приймає рішення про достатність підстав для видачі довідки про заробітну плату. За бажанням заявника його може бути запрошено на засідання регіональної комісії.
Рішення регіональної комісії оформляється протоколом, який підписується її головою та присутніми на засіданні членами.
Форма довідки про заробітну плату встановлюється Мінсоцполітики.
Довідка про заробітну плату видається протягом п`яти робочих днів після підписання протоколу засідання регіональної комісії органом, яким вона утворена, завіряється печаткою цього органу і є підставою для розгляду органами Пенсійного фонду України питання проведення перерахунку пенсії.
Згідно пунктів 11 17 Положення, у разі відсутності підстав для видачі довідки про заробітну плату копія рішення регіональної комісії у тижневий строк надсилається заявникові із зазначенням причин відмови.
У разі незгоди з рішенням регіональної комісії заявник може подати такій комісії заяву із запереченням щодо прийнятого рішення з вимогою передати документи на розгляд центральній комісії.
Регіональна комісія у триденний строк подає заяву разом з документами заявника центральній комісії для розгляду та прийняття рішення.
Центральна комісія розглядає звернення регіональної комісії щодо незгоди заявника з її рішенням.
Центральна комісія розглядає подані регіональною комісією документи і приймає рішення на черговому засіданні.
За наявності підстав для задоволення заяви центральна комісія приймає рішення про видачу довідки про заробітну плату і повідомляє про це протягом трьох робочих днів регіональну комісію.
У разі прийняття центральною комісією рішення, яке збігається з рішенням регіональної комісії, подальший розгляд документів щодо видачі довідки про заробітну плату не здійснюється. Копія такого рішення у тижневий строк надсилається заявникові.

Після прийняття рішення центральна комісія у тижневий строк повертає документи заявника на зберігання регіональній комісії.
Заявник у разі незгоди з прийнятим центральною комісією рішенням має право оскаржити рішення комісії до суду.
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 року №886 «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках» розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06 листопада 2012 року №1958 утворено Київську міську комісію з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках (далі - Комісія) та затверджено її посадовий склад.
19 квітня 2013 року Відповідачем 3 за результатами розгляду заяви Позивача від 20 березня 2013 року про видачу йому довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках за період з 30 квітня по 01 травня 1986 року, з 06 по 07 травня 1986 року та 01 червня 1986 року, було прийнято рішення про видачу такої довідки лише за 30 квітня 1986 року.
Вказане рішення Позивачем не оскаржувалось та на даний час є чинним.
За результатами повторного розгляду справи Позивача Відповідач 3 дійшов аналогічного висновку - про відмову у видачі відповідної довідки за 01 травня 1986 року, який викладено у протоколі від 23 липня 2013 року №4.
Після перегляду зазначеного рішення регіональної комісії Центральною комісією 11 вересня 2014 року було прийнято рішення про його підтвердження, яке оформлене протоколом №12.
З огляду на вказане, колегія суддів вважає що Відповідач 3 та Відповідач 4 під час прийняття рішень за результатами розгляду заяви Позивача про перегляд його справи та видачу довідки про роботу в зоні відчуження за 01 травня 1986 року, діяв в межах та на підставі приписів Типового положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках.
В апеляційній скарзі Позивач вказує, що в заяві від 18 липня 2013 року просив повідомити про дату засідання комісії, оскільки мав на меті бути присутнім на даному засіданні та надавати відповідні пояснення. Проте, подану ним заяву Відповідачем 3 протиправно було розглянуто за його відсутності.
З таким твердженням апелянта колегія суддів не погоджується, оскільки пунктом 9 Положення передбачено, що за результатами опрацювання поданих заявником документів регіональна комісія у місячний строк з дати реєстрації заяви приймає рішення про достатність підстав для видачі довідки про заробітну плату. За бажанням заявника його може бути запрошено на засідання регіональної комісії.
Отже, наведеною правовою нормою відповідній комісії надано право запросити заявника, а не покладено обов`язок щодо його виклику.
Крім того, як вбачається зі змісту заяви Позивача від 18 липня 2013 року, Позивач просив повідомити йому про дату засідання комісії та не просив запросити його на засідання комісії.
В заяві від 23 липня 2013 року, Позивач взагалі не зазначив про бажання взяти участь у засіданні комісії.
Крім того, в суді апеляційної інстанції Позивач не посилався на те, що його відсутність на засіданні комісії позбавила можливості надати будь-які додаткові докази та таких не було надано і в ході судового розгляду справи.
Приписами ст. 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо правомірності дій суб`єктів владних повноважень та дотримання ними вимог Типового положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках при прийнятті рішень за результатами розгляду заяви Позивача про перегляд його справи та видачу довідки про роботу в зоні відчуження за 01 травня 1986 року.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 09 квітня 2015 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 11 червня 2015 року.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.