Справа № 821/2886/13-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/2886/13-а

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 14.04.2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Продексим, ЛТД" до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю "Продексим, ЛТД" звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області про скасування податкового повідомлення - рішення від 11.04.2013 року № .

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відповідачем при проведенні перевірки не було з'ясовано усіх фактичних обставин здійснення господарських операцій, односторонньо та не в повному обсязі було досліджено первинні документи, що підтверджують придбання товару, невірно застосовано до спірних правовідносин норми чинного законодавства, що призвело до помилкових висновків та визначення грошових зобов'язань та застосування санкцій.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 14.04.2015 року позов товариства з обмеженою відповідальністю "Продексим, ЛТД" задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області № від 11.04.2013 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю "Продексим, ЛТД" визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 484369,00 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 484369,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 0,00 грн.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень, однак в судове засідання вони не з'явилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ТОВ «Продексим, ЛТД» зареєстроване Виконавчим комітетом Херсонської міської ради 26.11.2008 р. №496574 та взято на податковий облік в ДПІ у м. Херсоні 27.11.2008 р. за №301050.

Відповідно до Довідки АА №677151 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України основним видом діяльності ТОВ «Продексим, ЛТД» за КВЕД-2010 є: неспеціалізована оптова торгівля; вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; допоміжна діяльність у рослинництві; виробництво олії та тваринних жирів; оптова торгівля зерном, необробленим тютюновим, насінням і кормами для тварин; оптова торгівля хімічними продуктами.

14.03.2013 р. відповідачем була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Продексим, ЛТД» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток щодо відображення правових відносин з контрагентами - постачальниками ТОВ «Югресурспостач» за червень 2011 р. та ПВКП «Аверс» за вересень 2011 р.

За результатами даної перевірки складено акт від 14.03.2013 року №1648/22.1/36236014 .З акта перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення: п. 138.1 ст. 138, п. 138.2 ст. 138, п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого підприємством ТОВ «Продексим, ЛТД» занижено податок на прибуток за період ІІ-ІІІ квартали 2011 р. на суму 484369,00 грн.

Підставою для встановлення порушень та таких висновків ДПІ стало неможливість підтвердження фактів реального здійснення фінансово - господарських операцій позивача з ТОВ «Югресурспостач» та ПВКП «Аверс» з врахуванням реального часу здійснення операцій, місцезнаходженням майна, відсутністю необхідних трудових ресурсів, транспорту та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення господарської діяльності.

На підставі вищенаведеного акта перевірки позивача, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.04.2013 року № , яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у сумі 484369,00 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 484369,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 0,00 грн.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-XIV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Предметом розгляду у справі є податкове повідомлення-рішення № від 11.04.2013 року, яке виставлене у зв'язку з вчиненням правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

Для визначення товарності господарських операцій, судом першої інстанції були досліджені наступні обставини та первинні бухгалтерські документи.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що 01.06.2011 р. між ТОВ «Продексим, ЛТД» та ТОВ «Югресурспостач» було укладено договір купівлі-продажу №01/06/11-1. (т.1, а.с. 35-36).

Предметом даного договору є те, що продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар: карбамід у кількості 255,550 т вартістю 3550,00 грн. на загальну суму 907202,50 грн.; селітра аміачна у кількості 27,400 т. 2800,00 грн. на загальну суму 76720,00 грн. Загальна сума постачання відповідно до договору 983922,50 грн., у т.ч. ПДВ 163987,08 грн.

Виконання даного договору підтверджується наданими доказами, а саме: видатковими накладними , наявними на а.с. 37- 62 т.1.

При цьому, розрахунок за придбаний товар було проведено у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями №2512 від 20.07.2011 р. на загальну суму 156531,50 грн. у т.ч. ПДВ 26088,58 грн., 2514 від 20.07.2011 р. на загальну суму 500000,00 грн. у т.ч. ПДВ 83333,33 грн., №2655 від 08.08.2011 р. на загальну суму 321659,54 грн., №3113 від 13.10.2011 р. на загальну суму 5731,46 грн. у т.ч. ПДВ 955,24 грн.

Транспортування товару відбувалося за рахунок Покупця - ТОВ «Продексим, ЛТД» наступними контрагентами - перевізниками СТОВ «Птахівник», відповідно до договору послуг №04/01/11-1 від 04.01.2011 р. (т.2, а.с. 1-2).

Виконання даного договору підтверджується актом виконаних послуг №108 від 18.06.2011 р. перевезення добрив загальною кількістю 236,950 т на загальну суму 23695,00 грн. Розрахунок за послуги відбувався у безготівковій формі. За послуги було сплачено 06.03.2012 р.; ТОВ «Торговий дім» Горностаївський Райагрохім», відповідно до договору №04/01/11-6 від 04.01.2011 р. (т.1, а.с. 242 - 244). Предметом даного договору є виробнича діяльність по виконанню технологічних операцій при вирощуванні врожаю сільськогосподарських культур та транспортування сільськогосподарської продукції, іншого товару.

Виконання даного договору підтверджується наступними доказами, а саме: актом виконаних послуг №61 від 25.06.2011 р. перевезення добрив загальною кількістю 46,000 т на загальну суму 4600,00 грн. (т.1, а.с. 245). Розрахунок за послуги відбувався у безготівковій формі.

Придбані у ТОВ «Югресурспостач» мінеральні добрива були використані позивачем наступним чином, а саме 236,950 т. було реалізовано (передано на баланс) ТОВ «Продексим, ЛТД» та використано для внесення при обробці соняшника, 46,000 т. (18,600 т. карбаміду та 27,400 т. селітри аміачної) було використано у межах договору підряду №22/07/09 від 22.07.2009 р. з ДП «ДГ ІТСР ім.. М.Ф. Іванова «Асканія - Нова» - ННГЦВ» на вирощування сільськогосподарської продукції - карбамід для внесення при обробці соняшника - міжрядна культивація на 122,09 га, селітра аміачна при обробці сої внесення добрив на 308 га.

Щодо здійснення господарських операцій ТОВ «Продексим, ЛТД» та Приватним виробничо-комерційним підприємством «Аверс», судова колегія зазначає, що 20.09.2010 р. між позивачем та його контрагентом було укладено договір №12, предметом якого є постачання покупцю нафтопродуктів, а саме дизпалива та бензину (т.1, а.с. 236-237).

Виконання умов даного договору підтверджується наданими видатковими накладними ( т.1 а.с. 80-139).

В подальшому придбані паливо мастильні матеріали були використані позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджується Актами списання дизельного палива на виконання сільськогосподарських робіт від 30.09.2011 р. №634-ДТ, №635-ДТ, №638-ДТ, №639-ДТ, №641-ДТ, №642-ДТ, №643-ДТ,№666-ДТ, №668-ДТ,669-ДТ, №670-ДТ. (т.2, а.с. 8-20).

Пунктом 2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірювач, базуються на даних бухгалтерського обліку.

Пунктом 1 ст.9 цього ж Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо же неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (надалі - Положення) під первинними документами розуміються документи, створені у письмовій або електронній формах, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до п.2.4 Положення первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральній та /або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис особи, що брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.2.5 Положення документ повинен бути підписаний особисто та підпис може бути скріплений печаткою.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов цілком вірного та обґрунтованого висновку, що надані позивачем в судовому засіданні документи в обґрунтування виконання зазначених господарських операцій можуть бути прийняті в якості належних доказів, саме як первинні документи на підтвердження товарності цих операцій, але які не були надані податковому органу під час перевірки.

Крім того суд першої інстанції правомірно надав належну оцінку доказам та критично оцінив використання апелянтом акта перевірки від 30.09.2011 року №3364/23-2/36236014 з питань дотримання вимог податкового законодавства при фінансово-господарських відносинах з ТОВ «Югресурспостач» за червень 2011 року та акту перевірки від 23.03.2012 року №7/16-005/36236014 з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо формування податкового кредиту при проведені господарських операцій з ПВКП «Аверс» за вересень 2011 року, оскільки чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Вимога закону щодо надмірної сплати ПДВ як необхідної умови повернення з бюджету сум цього податку його платником стосується саме цього платника і сплати ним податку у ціні придбання товарів (послуг) їх постачальникам.

Також, відповідно до п. 135.2. ст. 135 ПК України встановлюється, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з пунктом 137.1. Податкового кодексу України, дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар.

Відповідно до пункту 138.2. статті 138 Податкового кодексу, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Враховуючи той факт, що у позивача як на момент проведення перевірки, так і під час судового розгляду даної справи були в наявності всі податкові накладні та первинні бухгалтерські документи (їх копії наявні в матеріалах справи), які підтверджують реальність господарських операцій позивача з контрагентами, посилання апелянта на порушення норм податкового законодавства в обґрунтування своєї позиції є недоведеним.

З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 14.04.2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик