Справа № 9101/84044/2011
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2012-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2012 р. справа № 2а-155/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М.,

суддів: Католікяна М.О., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скаргиуправління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області та ОСОБА_1

на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2011 р., прийняту у порядку скороченого провадження,

у справі № 2а -155/2011

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

05.01.2011 року позивач звернувся до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просив: поновити строк звернення до суду; визнати неправомірними дії відповідача щодо щомісячного нарахування і виплати пенсії за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. з 01.01.2009 по 31.12.2009 р., з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р., без урахування щомісячної надбавки до пенсії, в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату невиплаченої частини пенсії за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., з 01.01.2009 по 31.12.2009р., з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.01.2009 по 31.12.2009р., з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р. і по день розгляду справи в суді, з урахуванням, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», щомісячної надбавки до пенсії за віком; зобов'язати відповідача в подальшому починаючи з дня розгляду справи в суді щомісячно нараховувати і сплачувати пенсію з урахуванням щомісячної соціальної надбавки в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2011 р. позов позивача задоволено частково.

Позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити нарахування та забезпечити виплату надбавки до пенсії позивачу як дитині війни, за період часу з 09.07.2007 року по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., за 2009 рік. та з 01.01.2010 р. по 04.07.2010 р. - залишено без розгляду.

Визнано протиправною бездіяльність та незаконною відмову відповідача у здійсненні виплати та перерахунку надбавки до пенсії позивачу, як дитині війни, у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, за період з 05 липня 2010 року по 02 лютого 2011 року.

Зобов'язано відповідача здійснити нарахування та забезпечити виплату надбавки до пенсії позивачу, як дитині війни, за період часу з 05 липня 2010 року по 02 лютого 2011 року відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»у розмірі різниці між 30% від мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично проведених виплат за вказаний період часу.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, сторони оскаржили її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтуваннях апеляційних вимог позивач посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права: відповідно ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»та ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»нараховані суми пенсії, які не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію вигачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідач в апеляційній скарзі просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким повністю відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що в його діях відсутні будь-які порушення чинного законодавства України, оскільки фінансування виплат, передбачених ЗакономУкраїни "Про соціальний захист дітей війни" проводиться із державного бюджету України. Законом України «Про соціальний захист дітей війни»розмір мінімальної пенсії за віком не визначений. Розмір мінімальної пенсії за віком, визначений Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосовується для розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних, вимог, суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має статус "дитини війни".

У 2010-2011 роках дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не призупинялася, а застосування відповідачем положень постанови КМ України № 530 від 28.05.2008 року щодо визначення розміру підвищення пенсії є безпідставним, оскільки розмір підвищення пенсії визначений Законом України Про соціальний захист дітей війни, який має вищу юридичну силу, ніж постанова КМ України.

Суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що розмір мінімальної пенсії за віком необхідно обраховувати відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою вказаної статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня. коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач посилався на юридичну необізнаність та положення ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»відповідно до яких нараховані суми пенсії, які не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію вигачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач також посилався на юридичну необізнаність та похилий вік.

Суд погоджується з думкою суду першої інстанції, що наведені обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду, у визначений ч.2 ст. 99 КАС України шестимісячний строк, з відповідним позовом до відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.94 Конституції України Закон набирає чинності через десять днів з дні його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Закон України "Про соціальний захист дітей війни" прийнято 18 листопада 2004 року, а набрав чинності, відповідно до ч.1 розділу IV даного закону, з 1 січня 2006 року. Закони, інші нормативно-правові акти, судові рішення є загальнодоступними для ознайомлення всіма громадянами. Виплати підвищення до пенсії є щомісячними, а відтак, позивач знав розмір цих виплат і в разі не згоди мав право звернутися до суду у встановлений ст. 99 КАС України строк.

Як слідує зі змісту ст. 46 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»та ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», обмеження строку не розповсюджується на нараховані та не отримані суми пенсії, проте, позивачу доплата до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не нараховувалася.

Отже, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги позивача 05 липня 2010 року по 02 лютого 2011 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права в частині, що оскаржується сторонами по справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області та ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2011 року у справі № 2а -155/2011 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України не підлягає.

Головуючий: О.М. Панченко

Суддя: М.О. Католікян

Суддя: А.О. Коршун