Справа № 490/3500/15-а
Суддя: Мамаєва О. В.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/110/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Мамаєвої О.В.

при секретарі - Костюк Г.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

3-ї особи Коба В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ МВС України в Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовом до УДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №959458 від 16.04.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 16.04.2015р. він рухався на автомобілі Фіат Добло номерний знак НОМЕР_2 по вул.Пушкінській м.Миколаєва, та був зупинений інспектором ДАІ Коба В.Л., та повідомлений, що він не надав перевагу у русі автомобілю, що рухався праворуч з вул.Будьоного, на місці була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 грн.

Із постановою він не згоден, вважає її неправомірною, оскільки він правил дорожнього руху не порушував, ніякого автомобіля праворуч по вул.Будьоного не було, протокол складено щодо неіснуючого правопорушення. Жодних доказів на підтвердження правопорушення інспектором не надано. Вважає, що в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 29.04.2015р. до участі у справі в якості третьої особи залучено інспектора, який виніс постанову - Коба В.Л.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, крім того, просив суд не брати до уваги в якості доказу наданий інспектором Коба В.Л. відеозапис, вважає, що вказаний запис здійснено побутовою відеокамерою, та згідно наказу МВС України №33 від 01.03.2010р., не входить до переліку технічних засобів, якими дозволено фіксувати правопорушення. Ще зазначив, що інспектор не роз'яснив йому права при складенні протоколу.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином.

Третя особа Коба В.Л. вказав, що з позовом не згоден, позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху. а саме: він не надав переваги у русі транспортному засобу, який наближався до рівнозначного перехрестя праворуч. Вказане правопорушення зафіксоване за допомогою відеокамери, та до протоколу про адміністративне правопорушення додано відеозапис.

Із доводами позивача про недопустимість відеозапису в якості доказу, не згоден, оскільки право такої фіксації передбачено ст. 11 Закону України "Про міліцію". В задоволенні позову просить відмовити.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_1, 3-ю особу Коба В.Л., оглянувши письмові докази по справі, та відеозапис правопорушення, вважає необхідним у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із постанови Серія ПС1 №959458 від 16.03.2015р., 16 березня 2015 року о 10 год. 45 хв. позивач, керуючи транспортним засобом Фіат Добло номерний знак НОМЕР_2, на вул.Пушкінській м. Миколаєва на рівнозначному перехресті з вул.Будьоного не дав дорогу автомобілю, який наближався до перехрестя праворуч, чим порушив п.16.12 ПДР України. Відповідно до даної постанови позивач був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 грн. /а.с. 6/.

Також до матеріалів справи додано протокол, з якого вбачається, що позивач не згоден з правопорушенням, до протоколу додається відео /а.с. 7/.

Згідно ч.1,2,4,6 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі без поважних причин не надасть доказів на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно наданого третьою особою відеозапису, слідує, що позивач порушив ПДР України, не надав перевагу у русі автомобілю, який рухався праворуч від автомобіля позивача, по рівнозначному перехрестю.

Таким чином, у діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП, як порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, що підтверджується належними доказами - протоколом у справі про адміністративне правопорушення, відеозаписом події.

Доводи позивача про те, що йому не були роз'яснені права, передбачені Конституцією та КУпАП, є безпідставними, оскільки із протоколу від 16.03.2015р. слідує, що права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП роз'яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, та вказане підтверджується підписом ОСОБА_1

Що стосується доводів позивача про недопустимість в якості доказу відеозапису події, здійсненого побутовою відеокамерою, то вони також є необгрунтованими.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами,показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.11 п.12 Закону України "Про міліцію", міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право: проводити аудіо-, відео-, фотофіксацію як допоміжний засіб попередження протиправних дій та розкриття правопорушень.

У наказі МВС України від 01.03.2010р. №33 Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, на який посилається позивач мова йде про спеціальні технічні засоби для вимірювання швидкості руху та для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою встановлення стану сп'яніння.

Тобто, наданий третьою особою відеозапис вчиненого правопорушення є належним та допустимим доказом, та суд бере його до уваги.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 6, 9, 18, 23, 24, 27, 33, ст. 122, 247, 258, 268, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд вважає, що позов є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.11,14,71,100,159,160,161,163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до УДАІ МВС України в Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - відмовити повністю.

Суддя О.В.Мамаєва