Справа № 725/6057/14-а
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/6057/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого вказувала на те, що вона є суб'єктом підприємницької діяльності, перебуває на загальній системі оподаткування та сплачує внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування як застрахована особа на добровільних засадах. У зв'язку із вагітністю та пологами в період з 17 квітня 2009 року по 21 серпня 2009 року вона була непрацездатною, а тому звернулась до відповідача із заявою про призначення та виплату їй допомоги по вагітності і пологах.

Разом з тим, відповідачем їй було відмовлено у виплаті такої допомоги, однак постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15.07.2010 року визнано незаконною бездіяльність Чернівецької міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо не призначення та не виплати їй допомоги по вагітності і пологах та зобов'язано відповідача призначити та виплатити позивачу таку допомогу на підставі поданих нею документів.

На виконання вказаного рішення суду відповідачем їй проведено розрахунок та виплачено їй суму допомоги в розмірі 27 844,74 грн.

Однак, вважає, що відповідач, при проведені вказаного розрахунку діяв в порушення вимог чинного законодавства, недонарахував їй грошові кошти в розмірі 13 692,42 грн., оскільки невірно встановив суму (граничну величину) заробітної плати (доходу) чи оподаткованого доходу (прибутку) з яких сплачуються страхові внески.

Крім того, вказувала на те, що протягом 08-11 вересня 2009 року, 21-29 жовтня 2009 року, 26 квітня - 5 травня 2010 року, 25 травня - 07 червня 2010 року, 18-26 жовтня 2010 року, 01-10 грудня 2010 року вона тимчасово не працювала через хворобу у зв'язку з чим також зверталась до відповідача про призначення та перерахунок допомоги по тимчасовій втраті непрацездатності, проте відповідач відмовив їй у такій виплаті у зв'язку з тим, що вона не надала довідку про оподаткований дохід.

Вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки відповідач зобов'язаний був провести розрахунок допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок хвороби та виплатити їй грошові кошти на загальну суму 11102,85 грн.

На підставі викладеного, посилаючись на норми матеріального права, відповідно до заяви про уточнення позовних вимог, просила визнати протиправними дії відповідача щодо вимоги у надані довідки про оподаткований дохід; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не донарахування та невиплати позивачу допомоги по вагітності та пологах в сумі 13 692,42 грн. та зобов'язати відповідача донарахувати та виплатити зазначену допомогу; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неможливості призначення та виплати позивачу допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю та зобов'язати відповідача провести розрахунок, призначити та виплатити позивачу зазначену допомогу на загальну суму в розмірі 11 094,448 грн.

В судове засідання позивач не з'явилась, хоча повідомлялась про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Представник позивача в судовому засіданні надав суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просив позов, ураховуючи наданий висновок додатково судово-економічної експертизи щодо визначення фактичної суми не донарахованої ОСОБА_2 допомоги по вагітності і пологах з урахуванням розрахункового періоду з 1 листопада 2008 року по 31 березня 2009 року в розмірі 13 692 грн. 42 коп. та 11 094 грн. 48 коп. допомоги у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності.

Відповідач в судовому засіданні надав суду пояснення аналогічні змісту додаткових пояснень від 31 березня 2015 року та просив в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у вказаних поясненнях.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною першою ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець з 24.11.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та відповідно до повідомлення Чернівецької міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з 28.11.2008 року взята на облік страхувальника на добровільних засадах (а.с 19,20 Том 1).

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків роботодавцем, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Як вбачається з положень ч.2 ст.4, ч. 3 ст. 6 вказаного Закону, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, особи, які не підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом за умови сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Особи, які забезпечують себе роботою самостійно, які займаються підприємницькою, адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, в тому числі члени творчих спілок, творчі працівники, які не є членами творчих спілок, мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону за умови сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до діючого законодавства.

Як убачається з матеріалів справи, у період з 17 квітня 2009 року по 21 серпня 2009 року ОСОБА_1 перебувала в стані непрацездатності у зв'язку з вагітністю та пологами, що підтверджується копією листка непрацездатності та копією свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а/с 29 Том 1).

У зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, що пов'язано з вагітністю та пологами, позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення та виплати їй відповідної допомоги (а.с 28).

На виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 липня 2010 року, якою визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не призначення та невиплати ОСОБА_1 допомоги по вагітності та пологах та зобов'язано відповідача призначити та виплатити позивачу таку допомогу, відповідачем здійснено розрахунок та виплату позивачу допомоги у сумі 27844,74 грн. (а.с 41, 53)

Крім того, у зв'язку з втратою працездатності через хворобу, позивач також зверталась до відповідача із заявами про призначення та перерахування їй допомоги по тимчасовій втраті працездатності на підставі листків непрацездатності за період 08-11 вересня 2009 року, 21-29 жовтня 2009 року, 26 квітня - 5 травня 2010 року, 25 травня -7 червня 2010 року, 18-26 жовтня 2010 року, 01-10 грудня 2010 року (а/с 54-63 Том 1).

Проте відповідачем відмовлено у задоволенні вказаних заяв та призначенні відповідної допомоги у зв'язку з ненаданням позивачем довідки про оподаткований дохід (а.с 65, 70 Том 1).

Зокрема, звертаючись до суду із вказаним позовом, вважає, відповідачем не вірно розраховано розмір допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами, а також неправомірно відмовлено у призначенні допомоги у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності через хворобу на підставі відсутності довідки про оподаткований дохід, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Так, відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, надається такий вид матеріального забезпечення та соціальних послуг як допомога по вагітності та пологах (п. 2 ч. ст. 34 Закону ).

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону № 2240-ІІІ, допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами.

Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів. Жінкам, віднесеним до 1 - 4 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, допомога по вагітності та пологах виплачується за 180 календарних днів зазначеної відпустки (90 - до пологів та 90 - після пологів). Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

Відповідно до ст.39 Закону, допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої відповідно до статті 53 цього Закону, і не залежить від страхового стажу.

Підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності ( ч.1 ст.51 Закону).

Статтею 53 Закону визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу) за відпрацьований час, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, відповідно до статті 21 цього Закону.

Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно д п.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266 для осіб, які брали участь у страхуванні на випадок безробіття на добровільних засадах, розрахунковим періодом для обчислення середнього доходу, для розрахунку виплат за страхуванням на випадок безробіття є останніх шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок (реєстрації особи в державній службі зайнятості як безробітної), і протягом яких особа сплачувала страхові внески.

Згідно з п. 5 Порядку № 1266, якщо застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески менш як 6 календарних місяців, середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа), в яких сплачено страхові внески.

Календарний місяць - це відповідний місяць року за календарем, починаючи з першого по останній день кожного місяця у календарному році (який становить період з 1 січня по 31 грудня).

При цьому, як вже було встановлено судом, позивачка у період з 17 квітня 2009 року по 21 серпня 2009 року перебувала в стані непрацездатності у зв'язку з вагітністю та пологами, що становить 126 календарних днів та підтверджується копією листка непрацездатності ААЧ № 736190 та копією свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 29 Том 1).

У зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, що пов'язано з вагітністю та пологами, позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення та виплати їй відповідної допомоги (а/с 28).

Оскільки відповідно до повідомлення Чернівецької міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з 28.11.2008 року взята на облік страхувальника на добровільних засадах та сплачувала страхові внески з отриманого доходу як за четвертий квартал 2008 року з отриманого доходу в сумі 20000 грн., а також і за перший квартал 2009 року - з доходу в розмірі 30 252 грн., що підтверджується звітами про нараховані внески, перерахування та витрати, пов'язані з загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності, для правильного розрахунку страхових виплат позивачу, слід враховувати останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок, а тому розрахунковий період для обчислення допомоги по вагітності і пологах становить з 1 листопада 2008 року по 31 березня 2009 року, що також узгоджується з обставинами встановленими ухвалою Вищого Адміністративного суду України від 09.10.2014 року.

Таким чином, враховуючи вищевказані вимоги закону, для розрахунку середнього доходу позивача, повинен був взяти її дохід, з якого сплачувались страхові внески за період з 1 листопада 2008 року по 31 березня 2009 року.

Крім того, відповідно до абз.3 п.14 Порядку середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати (оподатковуваного доходу, грошового забезпечення), з якої сплачувалися страхові внески: на кількість відпрацьованих робочих днів у розрахунковому періоді - за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням (у частині призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності), і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності в частині призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності (крім розрахунку страхових виплат добровільно застрахованим особам) та для оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця; на кількість календарних днів за розрахунковий період (без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком для розрахунку допомоги по вагітності та пологах за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням) - за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності), для осіб, робочий час яких у зв'язку з особливостями умов праці не піддається точному обліку, для осіб, які робочий час розподіляють на свій розсуд (робота вдома, страховий агент тощо), та для добровільно застрахованих осіб та осіб, які сплачують єдиний податок за усіма видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) не може перевищувати максимальну суму (граничну величину) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) та оподатковуваного доходу (прибутку), з яких сплачуються страхові внески, в розрахунку на один день (годину), яка обчислюється шляхом ділення встановленого її розміру в останньому місяці розрахункового періоду: на середньомісячну кількість календарних днів (30,44) - для розрахунку допомоги по вагітності та пологах за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, за страхуванням на випадок безробіття і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій

непрацездатності), для осіб, робочий час яких у зв'язку з особливостями умов праці не піддається точному обліку, осіб, які робочий час розподіляють на свій розсуд (робота вдома, страховий

агент тощо), для добровільно застрахованих осіб та осіб, які сплачують єдиний податок за всіма видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

При цьому, довідка про оподатковуваний дохід добровільно застрахованим особам видається державними податковими органами за місцем проживання зазначених осіб на підставі декларацій, поданих в установленому законодавством порядку (п.23 Порядку № 1266).

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 142 ГК України прибуток (дохід) суб'єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб'єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань. Склад валового доходу та валових витрат суб'єктів господарювання визначається законодавством. Для цілей оподаткування законом може встановлюватися спеціальний порядок визначення доходу як об'єкта оподаткування.

Згідно п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, загальний оподаткований дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахований (виплачений) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний оподаткований дохід складається з доходів, які підлягають кінцевому оподаткуванню при їх нарахуванні (виплаті); доходів, які підлягають оподаткуванню у складі загального річного оподаткованого доходу; доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Законом.

Відповідно до ст. 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про прибутковий податок з громадян», чинного на час здійснення позивачкою підприємницької діяльності, платниками прибуткового податку (суб'єктами оподаткування) в Україні є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства як ті, що мають, так і ті, що не мають постійного місця проживання в Україні.

Відповідно до ст. 2 Декрету об'єктом оподаткування у громадян, які мають постійне місце проживання в Україні, є сукупний оподаткований дохід за календарний рік (що складається з місячних сукупних оподаткованих доходів), одержаних з різних джерел, як на території України, так і за її межами.

Оподаткованим доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу.

Відповідно до ст. 13 Декрету оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах ІІ та ІІІ цього Декрету.

При цьому, згідно ст. 14 Декрету, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів, одержаних від цієї діяльності, за фіксованим розміром податку шляхом придбання патенту.

Доходи громадян, одержані від здійснення підприємницької діяльності, що оподатковується фіксованим податком, не включається до складу його сукупного оподаткованого доходу за підсумками звітного року, а сплачена сума фіксованого податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань такого платника податку або осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, чи членів його сімї, які беруть участь у підприємницькій діяльності.

У разі сплати фіксованого податку платник такого податку звільняється від ведення обов'язкового обліку доходів і витрат.

За таких обставин, при обрахунку позивачу страхових виплат у зв'язку з вагітністю та пологами, а також тимчасовою втратою працездатності слід застосовувати показники чистого доходу позивача, з якого сплачувалися ОСОБА_1 страхові внески й відповідно такий дохід є оподаткованим. При цьому, як убачається з наданих позивачем копій довідок про доходи від підприємницької діяльності та податкових декларацій за четвертий квартал 2008 року, які подавалися Фонду, доходи позивача становили 20 000 грн., а за перший квартал 2009 року 30 252 грн. та саме з цих доходів позивачем були сплачені страхові внески, що також підтверджується відповідними квитанціями ( а.с. 82-100).

Крім того, як встановлено судом, а також підтверджується відповіддю ДПІ у м. Чернівцях, враховуючи те, що ОСОБА_1 є платником фіксованого податку й відповідно звільняється від ведення обов'язкового обліку доходів і витрат, надати будь-яку іншу довідку ДПІ позбавлений можливості.

У відповідності до вимог ст. 39 вказаного Закону, допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої відповідно до статті 53 цього Закону, і не залежить від страхового стажу. Сума допомоги по вагітності та пологах в розрахунку на місяць не повинна перевищувати розміру максимальної величини (граничної суми) місячної заробітної плати (доходу), з якої сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 у період з 17 квітня 2009 року по 20 серпня 2009 року перебувала у відпустці по вагітності та пологах й відповідно сума допомоги по вагітності і пологах становить 41 537 грн. 16 коп., яка розрахована із суми середньоденного доходу за 4 квартал 2008 року та перший квартал 2009 року та становить 332 грн. 79 коп. ( 20 000 грн. (дохід за 4 квартал 2008 року ) + 30252 грн. (дохід за 1 квартал 2009 року) : 151 (кількість відпрацьованих днів за період з 1 листопада 2008 по 31 березня 2009 року) = 332,79 грн.

При цьому, максимальна сума (гранична величина) заробітної плати (доходу) чи оподаткованого доходу (прибутку), з якої сплачуються страхові внески до Фонду станом на березень 2009 року становить 10 035 грн., а в розрахунку на один календарний день - 10 035 грн. : 30,44 грн. = 329,66 грн.

Таким чином, оскільки отриманий позивачем середньоденний дохід перевищує максимальну граничну величину , то для розрахунку допомоги приймається максимальна сума (гранична величина) доходу (прибутку ) в розмірі 329, 66 грн. й відповідно розмір допомоги становить 41 537 грн. 16 коп. ( 329, 44 грн. Х 126 кал. днів).

За таких обставин, суд ураховуючи те, що позивачу була виплачена допомога в 27 844 грн. 74 коп., розмір недонарахованої допомоги становить 13 692 грн. 42 коп. (41 537, 16 грн. - 27 844, 74 грн. = 13 692, 42 грн.

Крім того, наведений розрахунок також підтверджується висновком додаткової судово-економічної експертизи від 11.03.2015 року, згідно якого з урахуванням показників за 4 квартал 2008 року та 1 квартал 2009 року, фактична сума допомоги по вагітності та пологах, з врахуванням розрахункового періоду з 01.11.2008 року (часу коли були сплачені страхові внески) по 31.03.2009 року відповідно до довідок ДПІ у м.Чернівці в яких відображений чистий (оподаткований) дохід позивача від підприємницької діяльності за вказаний період, становить 13 692,42 грн. (а/с 74 Том 2).

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо недонарахування та невиплати позивачу допомоги по вагітності та пологах в сумі 13692,42 грн. та зобов'язання відповідача донарахувати та виплатити зазначену допомогу.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я за погодженням з Фондом.

У відповідності до п. 17 Порядку страхування осіб на добровільних засадах за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, затвердженого постановою Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 02 червня 2005 року №62, для отримання допомоги по тимчасовій втраті працездатності подаються також документи, які підтверджують наявність страхового стажу за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням (трудова книжка, страхове свідоцтво, повідомлення про взяття на облік як страхувальника, документи про пільги) і сплату страхових внесків.

Таким чином, вказаним нормативно-правовими актами наведено вичерпний перелік документів, що надаються для отримання допомоги по тимчасовій втраті працездатності, а тому вимога відповідача про необхідність надання довідки про оподаткований дохід для проведення вказаного вище розрахунку не ґрунтується на вимогах закону.

Щодо вимог позивача, які були уточнені в ході розгляду справи, а саме в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо неможливості призначення та виплати позивачу допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю та зобов'язання відповідача провести розрахунок, призначити та виплатити позивачу зазначену допомогу на загальну суму в розмірі 11 094,48 грн., слід зазначити наступне.

Так, позивач, просить стягнути з відповідача на її користь допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю в розмірі 11 094,48 грн., при цьому при проведені вказаних розрахунків виходить із показників, що містять довідки ДПІ №6861/Д/17-509 від 22.05.2009 року, №7522/Д/17-509 від 10.07.2009 року, №8842/Д/17-509 від 06.10.2009 року, №3655/Д/17-509 від 21.06.2010 року, №3657/Д/17-509 від 21.06.2010 року, №6601/Д/17-509 від 17.11.2010 року.

Як вбачається з матеріалів справи, довідки №3657/Д/17-509 від 21.06.2010 року, №6601/Д/17-509 від 17.11.2010 року, №3655/Д/17-509 від 21.06.2010 року містять відомості щодо суми одержаного позивачем валового доходу (а/с 186-188 Том І).

Обґрунтовуючи свої заперечення проти вказаних позовних вимог, відповідач вказує, що поданні позивач докази для здійснення вище вказаного розрахунку не є належними та не відображають чистий дохід позивача за необхідний для розрахунку період, разом з тим, з такими висновками відповідача погодитись не можна.

Так, згідно положень п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин та відповідно до якого загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахований (виплачений) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (далі - оподатковуваний дохід). Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які підлягають кінцевому оподаткуванню при їх нарахуванні (виплаті); доходів, які підлягають оподаткуванню у складі загального річного оподатковуваного доходу; доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Законом.

Валовим доходом фізичної особи приватного підприємця слід вважати загальну суму доходу, яка ним отримана в звітному періоді з усіх видів його діяльності, при цьому чистим доходом вважається різниця між валовим доходом та фактичними витратами підприємця.

Як убачається з роз'яснень, які містяться в довідці про надання інформації ДПІ у м. Чернівці від 05.12.2013 року, відповідно до ст.14 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992р. №13-92 «Про прибутковий податок з громадян» платник фіксованого податку звільняється від ведення обов'язкового обліку доходів і витрат та отримані доходи від здійснення підприємницької діяльності, що оподатковуються фіксованим податком, не включаються до складу його сукупного оподаткованого доходу за підсумками звітного року, а сплачена сума фіксованого податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань такого платника податку або осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, чи членів його сім'ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності. Відповідно до розділу IV ст. 14 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992р.№13-92 «Про прибутковий податок з громадян» платник фіксованого податку подає декларацію про доходи, де вказує тільки валовий дохід та сплату фіксованого патенту. У зв'язку з наведеним ОСОБА_1 подано 18.01.2011 року декларацію про доходи за 2010р., де вказано валовий дохід в сумі 118960,00 грн. Разом з тим, 29.11.2013р. подано уточнюючу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2010р.; форма якої є діючою на сьогоднішній день, де вказано валовий дохід в сумі 118960,00 грн. та чистий дохід в сумі 118960,00 грн. (а/с 97 Том 2).

У відповідності до ст. 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, доходи громадянина, одержані від здійснення підприємницької діяльності, що оподатковуються фіксованим податком, не включаються до складу його сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року, а сплачена сума фіксованого податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань такого платника податку або осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, чи членів його сім'ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності. У разі сплати фіксованого податку платник такого податку звільняється від ведення обов'язкового обліку доходів і витрат.

На доходи громадян, одержані від здійснення підприємницької діяльності, у разі сплати ними фіксованого податку, не поширюються положення статей 5 та 6 цього Декрету (суми, на які зменшується сукупний оподатковуваний доход, суми виплат, що не включаються до сукупного оподатковуваного доходу).

Таким чином, задекларовані ОСОБА_1 доходи є оподаткованими, а згідно п.8, п. 23 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266, середній дохід добровільно застрахованої особи обчислюється виходячи із суми оподатковуваного доходу (прибутку), з якого сплачувалися страхові внески. Довідка про оподатковуваний дохід добровільно застрахованим особам видається державними податковими органами за місцем проживання зазначених осіб на підставі декларацій, поданих в установленому законодавством порядку.

У зв'язку з наведеним, оподатковані доходи позивача з яких сплачували страхові внески є показником з якого слід розраховувати середній дохід ОСОБА_1 як застрахованої допомоги для визначення суми виплат допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Крім того, як убачається зі звітів про нараховані внески, перерахування та витрати пов'язані з загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, позивачем сплачувались страхові внески із розрахунку фактично отриманого нею доходу.

Таким чином, проведені розрахунку суми допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю позивача за наданими нею листками непрацездатності, що відображені в висновку додаткової судово-економічної експертизи відповідають обставинам справи, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 11 094,48 грн.

При цьому, суд також звертає увагу й на те, що відповідно до п.п.2.1 п.2 "Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття", затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.12.2000 N 339 (далі Інструкція), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які не використовують найману працює платниками страхових внесків Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно п.п. 4.2 п.4 Інструкції страхові внески нараховуються для осіб, які беруть участь в загальнообов'язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття на добровільних засадах, - у відсотках до сум оподатковуваного доходу (прибутку), обчисленого відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до п.п.5.2 п.5 Інструкції розмір щомісячного доходу добровільно застрахованої особи, з якого сплачуються страхові внески, розраховується виходячи із суми доходу та періоду сплати страхових внесків, який зазначений у заяві про взяття на облік.

При цьому, частиною 3 ст.1 Закону України «Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування» 11 січня 2001 року № 2213-III (втратив чинність з 01.01.2011 року) встановлено, що розміри внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування для осіб, які беруть участь у загальнообов'язковому державному соціальному страхуванні на добровільних засадах, забезпечують себе роботою самостійно (члени творчих спілок, творчі працівники, які не є членами творчих спілок), фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, осіб, які виконують роботи (послуги) згідно з цивільно-правовими угодами, а також громадян України, які працюють за межами України та не застраховані в системі обов'язкового державного соціального страхування країни, в якій вони перебувають, - 4,1 відсотка суми оподатковуваного доходу (прибутку), у тому числі: 1,9 відсотка - на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Таким чином, ОСОБА_1 як платник страхових внесків (відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення спірних відносин) повинна була щомісячно сплачувати на рахунок Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України страхові внески, що розраховуються виходячи із суми доходу та періоду сплати страхових внесків, який зазначений у заяві про взяття на облік, у відсотках, встановлених Законом.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази про те, що позивач ухилялась від сплати страхових внесків чи сплачувала їх з порушенням строків встановлених законом, тому суд вважає, що на момент її звернення до Фонду за допомогою по вагітності та пологах, він мав можливість визначити її щомісячний оподаткований дохід на підставі відомостей про розмір страхових внесків.

Крім того, чинним законодавством Фонду надано право на перевірку правильності подання цих відомостей, а також не обмежене право на звернення до податкового органу про надання інформації щодо сум, які підлягають оподаткуванню.

За таких обставин, поданий позивачем позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому, інших доводів в частині заперечення позовних вимог, крім того, що позивачем не надано довідки про оподаткований дохід для нарахування допомоги, відповідачем суду не наведено.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 42 ГК України, ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», ст. 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», п. 17 Порядку страхування осіб на добровільних засадах за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, затвердженого постановою Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 02 червня 2005 року №62, п.п. 4,5,8,23 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266, ст.ст. 2,3, 6, 8, 9, 10, 11,12, 14, 70, 71, 72, 79, 86, 122, 158-163, 167, 181, 254,255 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Чернівецької міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо вимоги у надані довідки про оподаткований дохід ОСОБА_1.

Визнати протиправною бездіяльність Чернівецької міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо не донарахування та невиплати ОСОБА_1 допомоги по вагітності та пологах в сумі 13692,42 грн.

Зобов'язати Чернівецьку міську виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності донарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу по вагітності та пологах в сумі 13692,42 грн.

Визнати протиправною бездіяльність Чернівецької міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо неможливості призначення та виплати ОСОБА_1 допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Зобов'язати Чернівецьку міську виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності провести розрахунок, призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю в розмірі 11094,48 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у 10-ти денний строк з моменту її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Піхало Н. В.