Справа № 30313/09
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2010-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2010 р. справа № 2а-360/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

розглянула в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області

на постанову Оріхівського районного суду Запорізької області від 17.07.2009р.

у справі № 2а-360/2009

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області

про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни», -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області, в якому просила відновити пропущений строк для звернення до суду, визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо не здійснення перерахунку та виплати позивачу в повному обсязі надбавки до пенсії згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 01.01.2006р. по 31.12.2008р., зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплати надбавки до пенсії, згідно Закону України»Про соціальний захист дітей війни»за період з 01.01.2006р. по 31.12.2008р. у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що позивачу, як дитині війни, відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» повинна виплачуватися пенсія з підвищенням на 30% розміру мінімальної пенсії за віком, але відповідач зазначену надбавку до пенсії позивачу у 2006р., 2007р., 2008р. не нараховував та не виплачував, вважає, що бездіяльність відповідача, щодо не здійснення перерахунку та виплати позивачу в повному обсязі надбавки до пенсії згідно Закону протиправна.

Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 17.07.2009р. (суддя Галчанський С.В.) позовні вимоги задоволено повністю. Визнано причину пропущення строку звернення до суду ОСОБА_2 за період з 31.01.2006р. по день звернення до суду 18.06.2009р. поважною. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області з не нарахування та невиплати дитині війни ОСОБА_2 підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком, з розрахунку діючої мінімальної пенсії за віком на відповідний місяць, за період з 01.01.2006р. по 31.12.2008р. всього 3891,90 грн.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити дитині війни ОСОБА_2 підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з розрахунку діючої мінімальної пенсії за віком на відповідний місяць, за період з 01.01.2006р. по 31.12.2008р. всього 3891,90 грн.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вимог позивача. В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що судом в порушення ст.ст.99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України задоволено клопотання позивача щодо відновлення пропущеного строку для звернення до суду. Судом першої інстанції не прийнято до уваги приписи ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також положення ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Оскільки Законом України не визначений механізм нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни», суд безпідставно зобовязав відповідача здійснити перерахунок та виплату допомоги позивачу.

З 01.01.2008р. органами Пенсійного фонду України підвищення пенсій дітям війни виплачується з урахуванням вимог Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»та постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. № 530.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні з наступних підстав.

Відповідач оскаржує встановлене судом першої інстанції право позивача на отримання передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком у 2006-2008 роках.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.06, набув статусу «дитина війни», що надає йому право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», у тому числі право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з норм ст.58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п.15 Положення «Про Пенсійний фонд України», ст.ст. 21, 22, 87 Бюджетного кодексу України, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, яка передбачена ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», покладено на відповідні територіальні управління Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області. Як особі, що має статус «дитини війни», позивачу у 2006 та 2007 роках не призначалося, не нараховувалося та не виплачувалося підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з 2008 року вказаний вид підвищення до пенсії призначався позивачу та виплачувався частково у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 01.01.2006р. дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Але протягом 2006р. такий порядок визначений не був, що виключає можливість збільшення пенсії особам, які мають статус «дітей війни».

Стосовно підвищення пенсії дітям війни у 2007 році, п.12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік з урахуванням статті 111 цього Закону.

Статтею 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007р. положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»з урахуванням статті 111 цього Закону визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»змінено, встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту»).

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. у справі № 1-28/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким внесено зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Виходячи з наведених норм, п.2 Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.2000р., в якому міститься розяснення, що закони та інші правові акти або їх окремі положення, визнані рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, керуючись ч.3 ст.150 Конституції України, колегія суддів, виходячи з визначених позовних вимог, вважає, що в період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. позивачу повинно здійснюватись нарахування та виплата щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. В звязку з чим, колегія суддів вважає не правильним висновок суду першої інстанції щодо визначення періодів з 01.01.2006р. по 08.07.2007р. та з 01.01.2008р. по 21.05.2008р., за які позивачу повинно здійснюватися нарахування та виплата щомісячної державної соціальної допомоги, тому рішення Оріхівського районного суду Запорізької області підлягає зміні в цій частині.

Окрім того, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача підвищення пенсії в сумі 3891,90 грн. на користь позивача як дитині війни, оскільки Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області проявило бездіяльність щодо законодавчо визначеного обовязку вчинити дії, повязані з перерахунком підвищення до пенсії дитині війни, суд не може здійснювати розрахунок суми, тому що це відноситься до повноважень відповідача, а лише має право зобовязати його вчинити дії щодо перерахунку допомоги відповідно до вимог ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

З огляду на викладене, оскільки розрахунок суми, належної до виплати відноситься до компетенції відповідача, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції, який міститься в оскаржуваній постанові, про забезпечення виплати в сумі 3891,90 грн. не відповідає законодавчо встановленому способу захисту прав позивача, внаслідок чого постанову суду першої інстанції в цій частині слід змінити, виключивши суму, належну до сплати.

На час розгляду цієї справи розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Доводи відповідача про неможливість застосування до спірних правовідносин розміру мінімальної пенсії за віком, оскільки це суперечить вимогам ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»передбачено застосування мінімального розміру пенсії за віком виключно для визначення розміру пенсій призначених згідно з цим Законом (ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Однак наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання соціальної допомоги, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Також колегія суддів вважає помилковим посилання відповідача на п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.08 № 530, яким встановлено розміри підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії. При нарахуванні позивачу щомісячної соціальної допомоги як дитині війни має застосовуватися саме Закон України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки Закони України мають вищу юридичну силу.

Відповідно до ч.2 ст.8 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно зі статтями 113, 116, 117 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України; забезпечує виконання Конституції і законів України; видає постанови і розпорядження виключно в межах своєї компетенції.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Таким чином, розмір підвищення до пенсії особам, які мають статус «дитини війни», передбачений ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», повинен обчислюватись виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність, який встановлено чинним законодавством на кожний бюджетний рік.

Колегія суддів також не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність можливості здійснення перерахунку та виплати допомоги через відсутність фінансування з державного бюджету України.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом України «Про соціальний захист дітей війни»реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Отже, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобов'язань або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обов'язку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституцією України, не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача. Щодо строку звернення до суду з даними позовними вимогами колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено річний строк для звернення до суду з адміністративним позовом для захисту порушених прав, інтересів, свобод. Відповідно до ч. 2 ст. 100 КАС України якщо суд визнає причину пропущеного строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається та вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для відмови в задоволенні позову через пропущення позивачем строку звернення до суду.

Колегія суду з цього приводу зазначає, що згідно положень ч.3 ст.99 КАС України строки для звернення до адміністративного суду можуть встановлюватися іншими законами. Як встановлено ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Враховуючи вказані норми чинного законодавства, а також приймаючи до уваги, що встановлене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»підвищення до пенсії не змінює порядку виплати пенсії (ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення»), колегія суддів вважає, в даному випадку застосуванню підлягає ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зобовязання відповідача здійснити перерахунок і виплатити підвищення до пенсії.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення. А викладені вище обставини, виходячи з положень ст.201 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для зміни постанови суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області - задовольнити частково.

Постанову Оріхівського районного суду Запорізької області від 17.07.2009р. у справі № 2а-360/2009 - змінити.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 строк звернення до адміністративного суду.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області з не нарахування та невиплати як дитині війни ОСОБА_2 підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком, з розрахунку діючої мінімальної пенсії за віком на відповідний місяць, за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. з урахуванням раніше проведених виплат до пенсій «дітям війни»за відповідні періоди.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити державну соціальну допомогу як особі, яка має статус дитини війни ОСОБА_2 за періоди з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та законодавчо визначеного розміру пенсії за віком, встановленого на час відповідних виплат з урахуванням раніше проведених виплат до пенсій «дітям війни»за відповідні періоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у місячний строк до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя: Н.А. Бишевська

суддя: І.Ю. Добродняк

суддя: А.О. Коршун