Справа № 825/1784/15-а
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року Чернігів Справа № 825/1784/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопот С.Л.

при секретарі - Єгуновій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Чернігівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги , -

В С Т А Н О В И В:

Чернігівський міський центр зайнятості звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 та, змінивши позовні вимоги, просить стягнути незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 2472 грн. 11 коп.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач перебуваючи на обліку в центрі зайнятості в період з 04.03.2008 по 15.07.2008 отримував соціальні послуги і забезпечення відповідно до ст..7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення позивачем було встановлено, що в період перебування на обліку як безробітного в Чернігівському міському центрі зайнятості було встановлено, що в період з 30.09.2004 по 07.07.2008, тобто на момент реєстрації як безробітного, відповідач був зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що не повідомив центр зайнятості.

Від позивача до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без участі його представника.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалося.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про зайнятість населення" безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

В Україні до зайнятого населення, відповідно до п. б ч. 3 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення", належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, зокрема, громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України "Про особисте селянське господарство".

Пунктом 1 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. N 219 до державної служби зайнятості за сприянням у працевлаштуванні можуть звертатися всі незайняті громадяни, які бажають працювати, а також зайняті громадяни, які бажають змінити професію або місце роботи, влаштуватися на роботу за сумісництвом чи у вільний від навчання час.

ОСОБА_1 перебував на обліку як безробітний в Чернігівському міському центрі зайнятості з 04.03.2008 по 15.07.2008, отримував соціальні послуги і забезпечення відповідно до ст. 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Керуючись пунктом 18 частини 2 статті 22 Закону України "Про зайнятість населення", під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення було встановлено (Акт № 201 від 17.04.2015 р.), що в період перебування на обліку як безробітного в Чернігівському міському центрі зайнятості відповідач з 30.09.2004 по 07.07.2008, тобто на момент реєстрації як безробітного, був зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що не повідомив центр зайнятості.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про зайнятість населення" № 5067-VI від 05.07.2012, до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно.

Згідно з п.5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 20.11.2000 N 307, в разі працевлаштування безробітного, виконання робіт за цивільно-правовими угодами, виплата допомоги по безробіттю припиняється.

Тобто особи, які перебувають в трудових відносинах з роботодавцем або виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами, відносяться до зайнятого населення, не можуть бути визнані безробітними та отримувати допомогу по безробіттю.

Таким чином, реєстрація ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця є обставиною, що впливає на виплату матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, про яку він не повідомила центр зайнятості.

Відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

За період з 04.03.2008 по 14.07.2008 відповідачу виплачено 3272 грн. 11 коп. допомоги по безробіттю, яка підлягає поверненню.

На підставі ч.2, 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" директором Чернігівського міського центру зайнятості прийнято Наказ № 525 від 13.11.2013 року про повернення коштів.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем 21.04.2015 було направлено відповідачу листа № 05/1784, в якому повідомлено про прийняте рішення, запропоновано добровільно повернути незаконно отримані кошти та роз'яснено право на оскарження наказу.

08.05.2015 відповідачем добровільно була сплачена частина заборгованості у сумі 300 грн. 00 коп. Решта заборгованості у сумі 2972 грн. 11 коп. залишається не сплаченою.

Від представника позивача 09.06.2015 № 05/2459 до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Відповідачем 05.06.2015 частина заборгованості у розмірі 500 грн. 00 коп. сплачена, сума заборгованості ( незаконно отриманої допомоги по безробіттю)перед позивачем зменшилась та складає 2472 грн. 11 коп.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов Чернігівського міського центру зайнятості необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Чернігівського міського центру зайнятості задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 14000) на користь Чернігівського міського центру зайнятості (р/р 1002 в ГУ ДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, ) 2472 грн. 11 коп. незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.Л. Клопот