Справа № 821/1726/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

821/1726/15-а

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

____________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 р.

м. Херсон

Справа № 821/1726/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за поданням Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області до Приватного багатогалузевого підприємства "Капитель" про стягнення податкового боргу,

встановив:

Ухвалою від 09.06.15 провадження у справі відкрито.

Від представників сторін надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи наведене та положення ст.ст. 122, 128, ч.8 ст.183-3 КАС України, суд розглядає цю справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства суд дійшов до наступного.

Також згідно з матеріалами справи вказане податкове повідомлення-рішення було направлено на адресу відповідача 21.01.2015 р., але отримано ним не було (згідно відмітки поштового відділення причина повернення "за закінченням терміну зберігання").

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Слід звернути увагу, що в податковому законодавстві передбачено обов'язок контролюючого органу попереджати про намір проведення перевірок, зокрема:

п.77.4 ст.77 ПК України право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки;

п.78.4 ст. 78 ПК України закріплює право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки;

п. 79.2 ст.79 ПК України - документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Відповідно до частини першої статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі. З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням заявленої вимоги про стягнення податкової заборгованості, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законом пов'язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту узгодженості грошового зобов'язання, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги заяву відповідача (яку суд розцінює як заперечення) суд критично ставиться до посилання заявника на узгодженість податкової заборгованості, оскільки з наданих контролюючим органом документів не можливо встановити даний факт.

Згідно з підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини, а також стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу першого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які обслуговують такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

В той же час ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ

Статтею 183-3 КАС України встановлено особливості провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень, зокрема, за поданнями таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч.4 ст. 183-3 КАС України суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Наявність спору про право в окремих випадках може бути виявлена також і після відкриття провадження у справі за відповідним поданням.

Відповідно до роз'яснень Вищого адміністративного суду України в інформаційному листі №149/11/13-11 від 02.02.2011 року, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. При цьому така незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, згаданих у статті 183-3 КАС України, може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання.

В даному випадку суд звертає увагу на заяву відповідача, зі змісту якого вбачається, що він має намір оскаржити податкове повідомлення-рішення, на підставі якого ДПІ у м.Херсоні просить стягнути заборгованість, в судовому порядку.

Слід відмітити, що згідно ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.56.18.3 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про наявність спору про право, що унеможливлює розгляд і вирішення заявленого до суду подання в порядку, визначеному ст.183-3 КАС України.

Враховуючи те, що наявність спору про право виявлена судом після відкриття провадження у справі за поданням ДПІ у м. Херсоні, то провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України, оскільки вимоги заявника про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 157, ст. 165, ст. 183-3 КАС України, суд, -

ухвалив:

Закрити провадження у адміністративній справі за позовом Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області до Приватного багатогалузевого підприємства "Капитель" про стягнення податкового боргу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.

кат. 8.2.3