Справа № 664/3636/13-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року м. Київ К/800/58718/14

Колегія Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Олексієнка М.М. (доповідач),

суддів: Бутенка В.І., Швеця В.В.,

здійснивши в касаційному порядку попередній розгляд справи за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України у Цюрупинському районі Херсонської області (далі - УПФ) до відділу Державної виконавчої служби Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області (далі - ВДВС) про скасування постанови про накладення штрафу за касаційною скаргою представника ВДВС на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року представник УПФ звернувся в суд з позовом, відповідно до якого просив скасувати постанову про накладення штрафу від 28 серпня 2013 року.

Посилався на те, що судове рішення не виконується з поважних причин, а саме за відсутності державного фінансування на соціальні виплати.

Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 09 квітня 2014 року в задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю.

Одеський апеляційний адміністративний суд рішенням від 15 жовтня 2014 року зазначену постанову скасував та ухвалив нову про задоволення позову. Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця ВДВС від 28 серпня 2013 року про накладення на УПФ штрафу в розмірі 1360,00 грн. за невиконання постанови Цюрупинського районного суду Херсонської області по виконавчому провадженню №37488888.

У касаційній скарзі представник відповідача, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судом апеляційної інстанції, просить постанову цього суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з урахуванням наступного.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 28 серпня 2013 року відповідачем винесено постанову, яка є предметом оскарження про накладення штрафу.

Підставою до прийняття зазначеної постанови, стало повторне невиконання рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області, на підставі якого видано виконавчий лист № 2а-407/2010 від 28.02.2013 року про зобов'язання УПФ з 25 квітня 2010 року здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії з її підвищенням на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком у розмірі, встановленому частиною першою статті 28 Закону України від 9 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» за рахунок Державного бюджету України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із законності постанови, оскільки наведені позивачем підстави не можна визнати таким, які б перешкоджали виконанню рішення суду.

Апеляційний суд з таким висновком не погодився і зазначив, що відсутність відповідного фінансового забезпечення не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Висновок апеляційного суду є законним і обґрунтованим.

Умови і порядок виконання на території України судових рішень визначається Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV).

Згідно із частинами першою та другою статті 75 цього Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 89 Закону № 606-ХІV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону (частина друга статті 89 цього Закону ).

Враховуючи викладене, постанова про накладення штрафу за невиконання та повторне невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління ПФУ від 30 квітня 2002 року № 8-2 (далі - Положення, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин), управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - Управління) є органами ПФУ, підпорядкованими відповідно головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 та підпункту 2 пункту 2.2 Положення основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Отже, невиконання судового рішення УПФ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Саме до такого висновку зводиться правова позиція, викладена в Постанові Верховного Суду України від 24 березня 2015 року (Справа № 21-66а15), яка відповідно до статті 244-2 КАС України, є обов'язковою до виконання.

Судами установлено, УПФ поінформовано державну виконавчу службу про те, що на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії, виплата якої буде проведена за наявності фінансування з Державного бюджету України. При цьому повідомило, що фінансування на виплату пенсії здійснюється централізовано УПФ згідно з потребою, яка опрацьовується управлінням, інших наявних коштів, які б могли бути спрямовані на виконання рішень суду, немає.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Оскільки у позивача були поважні причини невиконання судового рішення, то постанова про накладення штрафу у розмірі 1360 грн. є передчасною.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділу Державної виконавчої служби Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області відхилити, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

В.І. Бутенко

В.В. Швець