Справа № 562/1071/15-а
Суддя: Кушнір О. Г.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/1071/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2015 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

при секретарі Парфенюк Т.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Панасюка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунові Рівненської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області про визнання дій та рішення протиправним і зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У поданій 06 травня 2015 року до суду заяві позивач ОСОБА_1 просить:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо відмови здійснити їй перерахунок і виплату призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону №2663-III від 12 липня 2001 року), виходячи із розрахунку 90% заробітної плати та скасувати розпорядження №133630 від 15 листопада 2012 року в частині здійснення з 01 липня 2012 року розрахунку її пенсії за вислугу років із розміру 80 відсотків від суми заробітної плати;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області здійснити з 01 липня 2012 року перерахунок та виплату її пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 2663-III від 12 липня 2001 року), виходячи із розрахунку 90 % від суми заробітної плати згідно довідки №18-306 від 27 серпня 2012 року, виданої прокуратурою Рівненської області, з урахуванням проведених виплат.

Крім того, позивач просить поновити їй строк для звернення до суду з даним адміністративним позовом про визнання дій відповідача протиправними, скасування рішення та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії, як такий, що пропущений з поважних причин.

В обґрунтування свої вимог позивач покликається на те, що 10 вересня 2001 року їй призначено пенсію за вислугою років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати. 07 вересня 2012 року вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з більш високого заробітку згідно постанови КМУ №505, який здійснено виходячи з розрахунку 80% від суми заробітної плати, що суперечить законодавству. Після перерахунку розмір її пенсії збільшився, проте жодних письмових повідомлень з приводу проведених нарахувань відповідач їй не надсилав. Про обставини зменшення відповідачем відсотків при розрахунку пенсії вона дізнався лише у квітні 2015 року, у зв'язку з чим звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії, однак їй було безпідставно відмовлено.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області суду від 07 травня 2015 року попущений строк звернення до суду позивачу поновлено.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та з аналогічних мотивів.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» днем звернення за пенсією вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви про призначення (перерахунок) пенсії, відновлення, або переведення з одного виду пенсії на інший. На момент звернення позивача за перерахунком пенсії у 2012 та 2014 роках діяла інша редакція Закону України «Про прокуратуру», зокрема у редакції чинній з 01 травня 2014 року пенсія призначається в розмірі 70% заробітної плати. А тому позивачу правомірно відмовлено у перерахунку пенсії виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати. Просить у задоволені позову відмовити за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані ними письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 10 вересня 2001 року позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ) у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, що підтверджується матеріалами пенсійної справи (протокол №2161 від 22 жовтня 2001 року) та не заперечується відповідачем.

Стаж роботи позивача, що дає їй право на пенсію за вислугою років становив понад 20 років, загальний на день звернення за призначенням пенсії у 2001 році - 25 років 2 місяці 21 днів.

Частиною першою ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії) було встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч.5 цієї статті (в редакції Закону № 2663-III від 12 липня 2001 року), до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, крім часу роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 Закону №1789-ХІІ, зараховується строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

Наказом №446 від 05 вересня 2001 року позивач звільнена з органів прокуратури за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років (стаття 38 КЗпП України, ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ) з 07 вересня 2001 року.

У відповідності з положеннями ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, призначені працівникам органів прокуратури пенсії за вислугою років підлягають перерахунку.

31 травня 2012 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», яка набрала чинності 14 червня 2012 року, у зв'язку з чим з 01 липня 2012 року у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії з більшого заробітку.

07 вересня 2012 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області з письмовою заявою про перерахунок пенсії з більш високого заробітку та надала довідку №18-306 від 27 серпня 2012 року, видану прокуратурою Рівненської області, про заробітну плату працюючого на відповідній посаді прокурора станом на 14 червня 2012 року.

Розпорядженням №133630 від 15 листопада 2012 року управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області здійснило позивачу перерахунок пенсії з 01 липня 2012 року виходячи з розміру 80% від суми заробітної плати, що зазначена у довідці №18-306 від 27 серпня 2012 року, на підставі ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ з урахуванням змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VІ).

Указане рішення управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо зменшення розміру призначеної позивачу пенсії за вислугу років з 90 відсотків до 80 відсотків при проведенні перерахунку пенсії з 01 липня 2012 року є протиправним, оскільки відповідачем неправомірно застосовано норму права, яка не поширюється на дані правовідносини, виходячи з наступного.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, вона набула право на пенсію за вислугою років з часу її призначення у розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ у редакції Закону №3668-VІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення ч.1 ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13 та 18 ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені Законом № 3668-VІ зміни до ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону №3668-VІ не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Доводи відповідача, наведені у запереченнях на адміністративний позов, спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та наведеними судом у даній постанові нормами права.

Згідно вимог ч.2 ст.161 КАС України при прийнятті постанови суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року № 21-348а13, № 21-420а13 та від 17 грудня 2013 року № 21-445а13.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновків, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.11, 17, 18, 69-72, 94, 159 - 163, 167, 186 КАС України КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо відмови здійснити перерахунок і виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року), виходячи із розрахунку 90% заробітної плати, та скасувати розпорядження №133630 від 15 листопада 2012 року в частині здійснення з 01 липня 2012 року розрахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років із розміру 80% від суми заробітної плати.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області здійснити з 01 липня 2012 року перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року), виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати згідно довідки №18-306 від 27 серпня 2012 року, виданої прокуратурою Рівненської області, з урахуванням проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 73 (сімдесят три) 08 (вісім) коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 /десяти/ днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 08 червня 2015 року.

Суддя: