Справа № 438/1236/14-а,2-ар/438/3/14
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року Справа № 876/9040/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області на ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 02 вересня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Постановою Бориславського міського суду Львівської області від 14.06.2013 р., яка була залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2014 р., позов ОСОБА_1 було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області (далі - УПФУ в м. Бориславі) № 38 від 06.07.2012 р. про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком за Списком № 2 та зобов'язано відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 вказану пенсію з 10.01.2012 р., зарахувавши стаж роботи на посаді контролера якості 3 розряду цеху по виробництву плоских клеєних матеріалів, контролера якості нетканих клеєних полотен 3 розряду, контролером якості 3 розряду відділу технічного контролю ВАТ «Бориславська фабрика клеєних нетканих матеріалів» з 07.09.1983 р. по 22.08.1997 р.

В серпні 2014 року УПФУ в м. Бориславі Львівської області звернулося із заявою про роз'яснення постанови суду першої інстанції, оскільки в її резолютивній частині суд не зобов'язує відповідача зарахувати стаж роботи на посаді контролера якості 3 розряду цеху по виробництву плоских клеєних матеріалів, контролера якості нетканих клеєних полотен - 3 розряду, контролера якості 3 розряду відділу технічного контролю ВАТ «Бориславська фабрика клеєних нетканих матеріалів» в період з 07 вересня 1983 року по 22 серпня 1997 року до пільгового стажу, який необхідний для призначення пільгової пенсії. Таким чином, наведені обставини значно ускладнюють виконання судового рішення вимог суду, а тому потребують його роз'яснення.

Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 02.09.2014 р. в задоволені заяви про роз'яснення постанови було відмовлено, оскільки в мотивувальній частині постанови чітко зазначено зміст та встановлено обставини із посиланням на докази.

Не погоджуючись з даною ухвалою УПФУ в м. Бориславі подало апеляційну скаргу. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм процесуального права. Тому просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою роз'яснити порядок виконання вказаного рішення.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, позивач та його представник подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а УПФУ в м. Бориславі Львівської області подало клопотання про розгляд справи за їх участю, проте, з урахуванням вимог ч.4 ст.196, п.2 ч.1 ст.197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи у роз'ясненні постанови, суд першої інстанції зазначив, що резолютивна частина постанови Бориславського міського суду Львівської області від 14.06.2013 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в м. Бориславі про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити і виплатити пенсію викладена чітко і зрозуміло, а тому додаткового роз'яснення не потребує, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, вважаючи, що оскаржуване рішення відповідає нормам процесуального права та фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Виходячи із системного тлумачення даної норми, роз'яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Підставою для роз'яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта, є його неясність, невизначеність. Фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз'яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Суд може відмовити у роз'ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю або небажанням виконувати його у визначеному судом порядку.

З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується, що резолютивна частина постанови Бориславського міського суду Львівської області від 14.06.2013 р. є повністю зрозумілою, що в свою чергу дає підстави вважати правомірною відмову в роз'ясненні такої.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 170, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області залишити без задоволення, а ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 02 вересня 2014 року по справі 438/1236/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О.Яворський

С.П.Нос