Справа № 815/2489/15
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2489/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрухіва В.В.

при секретарі Белан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом Спільного підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбалктермінал" до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2015 року Спільне підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбалктермінал" звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління ДФС в Одеській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 06.02.2015 року та № від 31.03.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 15.12.2014 року по 16.01.2015 року уповноваженими особами ДПІ у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській області було проведено позапланову виїзну перевірку СП TOB «Трансбалктермінал» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014р. по 30.09.2014р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 30.09.2014р., за результатами якої складено Акт перевірки № 090/15-03-22-01-0302/24528065 від 22.01.2015р.

Перевіркою встановлено порушення: п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого СП TOB «Трансбалктермінал» зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток у сумі 1157758 грн., у тому числі по періодам: 3 квартали 2014 року - 1157758 грн.; та п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого СП TOB «Трансбалктермінал» занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на 16431 грн., у т.ч. у розрізі звітних податкових періодів: січень 2014 року - 3510 грн., лютий 2014 року - 5760 грн., березень 2014 року - 6646 грн., травень 2014 року - 515 грн.

06 лютого 2015 року на підставі Акту перевірки № 090/15-03-22-01-0302/24528065 від 22.01.2015 р. ДПІ у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1157758 грн.

31 березня 2015 року на підставі Акту перевірки № 090/15-03-22-01-0302/24528065 від 22.01.2015р. ДПІ у м.Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області та рішення про результати розгляду первинної скарги прийнято податкове повідомлення-рішення № за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів на загальну суму 9969 грн., із них за основним платежем - 6646 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3323 грн.

Позивач зазначив, що вищевказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені в адміністративному порядку, однак рішенням ДФС України № 8005/6/99-99-10-01-01 від 16.04.2015р. залишені без змін податкові повідомлення-рішення від 06.02.2015р. № , № з урахуванням рішення, прийнятого за результатами розгляду первинної скарги, а скаргу - без задоволення. Позивач вказав, що 13 серпня 2014 року між позивачем і ТОВ «Кернел-Трейд» було укладено договір № 3-ТБТ-ОС, на виконання умов якого і відповідно до даних видаткової накладної №РН-117657 від 10.09.2014 р. та акту прийому-передачі від 10.09.2014р. Покупцем отриманий від Продавця товар - олія соняшникова нерафінована в кількості 4122,137 мт. на суму 36068698,75 грн. Датою передачі права власності на товар вважається дата виписки видаткової накладної на товар. Також, 20 серпня 2014 року між позивачем і компанією Inerko Trade SA укладено договір поставки № 1415-SFO-І-TBT, згідно умов якого СП ТОВ «Трансбалктермінал» зобов'язалося передати у власність Inerko Trade SA товар - олія соняшникова нерафінована, українського походження, у кількості 4200 мт. +/- 15% за ціною 655 доларів США за 1 мт., а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити вартість товару. Загальна сума договору складає 2751000 дол. США +/- 15%. 27.08.2014 р. позивачем (продавцем) отримана передплата за договором № 1415-SFO-І-TBT від 20.08.2014 року від контрагента - компанії Inerko Trade SA, у розмірі 2700000 доларів США, що підтверджується випискою банку. На дату отримання передплати (27.08.2014 р) курс долара, встановлений Національним Банком України, по відношенню до гривні становив 13,890974 грн. за 1 долар США. Відповідно, гривневий еквівалент склав: 2700000 дол. х 13,890974 грн. / дол. = 37505629,80 грн. Згідно ж даних вантажних митних декларацій № 500040406/2014/004921 та 500040406/2014/004922 від 11.09.2014 року вартість відвантаженого товару відображена в сумі 2699999,74 дол. США, курс валюти на дату відвантаження визначений 12,951794 грн. за 1 долар США, що в гривневому еквіваленті склало 34969840,43 грн. Позивач, посилаючись на п.п.153.1.1 ст.153 ПК України та ст.6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 21 «Вплив змін валютних курсів», зазначив, що операція відображена платником податків в бухгалтерському та податковому обліку як дохід у сумі 37505629,19 грн. (з розрахунку 2699 999,74 дол. США х 13,890974 грн./дол.), із застосуванням курсу, який діяв на дату отримання 100% передплати, тобто на 27.08.2014 р. Таким чином, позивач вважав, що висновки відповідача про те, що дохід від даної операції складає 34969860,70 грн. (визначений за другою подією, згідно дати відвантаження - 11.09.2014 р, за курсом 12,951794 грн. за 1 долар США), є помилковими, а посилання на порушення платником вимог пп.134.1.1 ст.134, п.135.1, п.135.4 ст.135 ПК України - позивач вважав необґрунтованими і належним чином не підтвердженими.

Крім того, позивач зазначив, що в обґрунтування винесення податкового повідомлення-рішення № від 31.03.2015р. відповідач посилався на порушення платником податків пп.198.6 ст.198 ПК України. В акті перевірки зазначено, що платником податків надані первинні документи, заповнені з порушенням вимог законодавчих та нормативних актів, а саме: у податковій накладній № 16 від 20.03.2014г. відсутній опис обладнання, яке поставлено ПП «Центр спеціальних робіт». У той же час відповідачем не враховано наступне. Предметом договору підряду № 140228 від 04.03.14р., укладеного між ПП «Центр спеціальних робіт» і СП ТОВ «Трансбалктермінал», є постачання і монтаж системи пожежної безпеки (сухотруб водопровідного пожежогасіння) та виконання робочої документації на об'єкті замовника. За умовами вказаного Договору протягом 5 днів після його підписання і до початку виконання робіт Замовник зобов'язаний був зробити передплату в сумі 39877,20 грн., у тому числі ПДВ - 6646,20 грн. Так, 20 березня 2014 р. замовником проведена передплата в зазначеній сумі, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 726. Згідно прибуткової накладної № 1320 від 01.04.2014р. та видаткової накладної № РН-0000012 від 31.03.14р. підрядником поставлено витрачені матеріали для монтажу системи пожежної безпеки обладнання, а покупцем прийнято витрачені матеріали. В подальшому контрагентом виконані роботи, що підтверджується актом прийому-здачі робіт від 11.04.14р. В силу положень ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Зазначена ж господарська операція підтверджується відповідними первинними документами: видатковою і прибутковою накладними, актом виконаних робіт, податковими накладними. Позивач вказав, що посилання перевіряючих на не відображення в податковій накладній опису обладнання, як обов'язкового реквізиту, є некоректною, оскільки в податковій накладній № 16 від 20.03.2014р. зазначені усі обов'язкові реквізити, заповнені необхідні графи. Враховуючи, що зазначена податкова накладна оформлялася за першою подією - передплата з постачання та монтажу, у розділі: «номенклатура товарів / послуг», зазначено: «поставка обладнання», одиниця виміру: «послуга». Некоректне ж заповнення податкової накладної само собою не призводить до неможливості ідентифікації факту і змісту господарської операції (за умови належного заповнення інших реквізитів податкової накладної). Таке некоректне заповнення може розглядатися як окремий недолік податкової накладної, що не призводить до втрати нею статусу належного податкового документа відповідно до приписів п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України.

З урахуванням зазначеного, позивач просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 06.02.2015 року та № від 31.03.2014 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов з наведених вище підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надав заперечення, згідно яких вважає податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 06.02.2015 року та № від 31.03.2014 року законними, а вимоги позивача безпідставними, посилаючись на висновки Акту №090/15-03-22-01-0302/24528065 від 22.01.2015 року, а тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступні обставини.

30.08.1996 року Виконавчим комітетом Іллічівської міської ради Одеської області зареєстровано Спільне підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбалктермінал", свідоцтво про державну реєстрацію від 30.08.1996 року №6000177.

28.11.1996 року СП TOB «Трансбалктермінал» взято на податковий облік в органах державної податкової служби за №982, станом 22.01.2015 року перебувало на обліку в ДПІ у м. Іллічівську.

Судом встановлено, що у період з 15.12.2014 року по 16.01.2015 року уповноваженими особами Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області було проведено позапланову виїзну перевірку СП TOB «Трансбалктермінал» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 р. по 30.09.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 30.09.2014 р., за результатами якої складено Акт перевірки № 090/15-03-22-01-0302/24528065 від 22.01.2015 р.

Згідно висновків Акта перевірки № 090/15-03-22-01-0302/24528065 від 22.01.2015 р., відповідач встановив наступні порушення: п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого СП TOB «Трансбалктермінал» зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток у сумі 1157758 грн., у тому числі по періодам: 3 квартали 2014 року - 1157758 грн.; та п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого СП TOB «Трансбалктермінал» занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на 16431 грн., у т.ч. у розрізі звітних податкових періодів: січень 2014 року - 3510 грн., лютий 2014 року - 5760 грн., березень 2014 року - 6646 грн., травень 2014 року - 515 грн.

06 лютого 2015 року на підставі Акту перевірки № 090/15-03-22-01-0302/24528065 від 22.01.2015 р. ДПІ у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1157758 грн.

Також 06 лютого 2015 року на підставі Акту перевірки № 090/15-03-22-01-0302/24528065 від 22.01.2015 р. ДПІ у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 24647 грн.

Рішенням ГУ ДФС в Одеській області від 16.03.2015 року № 849/10/15-32-10-02-07 про результати розгляду первинної скарги позивача, скасовано податкове повідомлення-рішення від 06.02.2015 року № в частині збільшення податку на додану вартість на 9785 грн. та застосування штравфних (фінансових) санкцій на суму 4893 грн.

31 березня 2015 року на підставі Акту перевірки № 090/15-03-22-01-0302/24528065 від 22.01.2015р. ДПІ у м.Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області та рішення про результати розгляду первинної скарги відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів на загальну суму 9969 грн., із них за основним платежем - 6646 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3323 грн.

Рішенням ДФС України № 8005/6/99-99-10-01-01 від 16.04.2015р. за результатами розгляду повторної скарги позивача, залишені без змін податкові повідомлення-рішення від 06.02.2015р. № , № з урахуванням рішення, прийнятого за результатами розгляду первинної скарги, а скарга СП TOB «Трансбалктермінал» залишена без задоволення.

Стосовно правомірності прийняття ДПІ у м.Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області податкового повідомлення-рішення № від 06 лютого 2015 року, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1. ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 14.1.71. ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 13 серпня 2014 року між СП TOB «Трансбалктермінал» (покупець) і TOB «Кернел-Трейд» (постачальник) укладено договір № 3-ТБТ-ОС. Згідно п.1.1 Розділу 1 «Предмет договору», постачальник зобов'язується передати у власність покупця олію соняшникову нерафіновану, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити това відповідно до умов даного договору.

На виконання умов вказаного договору СП TOB «Трансбалктермінал» отримано від TOB «Кернел-Трейд» товар - олію соняшникову нерафіновану в кількості 4 122,137 мт. на суму 36068698,75 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-1117657 від 10.09.2014 р. та актом прийому-передачі від 10.09.2014 року. Датою передачі права власності на товар вважається дата виписки видаткової накладної на товар.

Також суджом встановлено, що 20 серпня 2014 року між СП TOB «Трансбалктермінал» (продавець) і компанією Inerko Trade S.A. (покупець) укладено контракт № 1415-SFO-I-TBT, згідно умов якого продавець зобов'язувався передати у власність Inerko Trade S.A. товар - олія соняшникова нерафінована, українського походження, у кількості 4200 мт. +/- 15% за ціною 655 дол. США за 1 мт., а покупець зобов'язався прийняти та оплатити вартість товару. Загальна сума договору складає 2751000 дол. США+/- 15%.

27.08.2014 року позивачем (продавцем) отримана передплата за договором № 1415-SFO-I-TBT від 20.08.2014 року від контрагента - компанії Inerko Trade S.A., у розмірі 2 700 000,00 доларів США, що підтверджується випискою банку АТ «УКРСИББАНК».

На дату отримання передплати - 27.08.2014 року курс долара США, встановлений НБУ по відношенню до гривні становив 13,890974 грн. за 1 долар США. Відповідно гривневий еквівалент отриманих позивачем коштів склав 2700000 грн. доларів США х 13,890974 грн. / дол. = 37505629,80 грн., що підтверджується відповідною випискою банку.

Згідно п.134.1.1 ст.134 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

У відповідності до п.п.135.1 - 135.3 ст. 135 Податкового кодексу України, доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу. Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Суми, відображені у складі доходів платника податку, не підлягають повторному включенню до складу його доходів.

Згідно п.п.135.4.1 п.135.4 ст.135 ПК України, дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає: дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу.

Пунктом 137.1 ст.137 Податкового кодексу України передбачено, що дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар. Дохід від надання послуг та виконання робіт визнається за датою складення акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг.

Згідно п.152.3 ст.152 Податкового кодексу України, доходи і витрати нараховуються з моменту їх виникнення згідно з правилами, встановленими цим розділом, незалежно від дати надходження або сплати коштів, якщо інше не встановлено цим розділом.

Відповідно до вимог вищевказаних норм податкового законодавства дохід від реалізації товару відображений позивачем у бухгалтерському та податковому обліку 11.09.2014 року і включений до рядка 2 Декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2014 року.

При цьому, суд вважає обгрунтованими доводи позивача про те, що оскільки покупець товару Inerko Trade S.A. є нерезидентом, доходи від реалізації такої продукції контрагенту визначаються з урахуваням особливостей, визначених п.п.153.1.1 п.153.1 ст.153 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.153.1.1 п.153.1 ст.153 Податкового кодексу України, доходи, отримані/нараховані платником податку в іноземній валюті у зв'язку з продажем товарів, виконанням робіт, наданням послуг, у частині їхньої вартості, що не була сплачена в попередніх звітних податкових періодах, перераховуються в національну валюту за офіційним курсом національної валюти до іноземної валюти, що діяв на дату визнання таких доходів згідно з цим розділом, а в частині раніше отриманої оплати за курсом, що діяв на дату її отримання.

Пунктом 6 Наказу Мінфіну від 10.08.2000р. №193 "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів" передбачено, що сума авансу (попередньої оплати) в іноземній валюті, одержана від інших осіб у рахунок платежів для поставлення готової продукції, інших активів, виконання робіт і послуг, при включенні до складу доходу звітного періоду перераховується у валюту звітності із застосуванням валютного курсу на початок дня дати одержання авансу. У разі одержання від покупця авансових платежів в іноземній валюті частинами та відвантаження частинами покупцеві немонетарних активів (робіт, послуг) дохід від реалізації активів (робіт, послуг) визнається за сумою авансових платежів із застосуванням валютних курсів, виходячи з послідовності одержання авансових платежів.

Таким чином, оскільки покупець Inerko Trade S.A. є нерезидентом, тому доходи від реалізації такої продукції контрагенту визначаються з урахуванням особливостей, визначених підпунктом 153.1.1 ст.153 Податкового кодексу України та п.6 Наказу Мінфіну від 10.08.2000р. №193 "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів", за якими курсова різниця в даному випадку не підлягає перерахунку.

За таких обставин, суд вважає, що цілком обґрунтовано і правомірно дана операція відображена позивачем в бухгалтерському та податковому обліку як доход у сумі 3750629,19 грн. (з розрахунку 2699999,74 дол. США х 13,890974 грн. / Дол.), із застосуванням курсу, який діяв на дату отримання 100% передплати за товар, тобто на 27.08.2014 року.

Аналогічна позиція щодо перерахунку доходів, отриманих платником податків в іноземній валюті, в національну валюту за курсом, що діяв на дату отримання передплати за товар, викладена у офіційному друкованому виданні ДФС України - "Вісник податкової служби України" № 6 за 2013 рік.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що висновки відповідача, згідно яких доход від даної операції складає 34969860,70 грн. (визначений за другою подією згідно дати відвантаження - 11.09.2014 року, за курсом 12,951794 грн. за 1 долар США), є хибними, а посилання на порушення платником вимог пп.134.1.1 ст.134, п.135.1, п.135.4 ст.135 Податкового кодексу України - необґрунтованими, а тому податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Іллічівську Головного управління ДФС в Одеській області № від 06.02.2015 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно правомірності прийняття ДПІ у м.Іллічівську Головного управління ДФС в Одеській області податкового повідомлення-рішення № від 31.03.2014 року, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 04.03.14 року між СП ТОВ «Трансбалктермінал» (замовник) та ПП «Центр спеціальних робіт» (виконавець) укладено договір підряду № 140228. Згідно розділу І «Предмет договору», замовник доручає, а виконавець зобов'язується постачати і здійснювати монтаж системи пожежної безпеки (сухотруб водопровідного пожежогасіння) та виконання робочої документації на об'єкті замовника. За умовами вказаного Договору протягом 5 днів після його підписання і до початку виконання робіт замовник зобов'язаний був зробити передоплату в сумі 39877,20 грн., у тому числі ПДВ - 6646,20 грн.

20 березня 2014 року СП ТОВ «Трансбалктермінал» (замовник) проведена передплата в сумі 39877,20 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 726.

У подальшому, згідно прибуткової накладної № 1320 від 01.04.2014р. та видаткової накладної № РН-0000012 від 31.03.14 року ПП «Центр спеціальних робіт» (підрядник) поставлено позивачу витратні матеріали для монтажу системи пожежної безпеки обладнання, а покупцем (позивачем) прийнято витрачені матеріали.

В подальшому контрагентом виконані роботи, що підтверджується актом прийому-здачі робіт від 11.04.14 року.

СП TOB «Трансбалктермінал» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 6646,20 грн. за податковою накладною № 16 від 20.03.2014 року у податковому періоді - березень 2014 року.

В акті перевірки № 090/15-03-22-01-0302/24528065 від 22.01.2015 року відповідачем зазначено, що порушення п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу TOB «Трансбалктермінал» включило до складу податкового кредиту суми податку по податкових накладних, які оформлені з порушенням вимог діючого законодавства, що привело до завищення податкового кредиту, зокрема, в березні 2014 року на суму 6646 грн.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцію є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках, такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (п. 201. 4 ст. 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 201.6 ст.201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України).

Посилання відповідача в акті перевірки на порушення пункту "е" п.201.1 ст.201 ПК України щодо відсутності опису обладнання, яке було поставлене, суд не бере до уваги, оскільки в податковій накладній № 16 від 20.03.2014р. зазначені усі обов'язкові реквізити, заповнені необхідні графи. Враховуючи, що зазначена податкова накладна оформлялася за першою подією - передплата з постачання та монтажу, у розділі: «номенклатура товарів / послуг», зазначено: «поставка обладнання», одиниця виміру: «послуга». Некоректне ж заповнення податкової накладної само собою не призводить до неможливості ідентифікації факту і змісту господарської операції (за умови належного заповнення інших реквізитів податкової накладної). Таке некоректне заповнення може розглядатися як окремий недолік податкової накладної, що не призводить до втрати нею статусу належного податкового документа відповідно до приписів п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України.

Тому суд вважає неправомірними висновки відповідача про безпідставне включення ПДВ у сумі 6646,20 грн. за податковою накладною № 16 від 20.03.2014 року до складу податкового кредиту позивача за березень 2014 року .

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем не доведено суду правомірність та обґрунтованість оскаржуваних повідомлень-рішень № від 06.02.2015 року та № від 31.03.2015 року, при тому, що позивач довів суду відсутність порушень податкового законодавства, зазначених у висновках Акта №090/15-03-22-01-0302/24528065 від 22.01.2015 року, а тому позов СП ТОВ "Трансбалктермінал" підлягає задоволенню в повному обсязі, а податкові повідомлення-рішення № від 06.02.2015 року та № від 31.03.2015 року - підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що згідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Тому судові витрати у сумі 487,20 грн., понесені позивачем та підтверджені належними доказами, підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-9, 11, 69, 71, 86, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Спільного підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбалктермінал" - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській області від 06.02.2015 року № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1157758 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області від 31.03.2015 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 9969 грн.

Стягнути судові витрати у сумі 488 грн. (чотириста вісімдесят вісім гривень) із Державного бюджету України на користь Спільного підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбалктермінал" ().

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 10 червня 2015 року.

Суддя: В.В.Андрухів

.