Справа № 9101/149181/2011
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2012-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2012 р. справа № 2а-1806/11/0812

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М.,

суддів: Католікяна М.О., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргууправління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя

на постанову Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 7 лютого 2011 р., прийняту у порядку скороченого провадження,

у справі № 2а-1806/11

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

03 лютого 2011 року позивач звернувся до Комунарського районного суду міста Запоріжжя з позовом, в якому просив: поновити строк звернення до суду; визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо не нарахування щомісячної доплати пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 9 липня 2007 року по теперішній час, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленої законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплатити щомісячну доплату до пенсії розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 9 липня 2007 року і по теперішній час виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленої законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплатити щомісячну доплату до пенсії розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 1 січня 2011 року в подальшому.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 03.02.2011 р. позовні вимоги позивача за період з 09.07.2007 року по 29.02.2010 року залишено без розгляду.

Постановою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 7 лютого 2011 р. позов позивача задоволено частково, а саме: зобов'язано відповідача здійснити нарахування та провести відповідні виплати підвищення до пенсії позивачу відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року, виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 30.02.2010 року по 07.02.2011 року включно із урахуванням раніше виплачених сум зазначеного підвищення. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни і має право відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

При цьому суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що розмір мінімальної пенсії за віком необхідно обраховувати відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

У 2010-2011 роках дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не призупинялася, а застосування відповідачем положень постанови КМ України № 530 від 28.05.2008 року щодо визначення розміру підвищення пенсії є безпідставним, оскільки розмір підвищення пенсії визначений Законом України Про соціальний захист дітей війни, який має вищу юридичну силу, ніж постанова КМ України.

За таких обставин суд вважає, що відповідач припустився бездіяльності щодо своєчасного перерахунку та виплати підвищення до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Задовольняючи позовні вимоги в частині недоплати суми за період з 30.02.2010 року по 02.08.2010 року, суд першої інстанції не правильно застосував норми процесуального права.

Так, відповідно до ч.2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не навів поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи, що про своє порушене право позивач мав відомості під час щомісячного отримання пенсії, то поважні причини пропуску звернення до суду за висновком колегії суддів відсутні, тому наслідки пропуску строку звернення до суду підлягають застосуванню. У зв`язку зі зверненням позивача до суду першої інстанції 3 лютого 2011 року суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача за період з 30 лютого 2010 року по 2 серпня 2010 року залишити без розгляду.

За таких обставин суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст.198, ст. ст.202, 205, 207 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя задовольнити частково.

Постанову Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 7 лютого 2011 р. у справі № 2а-1806/11 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Позов ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною бездіяльність та зобовязання управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 30 лютого 2010 року по 2 серпня 2010 року - залишити без розгляду.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя щодо нездійснення перерахунку та виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 3 серпня 2010 року по 7 лютого 2011 року.

Зобовязати управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та провести відповідні виплати за період з 3 серпня 2010 року по 7 лютого 2011 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та оскарженню відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України не підлягає.

Головуючий: О.М. Панченко

Суддя: М.О. Католікян

Суддя: А.О. Коршун