Справа № 822/4199/13-а
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/4199/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Ковальчук О.К. (головуючий), суддів - Блонського В.К. , Ковальчук А.М. , розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Волочиського комунального підприємства житлово-експлуатаційна контора до Державної інспекції України з контролю за цінами про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ :

В поданому до суду адміністративному позові Волочиське комунальне підприємство Житлово-експлуатаційна контора просить визнати протиправним та скасувати рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Хмельницькій області від 25.02.2009 року №023 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни.

На думку позивача, зазначене рішення є незаконним, оскільки:

перевірка, результати якої слугували підставою для прийняття спірного рішення, призначена та проведена з порушенням ст. ст. 6 - 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»;

відображені в акті перевірки висновки відповідача щодо отримання позивачем необгрунтованої виручки від споживачів житлово-комунальних послуг суперечать вимогам ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до яких встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій відносяться до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Зазначає, що вартість житлово-комунальних послуг, що надаються позивачем, встановлена рішенням виконавчого комітету Волочиської районної ради за погодженням з Державною інспекцією з контролю за цінами в Хмельницькій області у відповідності до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 12.07.05 року.

Ухвалою від 01.11.2013 року на підставі ст.55 КАС України суд замінив первинного відповідача - Державну інспекцію з контролю за цінами в Хмельницькій області на належного відповідача - Державної інспекції України з контролю за цінами.

Сторони повторно до суду не з"явились.

У поданій до суду заяві вх.№14891 від 20.05.2015 року позивач просить розглянути справу без участі його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не з»явився, надіслав до суду клопотання вх.№14418 від 15.05.2015 року про розгляд справи без його участі. У запереченні проти позову Державна інспекція з контролю за цінами в Хмельницькій області (первинний відповідач) просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вважає, що перевірка додержання державної дисципліни цін, якою встановлене порушення позивачем вимог постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 560 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», проведена з дотриманням вимог законодавства.

Одночасно, зазначає, що перевіркою встановлене завищення позивачем планування статей витрат на прибирання прибудинкової території, технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і- зливової каналізації, підготовку житлових будинків до експлуатації в осінньо-зимовий період при розрахунку розміру квартирної плати, затвердженого рішенням виконкому Волочиської міської ради від 23.10.2008року № 661. Вказані тарифи завищені для будинків без ліфтів на 0,28грн./м кв., для будинків з ліфтами на 0,29грн./кв.м. Перерахунки із споживачами за надання послуг в неповному обсязі, відхилення їх показників від нормативних, перерахунок розміру плати позивачем не проводились. В результаті розмір необгрунтовано одержаної позивачем виручки за 01.11.2008 року по 01.01.2009 року склав 72915,0 грн.

З урахуванням заявлених клопотань, відповідно до вимог ч.1 ст.41 і ч.6 ст.128 КАС України, розгляд справи проводиться без фіксування на звукозаписувальний пристрій у письмовому провадженні.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв»язку та сукупності, суд вважає, що адміністративний позов необхідно задовольнити частково з урахуванням наведеного нижче.

Суд встановив, що позивач - Волочиське комунальне підприємство Житлово-експлуатаційна контора, зареєстроване 21.06.2007 року Волочиською райдержадміністрацією.

В січні 2009 року відповідно до ст.13 Закону України «Про ціни та ціноутворення» і наказу №01-17 від 12.01.2009 року на підставі посвідчення від 15.01.2009 року №0015 працівниками Державної інспекції з контролю за цінами в Хмельницькій області проведена перевірка позивача на предмет правильності формування, встановлення і застосування тарифів на послуги з утримання житла та прибудинкових територій за 2007-2008 роки. Результати перевірки оформлені актом б/н від 23 січня 2009 року.

За даними перевірки в результаті порушення вимог Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 12.07.05 року (далі - Порядку №560) за період з 01 листопада 2008 року по 01 січня 2009 року позивач необґрунтовано одержав виручку в сумі 72915,0 грн.

На підставі акту перевірки державна інспекція з контролю за цінами в Хмельницькій області прийняла рішення № 023 від 25 лютого 2009 року про застосування до позивача економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, а саме: вилучення у позивача в дохід державного бюджету України необґрунтовано одержаної виручки в сумі 72915,0 грн. та стягнення штрафу в сумі 145830,0 грн., яке позивач оскаржив до суду.

Фактичною підставою для визначення розміру необґрунтовано одержаної виручки слугували викладені в акті перевірки висновки перевіряючих щодо завищення позивачем планування статей витрат на прибирання прибудинкової території, технічне обслуговування та ремонт внутрішньо-будинкових систем тепло-, водопостачання та водовідведення і зливової каналізації, підготовку житлових будинків до експлуатації для розрахунку розміру квартирної плати, розмір якої затверджений рішенням виконкому Волочиської міської ради від 23.10.2008 року № 661, що призвело до її завищення для будинків без ліфтів на 0,28 грн./м кв., для будинків з ліфтами на 0,29 грн./кв.м., а також відсутність перерахунків із споживачами за надання послуг в неповному обсязі, відхилення їх показників від нормативних.

Досліджуючи правомірність рішення № 023 від 25 лютого 2009 року суд враховує наведене нижче.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки встановлює Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року N 1875-IV (далі - Закон N 1875-IV).

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону N 1875-IV в редакції, що діяла на час існування спірних відносин, ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

В силу ч.2 ст. 15 Закону N 1875-IV мінімальні норми житлово-комунальних послуг, які визначають мінімальний перелік, мінімальні вимоги до кількості та якості житлово-комунальних послуг, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

В силу ч.1 ст.31 Закону N 1875-IV порядок формування цін/тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг першої і другої груп (пункти 1 та 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України.

Частиною 2 ст.31 Закону N 1875-IV передбачено, що виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку.

За змістом ч.3 ст.31 Закону N 1875-IV органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Повноваження щодо встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності, пунктом 2 ст. 7 Закону N 1875-IV та підпунктом 2 пункту "а" ч. 1 ст. 28 Законом України "Про місцеве самоврядування" віднесені до відання виконавчих органів міських рад.

Механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - послуги) і поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, які надають зазначені послуги на час існування спірних відносин визначав Порядок №560.

На підставі поданого позивачем розрахунку економічно обґрунтованих планових витрат на послуги з утримання будинків та при будинкових територій на 2008 рік, виконаного відповідно до Порядку №560, на виконання визначених Законом повноважень виконком Волочиської міської ради рішенням від 23.10.2008 року № 661 встановив тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для будинків, що не обладнані ліфтами, в розмірі 1,0 грн. з 01.11.2008 року та в розмірі 1,17 грн. - з 01.12.2008 року, а для будинків, обладнаних ліфтами, - в розмірі 1,30 грн. з 01.11.2008 року та в розмірі 1,45 грн. - з 01.12.2008 року. Цим рішенням також затверджена структура та вартість послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, та структура та вартість послуг з утримання будинків, в яких послуги надаються не в повному обсязі.

Рішення виконкому Волочиської міської ради від 23.10.2008року № 661 опубліковане в Волочиській районній газеті «Зоря» 31.10.2008 року.

В силу ч.1 ст.73 Закону України "Про місцеве самоврядування" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Таким чином, рішення виконавчого комітету від 23.10.2008 року № 661 «Про встановлення тарифу на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій» є обов»язковим для виконання не тільки для позивача (виконавця послуг з утримання будинків та прибудинкових територій), а й для споживачів зазначених послуг.

Тому, після набрання чинності рішенням від 23.10.2008 року № 661 у визначені ним строки позивач, як виконавець послуг з утримання будинків та прибудинкових територій комунальної власності, здійснював нарахування плати за надання цих послуг у розмірах, встановлених зазначеним рішенням, а саме: на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для будинків, що не обладнані ліфтами, в розмірі 1,0 грн. з 01.11.2008 року та в розмірі 1,17 грн. - з 01.12.2008 року, а для будинків, обладнаних ліфтами, - в розмірі 1,30 грн. з 01.11.2008 року та в розмірі 1,45 грн. - з 01.12.2008 року.

За змістом п.5 ч.1 ст.20 Закону N 1875-IV споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

Отже, Законом N 1875-IV передбачений вичерпний перелік підстав для зменшення (перерахунку) розміру плати за надані послуги - ненадання або надання послуг не в повному обсязі чи зниження їх якості. Інші підстави для перерахунку вартості цих послуг, в тому числі виконання їх меншою, ніж запланована, кількістю працівників, Законом N 1875-IV не передбачені.

Акт перевірки додержання державної дисципліни цін від 23.01.2009 року, який слугував підставою для прийняття відповідачем спірного рішення про застосування економічних санкцій, не містить жодного обгрунтованого посилання на встановлене під час перевірки ненадання або надання позивачем послуг з утримання будинків та прибудинкових територій не в повному обсязі чи зниження їх якості з зазначенням адреси будинку (групи будинків) та виду ненаданих (неякісно наданих) послуг, вартість яких є складовою плати за утримання будинків та прибудинкових територій. У вказаному акті перевірки відсутній розрахунок суми, на яку підлягає зменшенню (перерахунку) розмір плати за послуги, надані не в повному обсязі.

Тому, суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо необхідності здійснення позивачем перерахунку вартості наданих послуг з утримання будинків та прибудинкових територій у зв»язку з ненадання або надання позивачем цих послуг не в повному обсязі чи зниженням їх якості.

Основні принципи встановлення і застосування цін і тарифів та організацію контролю за їх дотриманням на території республіки визначає Закон України "Про ціни та ціноутворення" від 21 червня 2012 року N 5007-VI (далі - Закон N 5007-VI).

Статтею 7 Закону передбачено, що вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів.

Відповідно до статті 8 Закону N 5007-VI державне регулювання цін і тарифів здійснюється шляхом встановлення: державних фіксованих цін (тарифів); граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін і тарифів.

В силу абз.1 ст. 13 Закону N 5007-VI державний контроль за цінами здійснюється при встановлені і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. Вся необґрунтовано одержана підприємством сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін та діючого порядку визначення вартості будівництва, що здійснюється із залученням коштів Державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів державних підприємств, установ та організації підлягає вилучення в дохід відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної виручки (ст.14 Закону).

Пунктом 1.4 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України від 3 грудня 2001 р. № 298/519, зареєстрованим у Мінюсті України 18 грудня 2001 р. за № 1047/6238 (далі - Інструкція № 298/519) передбачено, що підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання суб'єктами господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення ними чинного у періоді, що перевіряється, порядку встановлення та застосування цін і тарифів які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства.

За змістом абзацу другого зазначеного п.1.4 Інструкції № 298/519 порушеннями порядку встановлення і застосування цін, за які накладаються економічні санкції, є, зокрема, є: нарахування непередбачених законодавством націнок до цін і тарифів, що регулюються; застосування вільних цін (тарифів) на продукцію (послуги, роботи) за умови запровадження для них режиму державного регулювання;

застосування цін (тарифів) на продукцію (послуги, роботи) з рентабельністю, рівень якої перевищує встановлений відповідно до законодавства граничний;

застосування цін (тарифів) з порушенням запровадженого порядку обов'язкового декларування їх зміни;

завищення або заниження розміру передбачених законодавством податків та обов'язкових зборів, що включаються в структуру ціни, або їх невключення в структуру ціни, що регулюється;

включення в структуру регульованих цін (тарифів) не передбачених законодавством витрат або витрат понад установлені розміри;

включення у вартість продукції та послуг, ціни (тарифи) на які регулюються, фактично не виконаних або виконаних не в повному обсязі послуг (робіт);

застосування цін (тарифів) суб'єктами господарювання за види послуг (робіт), які не передбачені визначеними нормативно-правовими актами, що встановлюють для них відповідні переліки платних послуг;

застосування цін і тарифів з порушенням інших запроваджених методів регулювання.

Акт перевірки, на підставі якого прийняте спірне рішення, не містить жодного посилання на встановлене під час перевірки вчинене позивачем порушення порядку встановлення чи застосування цін і тарифів, передбачене в п.1.4 Інструкції № 298/519.

В процесі судового розгляду відповідач також не надав суду жодного доказу порушення позивачем порядку встановлення і застосування цін на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, визначеного Законом N 1875-IV та Порядком №560.

При цьому, суд враховує, що позивач, до повноважень якого Законом N 1875-IV та Порядком №560 не віднесене встановлення цін на послуги з утримання будинків, взагалі не повинен нести відповідальність за можливі порушення, допущені виконкомом Волочиської міської ради, під час їх встановлення.

Посилання відповідача у акті перевірки та запереченні на завищення позивачем планування статей витрат на прибирання прибудинкової території, технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і- зливової каналізації, підготовку житлових будинків до експлуатації в осінньо-зимовий період при розрахунку розміру квартирної плати, затвердженого рішенням виконкому Волочиської міської ради від 23.10.2008року № 661, суд вважає неналежним доказом порушення позивачем вимог Порядку № 560, оскільки:

розрахунок економічно обґрунтованих планових витрат на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій на 2008 рік, виконаний позивачем з дотриманням вимог Порядку № 560, що відповідачем не заперечується ані в акті, ані під час судового розгляду справи;

висновки відповідача про завищення позивачем планування статей витрат базуються на порівнянні розрахункової планової вартості послуг, однією із складових якої є заробітна плата планової кількості працюючих, визначеної відповідно до формул та показників, передбачених Порядком №560, з фактичною собівартістю послуг з утримання будинків у 2008 році, визначеною з розрахунку фактичної кількості працюючих. Разом з тим, фактична відсутність необхідної кількості працівників за умови виконання позивачем в повному обсязі послуг з утримання будинків та прибудинкових територій не може слугувати підставою для висновку про завищення планових показників без перевірки розміру нарахованої та виплаченої їм заробітної плати за виконання послуг в обсягах, закладених у вартість тарифів на відповідні послуги. Собівартість наданих послуг визначена відповідачем розрахунково, без з»ясування фактичних витрат позивача на їх виконання. Про вказане свідчить відсутність посилання в акті перевірки на первинні документи позивача, зокрема, акти виконаних робіт, відомості нарахування та виплати заробітної плати, тощо .

У відповідності до п.2.1 Інструкції № 298/519 сума необґрунтовано одержаної виручки, що підлягає вилученню в дохід бюджету, при порушенні порядку встановлення і застосування цін (тарифів), що регулюються уповноваженими органами, обчислюється як різниця між фактичною виручкою від реалізації продукції (послуг, робіт) та її вартістю за цінами і тарифами, сформованими згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до наданої позивачем довідки станом на 01.11.2008 року заборгованість споживачів за отримані послуги з утримання будинків та прибудинкових територій становила 644531,0 грн.; розмір нарахованої на підставі рішення виконавчого комітету Волочиської міської ради від 23.10.2008 року № 661 плати за утримання будинків та прибудинкових територій у листопаді 2008 року склав 190028,05 грн., у грудні 2008 року - 227163,04 грн.; розмір фактично отриманих коштів, як плати за надані послуги, за листопад 2008 року склав 160367,0 грн. та за грудень 2008 року - 237045,0 грн.

Відтак, сума отриманої позивачем у листопаді-грудні 2008 року плати за спожиті послуги значно менша, ніж загальний розмір заборгованості населення за надані позивачем послуги з утримання будинків та прибудинкових територій з урахування боргу за попередні періоди станом на 01.11.2008 року. Проте, розмір фактичної виручки позивача за листопад-грудень 2008 року визначений відповідачем без врахування факту сплати споживачами у вказаний період боргів за минулі періоди.

Натомість, за даними позивача загальна сума дебіторської заборгованості позивача за надані послуги станом на 01.01.2009 року склала 664310,0 грн. (в тому числі нарахування за листопад - грудень 2008 року в загальній сумі 417191,0 грн.); фактичний розмір отриманих позивачем у листопаді-грудні 2008 року коштів, сплачених у рахунок погашення боргів минулих років, які утворились до листопада 2008 року, склав 397412,0 грн. При цьому, під час перевірки відповідачем не досліджувалось призначення коштів, що надійшли від споживачів у вказаний період.

За змістом п.1.7 Інструкції № 298/519 вилученню в дохід бюджету підлягають суми, які одержані внаслідок порушень державної дисципліни цін, визначених на підставі матеріалів перевірок.

В процесі судового розгляду справи відповідачем не доведений ані факт порушення позивачем порядку встановлення і застосування цін, за які накладаються економічні санкції, ані розмір необґрунтовано одержаної виручки.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В процесі судового розгляду справи відповідачем не доведена правомірність рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від 25 лютого 2009 року №023, відтак позовні вимоги про його скасування необхідно задовольнити.

У відповідності до ст.94 КАС України понесені позивачем судові витрати слід стягнути з Державного бюджету України.

Керуючись Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про житлово-комунальні послуги» і «Про ціни та ціноутворення» та ст.ст. 11, 99, 100, 158 - 163, 167, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Хмельницькій області від 25 лютого 2009 року №023 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін

Стягнути з державного бюджету України на користь Волочиського комунального підприємства Житлово-експлуатаційна контора 3,40 грн. судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/ /підпис/О.К. Ковальчук В.К. Блонський А.М. Ковальчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.К. Ковальчук