Справа № 2а-0770/879/11
Суддя: Андрійцьо В.Д.
Дата ухвалення: 2013-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2013 рокум. Ужгород№ 2а-0770/879/11

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Андрійцьо В.Д.

при секретарі судового засідання - Повханич Г.П.

за участю:

представника Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції - Подойми Н.В. ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Ужгородського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ужгородської об'єднаної державна податкова інспекція до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у сумі 4271,37 грн , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Ужгородський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Ужгородської міжрайонної державна податкова інспекція звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у сумі 4271,37 грн., мотивуючи тим, що відповідач не виконав зобов'язання щодо сплати орендної плати за землю з фізичних осіб за 2010 рік у розмірі 4271,37 грн., внаслідок чого і виникла вищезазначена заборгованість.

У ході судовому засіданні було замінено позивача на Ужгородську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Закарпатській області.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги за обставин викладених у позовній заяві підтримала повністю, просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив, просив суд відмовити у позові як безпідставному.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи 12 жовтня 2007 року між Руськокомарівською сільською радою та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, згідно якого останній зобов'язався сплачувати орендну плату за земельну ділянку у розмірах та умовах визначених договором.У відповідності до ст. 2 Закону України "Про плату за землю" (закон, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом. Власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів - учасників угоди про розподіл продукції, сплачують земельний податок.

У відповідності до ст. 2 Закону України "Про плату за землю" (закон, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом. Власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів - учасників угоди про розподіл продукції, сплачують земельний податок.

Згідно вимог ст. 14 вищевказаного Закону платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про плату за землю" податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі і за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Разом з тим, ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою до Руськокомарівської сільської ради про скасування рішень Руськокомарівської сільської ради 5-ї сесії 5-го скликання від 25 травня 2007 року "Про надання земельної ділянки в оренду" та 11-ї сесії 5-го скликання від 20 березня 2008 року "Про надання дозволу на викуп земельної ділянки" та визнання договору оренди землі від 12.10.2007 року - незаконним. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.08.2011 року позов ОСОБА_2 задоволено, рішення Руськокомарівської сільської ради 5-ї сесії 5-го скликання від 25 травня 2007 року" Про надання земельної ділянки в оренду" та 11-ї сесії 5-го скликання від 20 березня 2008 року "Про надання дозволу на викуп земельної ділянки" - скасовано, договір оренди землі від 12.10.2007 року визнано незаконним.

За наслідками апеляційного розгляду постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.08.2011 року - скасовано та винесено нову, якою апеляційну скаргу Руськокомарівської сільської ради - задоволено, Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.08.2011 року - скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_2 до Руськокомарівської сільської ради про скасування рішень Руськокомарівської сільської ради 5-ї сесії 5-го скликання від 25 травня 2007 року "Про надання земельної ділянки в оренду" та 11-ї сесії 5-го скликання від 20 березня 2008 року "Про надання дозволу на викуп земельної ділянки" та визнання договору оренди землі від 12.10.2007 року - незаконним - відмовлено повністю. Дана постанова набрала законної сили.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки, на підставі договору оренди від 12.10.2007 року до червня 2011 року ОСОБА_2 фактично користувався земельною ділянкою на умовах оренди, то він зобов'язаний сплачувати земельний податок у визначених законодавством та договором оренди розмірах(а.с.86).

Однак, відповідач в порушення ст. 17 Закону України "Про плату за землю" не сплатив у належні строки до бюджету земельний податок у сумі 4271,37 грн.

Згідно ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач у відповідності до пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (Закон, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) на адресу відповідача направив податкові вимоги, а саме - № 127 від 28 січня 2009 року та № 2/82 від 17 листопада 2010 року. Однак, такі вимоги відповідачем виконані не були.

Відповідно до підпункту 20.1.28 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов Ужгородського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області підлягає до задоволення, оскільки, на момент розгляду адміністративної справи за ОСОБА_2 рахується податковий борг у сумі 4271,37 грн., який не сплачений до бюджету та підлягає до стягнення.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву Ужгородського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ужгородської об'єднаної державна податкова інспекція до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у сумі 4271,37 грн - задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь державного бюджету заборгованість у сумі 4271 (чотири тисячі двісті сімдесят одна) грн. 37 коп.

3. Виконавчий лист видати після набрання, відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постановою законної сили в порядку, визначеному частиною 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.Д. Андрійцьо