Справа № 200/4020/14-а(2а/200/188/14)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
"03" червня 2015 р.справа № 200/4020/14-а(2а/200/188/14)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.
суддів: Сафронової С.В. Поплавського В.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська
на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-
17 березня 2014 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська (далі відповідач), в якому просив визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи», з 27 серпня 2012 року із зменшенням пенсійного віку на 8 років. Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 27 серпня 2012 року та провести нарахування призначеної пенсії у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позов обґрунтовано тим, що позивач приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та перебував у зоні відчуження з 15 вересня 1987 року по 30 вересня 1987 року, що підтверджується Витягом з протоколу засідання комісії №247 від 23 червня 1998 року. Крім того, відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 року № 501 «Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а потім і п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював в зоні відчуження, встановленого зразка.
Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2014 року позов задоволено частково. Визнано неправомірним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська №42 від 19 жовтня 2012 року, №14 від 05 квітня 2013 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку на 8 років згідно п.1 ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов`язавши відповідача виплатити на користь ОСОБА_1 всю суму пенсії з часу звернення за призначенням пенсії з 12 вересня 2012 року.
Постанова суду мотивована тим, що надані позивачем документи підтверджують факт роботи позивача у зоні відчуження і достатніми для призначення пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому відмова відповідача у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років згідно наданих документів є безпідставними.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи та згідно виданого 10 лютого 2012 року Дніпропетровською обласною державною адміністрацією посвідчення серії НОМЕР_1 є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у 1987 році, 2 категорії (а.с. 9)

12 вересня 2012 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська із заявою про призначення йому пенсії як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії із зменшенням пенсійного віку на 8 років відповідно до вимог ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом від 14 січня 2013 року №87/12-20 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що рішенням комісії по призначенню та перерахункам пенсій №42 від 19 жовтня 2012 року відмовлено в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, посилаючись на те, що період перебування позивача в зоні відчуження (с. Бобер) з 15 вересня 1987 року по 30 вересня 1987 року згідно довідки наданою Будівельним управлінням №4 ПАТ «Укргазбуд» №4 від 29 березня 2012 року та актом перевірки від 21 вересня 2012 року не підтверджується, тому відсутнє право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

16 січня 2013 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Листом від 18 березня 2013 року №884/12/20 відповідач повідомив, що в документах пенсійної справи наявна копія Витягу із протоколу №247 від 23 червня 1998 року засідання Комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, де зазначено, що позивач приймав участь у роботах в с. Бобер з 15 вересня 1987 року по 30 вересня 1987 року. Оскільки с. Бобер відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року №106 відноситься до зони відчуження, тому Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було направлено запит №1815/08-07 від 29 січня 2013 року до Міністерства соціальної політики України на Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з проханням надати документ, на підставі якого підтверджено участь позивача у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в с. Бобер з 15 вересня 1987 року по 30 вересня 1987 року та повідомлено, що у разі доопрацювання вище зазначених документів додатково буде розглянуто питання на комісії терміну призначення пенсії.

Листом від 26 квітня 2013 року №1400/12/20 відповідач повідомив, що в отриманому листі Міністерства соціальної політики України від 04 березня 2013 року №228/20/112-13 було підтверджено позивачу статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2, але в зазначеній довідці відсутні підстави видачі, тому відсутнє право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Листом Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23 жовтня 2013 року №22080/09/30 було повідомлено, що враховуючи неодноразові звернення для остаточного вирішення питання визначення мого права на пенсію за віком згідно із ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було зроблено запит до Пенсійного фонду України та надано для розгляду документи, наявні в пенсійній справі.

Проте, Пенсійний фонд України у відповідь на запит повідомив, що немає підстав для призначення позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно наданих документів.

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ч.3 ст.65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів, - передбачено зменшення пенсійного віку на 8 років.

В п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 р. № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Отже, відповідно до п.7 вказаного Порядку, підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 04 червня 1987 року працював на посаді водія в Будівельному управлінні №4 тресту «Укрсхіднафтогазбуд», на теперішній час Будівельне управління №4 м. Дніпропетровськ Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд».

Згідно з наказом №97-к-37 від 04 серпня 1987 року був відкомандирований з посади водія до смт. Поліське Київської області з 15 вересня 1987 року по 30 вересня 1987 року (а.с.21-21).

З довідки Будівельного управління №4 м. Дніпропетровська Акціонерного товариства фірма «Ургазбуд» від 24 квітня 2012 року №1/5 вбачається, що «на основании решения правительствиной комисии СССР от 23 ноября 1986 года и Постановления Совета Министров УССР от 08 апреля 1987 года №108 «О мерах по созданию нормальних условий жизни и деятельности населения Киевской области, которые проживают в населенных пунктах, прилегающих к 30 ти километровой зоне ЧАЭС». Производственному объеденению «Укргазстрой» Миннефтегазстроя СССР было поручено строительство газопровода Иванково-Полесское диаметром 325 км протяженностью 49,56 км с частичным прохождением через зону отчуждения (зону особого контроля с. Бобер)».

Факт перебування позивача у період з 15 вересня 1987 року по 30 вересня 1987 року у зоні відчуження також підтверджується довідкою Будівельного управління №4 м. Дніпропетровська Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» №4 від 29 березня 2012 року по формі, затвердженої Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09 березня 1988 року та довідкою №5 від 24 квітня 2012 року.(а.с.15, 16)

Крім того, як вбачається з довідок №95 від 22 листопада 1992 року та №5 від 24 квітня 2012 року позивач отримував заробітну плату у збільшеному розмірі, за період роботи для ліквідації наслідків аварі на Чорнобильській АЕС. (а.с.15, 17)

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності відмови Управління ПФУ у призначенні пенсії позивачу виходячи з наступного.

Згідно із п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2007 року № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року не менше 5 календарних днів, а у 1987 року не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору серія А при цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору «Перереєстровано» і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи Дніпропетровською обласною державної адміністрацією 10 лютого 2012 року ОСОБА_1 видано посвідчення відповідного зразка, відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2007 року №51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що свідчить про участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював в зоні відчуження.

Щодо твердження відповідача у листі від 26 квітня 2013 року №1400/12/20 про те, що в довідці від 22 листопада 1992 року №95, якою було підтверджено ОСОБА_1 статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відсутні підстави її видачі, колегія суддів вважає за необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Враховуючи норми статті 46 Конституції України, не зазначення в довідці підстав її видачі, при цьому підтвердження зазначених у ній відомостей іншими документами, не може бути підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на призначення пенсії.

Між тим, відповідно до частин 1,2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що довідка видана Будівельним управлінням №4 ПАТ «Укргазбуд» №4 від 29 березня 2012 року ніким не відкликалась та нечинною не визнавалась, та з огляду на не доведеність відповідачем фактичним обставинами справи правомірності прийняття рішення №42 від 19 жовтня 2012 року, колегія суддів приходить до висновку щодо неправомірності вказаного рішення.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський