Справа № 816/5123/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

10 червня 2015 року м. Київ К/800/60930/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Васильченко Н.В.,
Смоковича М.І.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом Полтавського філіалу Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області про визнання нечинною та скасування постанови, за касаційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2013 року Полтавський філіал Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати нечинною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області № П-43-13-10 від 06.08.2013.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 5 вересня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. Скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області № П-43-13-10 від 06.08.2013.

У касаційній скарзі Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

У запереченні на касаційну скаргу Полтавський філіал Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція», посилаючись на законність постанови суду апеляційної інстанції, просить залишити її без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011, на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 187 від 19.11.2012, наказу начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області № 236 від 16.07.2013, заяви ОСОБА_4 від 03.07.2013 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області проведена перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_5, ОСОБА_6 на об'єкті будівництва «реконструкція квартири № 19 з розподілом на дві квартири по АДРЕСА_1». За результатами вказаної перевірки складено акт від 26.07.2013, у якому зафіксовано факт виявлення самовільної реконструкції квартири № 19 з розподілом на дві квартири по АДРЕСА_1, в зв'язку з відсутністю документу, що надає право на виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також вказано, що Полтавським філіалом Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» замовникам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 передано проектну документацію для виконання будівельних робіт на вказаному об'єкті, яка розроблена з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: не вірно кваліфіковано об'єкт будівництва, адже реконструкція відповідно до абз. 2, п. 3.10 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» передбачає збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій, натомість по факту виконуються роботи з нового будівництва, чим порушено вимоги п. 4.2, п. 4.3 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

29.07.2013 відповідачем складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № П-368-13 та припис № 189 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Розглянувши матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності - протокол та акт, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області прийнято спірну у цій справі постанову № П-43-13-10 від 06.08.2013 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою Полтавський філіал Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 1 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у розмірі 103230 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи постанову № П-43-13-10 від 06.08.2013 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 41 Закону У країни «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 (далі - Закон № 3038-VI від 17.02.2011) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом пункту 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 (далі - Порядок № 553 від 23.05.2011), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Зазначаючи, що перевірка проводилась за відсутності представника позивача, суд вказав про недотримання відповідачем вказаних вимог цього Порядку № 553 від 23.05.2011.

Стаття 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» № 208/94-ВР від 14.10.1994 (далі - Закон № 208/94-ВР від 14.10.1994) встановлює відповідальність суб'єктів містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, та суб'єктів містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів, тощо.

Згідно з абзацом 2 частини 1 вказаної статті цього Закону, на яку посилався відповідач у спірній постанові про накладення штрафу, суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження категорії складності об'єкта будівництва: проектна організація - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

У частині 2 статті 4 Закону України № 3038-VI від 17.02.2011 визначено, що суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Замовником, згідно статті 1 вказаного Закону, є фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Згідно акта від 26.07.2013 перевірка проводилась у присутності замовників будівництва ОСОБА_5 та ОСОБА_6, за результатом проведення якої встановлено факт розроблення позивачем проектної документації з порушенням вимог чинного законодавства.

Тобто, Полтавський філіал Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» притягнуто до відповідальності не як суб'єкта містобудування, який будує або збудував об'єкт будівництва, а як суб'єкта містобудування, який здійснює проектування об'єктів, присутність якого під час проведення перевірки Порядком № 553 від 23.05.2011 не вимагається.

За таких обставин необґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції щодо порушення відповідачем порядку проведення перевірки, визначеної Порядком № 553 від 23.05.2011.

Також безпідставним є висновок апеляційного суду про відсутність у Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області повноважень на складання постанов про накладення штрафу за порушення вимог у сфері містобудівної діяльності.

За змістом пункту 2 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06.04.1995, справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядаються Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Накладати штраф від імені інспекцій мають право керівник Держархбудінспекції та уповноважені ним його заступники, керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники у межах своїх повноважень.

Згідно спірної постанови вона складена за підписом першого заступника начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області, яка є територіальним органом Держархбудінспекції, тобто в межах наданих повноважень.

Що стосується суті виявленого порушення, слід зазначити наступне.

Проектна документація, як визначено у статті 1 Закону № 3038-VI від 17.02.2011, це затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні вирішення, а також кошториси об'єктів будівництва.

Полтавським філіалом Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» за замовлення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розроблено робочий проект на реконструкцію квартири № 19 з розподілом на дві квартири по АДРЕСА_1, який на переконання відповідача розроблено з порушенням, оскільки встановлено факт виконання вказаними особами робіт з нового будівництва.

У пунктах 3.9 та 3.10 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 98 від 03.03.2002 визначені наступні поняття:

нове будівництво - будівництво будинків, будівель, споруд, їх комплексів, що здійснюється з метою створення об'єктів виробничого і невиробничого призначення, а також лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури;

реконструкція - перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об'єктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміну основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо).

Реконструкція передбачає збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Оскільки будинок по АДРЕСА_1, має декілька квартир, а робочий проект виконано щодо реконструкції розташованої у ньому однієї квартири № 19, відсутні підстави вважати такі будівельні роботи новим будівництвом.

Згідно висновку Експертного будівельно-технічного дослідження № 948 від 10.10.2013 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені ОСОБА_7 робочий проект № 18-1-2013 «Реконструкція квартири № 19 з розподілом на дві квартири по АДРЕСА_1» відповідає вимогам ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», а саме в частині його назви, яка була зазначена у всіх вихідних даних, не змінювалась на всіх стадіях проектування та чітко відображає вид будівництва - реконструкцію (проведення перепланування та переобладнання, надбудов з одночасним приведенням показників відповідно до нормативно-технічних вимог).

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в діях Полтавського філіалу Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, відповідальність за які передбачена абзацом 2 статті 2 Закону № 208/94-ВР від 14.10.1994, а відтак про наявність підстав для скасування спірної постанови.

З урахуванням описаного колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для скасування постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області № П-43-13-10 від 06.08.2013, проте лише з підстав відсутності в діях позивача складу правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного суду України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області відхилити, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235 - 244-2 КАС України.

Судді: