Справа № 826/20456/14
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Федотова І.В.,

ОксененкаО.М.,

при секретарі : Агаркові Б.М.

за участю: представника позивача ОСОБА_3.(договір від 12.01.2015р.),

представника позивача ОСОБА_4.(довіреність від 08.07.2014р.),

представника відповідача Башарова В.Є.(довіреність від 29.05.2015р.),

представника відповідача Цуканової С.Г.(довіреність від 01.10.2014р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Гончарова Сергія Івановича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_8 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Гончарова Сергія Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Національний банк України, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ», про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним адміністративним позовом, в якому, з урахуванням подальшого уточнення позовних вимог, просила визнати незаконними дії відповідачів щодо повідомлення її листом від 02 грудня 2014 року про визнання правочину нікчемним; визнати протиправною бездіяльність відповідачів при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за її вкладом в ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" за договором банківського вкладу (депозиту) "Планер" від 04 липня 2014 року №44763; визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо невключення її до Переліку вкладників та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" за рахунок Фонду; зобов'язати відповідачів включити позивача до Переліку вкладників та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" за рахунок Фонду, а також зобов'язати Фонд здійснити виплату (відшкодувати кошти) за її вкладом в ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" за рахунок Фонду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2015 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо невключення ОСОБА_8 до переліку вкладників ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; зобов'язано Уповноважену особу включити позивача до переліку вкладників ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та зобов'язано Фонд гарантування включити позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на необґрунтованість, необ'єктивність судового рішення, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. На обґрунтування апеляційних скарг відповідачі зазначають, що договір банківського вкладу від 04 липня 2014 року №44763, укладений між ПАТ « КБ «Український фінансовий світ» та ОСОБА_8, є нікчемним та не породжує жодних обов'язків для відповідачів.

В судовому засіданні представники відповідачів доводи апеляційних скарг підтримали і просили їх задовольнити, в той час, як представники позивача проти цього заперечували, просили залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Представники третіх осіб були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, однак, до суду не прибули, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що між ОСОБА_8 (вкладник) та ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Планер" від 04 липня 2014 року №44763, за яким банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 190 000,00 грн. у тимчасове строкове користування на строк до 06 серпня 2014 року та зобов'язується сплачувати проценти за його користування.

На підтвердження виконання своїх зобов'язань щодо внесення коштів на рахунок позивач надала суду квитанцію № ТR.59060.1863.35 від 04 липня 2014 року. Фактична наявність коштів на депозитному рахунку №44763 підтверджується довідкою про рух коштів по рахунку клієнтів, що надані суду Уповноваженою особою.

Проте, постановою Правління Національного банку України від 10 листопада 2014 року №717 постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ".

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 13 листопада 2014 року №119 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 13 листопада 2014 року та призначено Гончарова С.І. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію третьої особи строком на 1 рік з 13 листопада 2014 року по 12 листопада 2015 року.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 21 листопада 2014 року Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ"; для отримання коштів вкладники ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" з 21 листопада по 31 грудня 2014 року включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПАТ "Альфа-Банк"; виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частиною першою статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 1 та частини третьої статті 12 цього Закону виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду і має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Частина перша статті 26 Закону визначає, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Позивач зазначала, що, дізнавшись про невключення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, вона звернулась до Уповноваженої особи та Фонду 08 та 09 грудня 2014 року, відповідно, із заявою про включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок Фонду, та забезпечення виплати відшкодування.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Частина шоста статті 27 Закону визначає, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Позивачка не була включена до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв'язку з нікчемністю договору банківського вкладу від 04 липня 2014 року №44763, що вона вважає протиправним.

Так, згідно з частиною другою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті, яка, в свою чергу, визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Як установлено судом і не є спірним, ОСОБА_8 не включено до переліку вкладників у зв'язку з визнанням нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) "Планер" від 04 липня 2014 року №44763 на підставі статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та статті 228 Цивільного кодексу України, з посиланням на те, що вказаний правочин порушує публічний порядок та спрямований на незаконне заволодіння майна держави.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

В силу положень, частини 2, статті 228 Цивільного кодексу України визнання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи наявність підстав для визнанням нікчемним договору вкладу, передбачених п.п. 2, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа посилалася на те, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надходили внаслідок так званого «дроблення» рахунку іншого клієнта, розмір якого становив значно більше, ніж 200000 грн.

Проте, як вірно зазначає суд першої інстанції, належних доказів для такого висновку суду не надано, в той час, як відповідно до ч. 1 ст. 26 та ч. 1 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», обов'язок Уповноваженої особи щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами безпосередньо, пов'язаний із наявністю у позивача статусу вкладника банку, який, в свою чергу, обумовлюється наявністю дійсного договору банківського вкладу.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Уповноваженою особою не визначено конкретної підстави нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що передбачені у частині третій статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", як не доведено і того, що у зв'язку із укладанням вказаного договору третя особа стала неплатоспроможною або позивач та банк є пов'язаними особами.

За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованими посилання Уповноваженої особи на ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як на підставу для віднесення договору банківського вкладу від 04 липня 2014 року № 06/1237-2014 до нікчемних правочинів.

За змістом абзацу 1 ч. 2 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину встановлена законом (нікчемний правочин), визнання його недійсним судом не вимагається.

Відповідно до абзацу ч. 2 ст. 215 ЦК України у випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Цивільним кодексом України не передбачено можливості визнання судом дійсним правочину, який є нікчемним в силу ч. 3ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Як наголошувалось вище, в силу положень частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Відповідного судового рішення про визнання недійсним договору банківського вкладу (депозиту) "Планер" від 04 липня 2014 року №44763 суду не надано.

Таким чином, судова колегія погоджує висновок суду першої інстанції з приводу того, що Уповноваженою особою не обґрунтовано належним чином законність підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу, як наслідок, не доведено наявність правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта щодо втручання у даному випадку у дискреційні повноваження Фонду, як суб'єкта владних повноважень, оскільки, як вірно зазначає суд першої інстанції, відсутній інший дієвий спосіб захисту порушеного права позивача.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо зобов'язання Фонду включити ОСОБА_8 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки такі вимоги є передчасними з огляду на відсутність відомостей про ОСОБА_8 у Переліку вкладників, наявність якої є передумовою для її включення до Загального реєстру вкладників.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріплених ч. 3 ст.2 КАСУ критеріями, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

Отже, висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог до Фонду щодо включення позивача до Загального реєстру вкладників є передчасним та таким, що суперечить нормам матеріального права, тому судове рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Гончарова Сергія Івановича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - задовольнити частково .

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2015 року в адміністративній справі №826/20456/14 в частині задоволення позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо зобов'язання включення ОСОБА_8 до Загального реєстру вкладників - скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_8 відмовити.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Постанова в повному обсязі виготовлена 10 червня 2015 року.

Головуючий суддя: Л.В.Губська

Судді: О.М. Оксененко

І.В. Федотов

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Оксененко О.М.

Федотов І.В.