Справа № 826/4026/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 червня 2015 року № 826/4026/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Київського міського центру зайнятості
до Театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр юного глядача на Липках»
про стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Київського міського центру зайнятості (далі по тексту - КМЦЗ) до Театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр юного глядача на Липках» (далі по тексту - ТВЗК «Київський академічний театр юного глядача на Липках») про стягнення незаконно отриманих коштів у розмірі 5 836,08 грн.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у судовому засіданні та просив задовольнити у повному обсязі з підстав, вказаних у адміністративному позові.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, правової позиції щодо даного позову не надав.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, керуючись ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2014 року ОСОБА_1 зареєструвався в Деснянському районному центрі зайнятості (далі РЦЗ) як такий, що шукає роботу.

З даного приводу відповідач подав заяву до РЦЗ з проханням надати статус безробітного від 24.10.2014 року, в якій особисто повідомив службу зайнятості про те, що він не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі: не забезпечує себе роботою самостійно; пенсію на пільгових умовах та за вислугу років не отримує; не є суб'єктом підприємницької діяльності; не отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного (6-річного) віку; допомогу, компенсацію та/або надбавку по догляду за дитиною-інвалідом, інвалідом І групи, особою похилого віку яка потребує стороннього догляду або досягла 80-річного віку; грошове забезпечення як батьки-вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки; грошову допомогу по догляду за інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, який потребує постійного стороннього догляду; не є членом селянського господарства; не є фермером або членом фермерського господарства; не навчається на денній (очній) формі навчання, де власноручно поставив свій підпис.

На підставі Наказу Голосіївського РЦЗ № НТ141030 від 30.10.2014 року, згідно зі ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року № 5067-VI (далі по тексту - Закон № 5067-VI), Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ (далі по тексту - Закон № 1533-ІІІ), п. 2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 20 листопада 2000 року № 307, відповідачу був наданий статус безробітного з 24.10.2014 року та призначено виплату по безробіттю.

З метою отримання повної інформації про діяльність та доходи отримані відповідачем, за територіальністю Печерським районним центром зайнятості на запит Деснянського РЦЗ було здійснено перевірку ТВЗК «Київський академічний театр юного глядача на Липках», за результатами якої складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення 18.12.2014.

Зазначеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 працював у ТВЗК «Київський академічний театр юного глядача на Липках» з 13.08.2013 по 09.10.2014 (наказ про звільнення від 09.10.2014). Причина звільнення - за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України), при цьому у трудовій книжці ОСОБА_1 було зазначено, що його було звільнено за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.31 Закону № 1533-ІІІ тривалість виплати допомоги по безробіттю, матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації скорочується на строк до 90 календарних днів у разі: 1) звільнення з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин або за угодою сторін (на 90 календарних днів).

Згідно абз.2,3 пп.2.4 п. 2 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 20.11.2000 № 307, виплата допомоги по безробіттю особам, звільнених з останнього місця роботи чи служби за власним бажанням без поважних причин, у перші 90 календарних днів не здійснюється, а починається з 91 календарного дня у розмірі 80 % до визначеного терміну.

Особам, звільненим з останнього місця роботи за угодою сторін, виплата допомоги по безробіттю починається з дня її призначення у розмірі 100 % до визначеного терміну, а саме з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості відповідно до п.3 ст. 22 Закону № 1533-ІІІ.

Отже, особам, які були звільнені з останнього місця роботи за угодою сторін виплата допомоги по безробіттю скорочується на 90 календарних днів, починаючи з 271 днів.

Наказом від 30.12.2014 № НТ141230 ОСОБА_1 було припинено виплати.

На виконання наказу від 31.12.2014 № 3337 про повернення коштів за рахунок роботодавця було проведено перерахунок страхових виплат безробітного за період з 31.10.2014 по 19.12.2014, що становить 5836,08 грн., у зв'язку з чим на адресу ТВЗК «Київський академічний театр юного глядача на Липках» було надіслано повідомлення про необхідність відшкодування незаконно виплачених коштів.

Оскільки відповідачем дані кошти сплачені не були, позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення незаконно отриманих коштів у розмірі 5836,08 грн.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Окружний адміністративний суд м. Києва дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача, зважаючи зокрема на наступне.

Відповідно до п.18 ч.2 ст.22 Закону № 5067-VI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Згідно ч.2 ст.35 Закону № 1533-ІІІ роботодавець зобов'язаний: 1) під час перевірки правильності використання коштів Фонду та достовірності поданих роботодавцем даних, зазначених у пункті 2 цієї частини, надавати посадовим особам територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, необхідні документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірки; 2) подавати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в установленому порядку відповідно до законодавства відомості про: прийняття на роботу працівників; розмір заробітної плати та використання робочого часу працівників; виплату застрахованим особам допомоги по частковому безробіттю; використання коштів Фонду за іншими визначеними цим Законом напрямами.

Відповідно до п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) підставами припинення трудового договору є угода сторін або розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що угода про припинення трудового договору згідно з п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України укладається між сторонами трудового договору, яким є працівник і власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, а рішення про розірвання трудового договору приймається власником або органом управління підприємства, установи, організації, який наділений такими повноваженнями.

Згідно ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Так, з наявних матеріалів справи вбачається, що у відповідності до наказу від 09.10.2014 № 192-к ТВЗК «Київський академічний театр юного глядача на Липках», ОСОБА_1 - актора драми першої категорії артистичного складу, 09.10.2014 року звільнено за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, при цьому у трудову книжку 15.09.2014 був внесений запис за підписом помічника директора про звільнення останнього за угодою сторін - ст.36 п.1 ч.1 КЗпП України.

У зв'язку з тим, що виплата допомоги по безробіттю призначається на підставі запису про звільнення у трудовій книжці безробітного, а роботодавцем було внесено запис, який не відповідає наказу про звільнення від 09.10.2014 № 192-к, виплата допомоги по безробіттю ОСОБА_1 не була вчасно скорочена як того вимагає законодавство, тому, як наслідок виникла переплата у сумі 5 836,08 грн.

Згідно п. 8 ч. 1 Закону № 1533-ІІІ виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Відповідно до ч.2 ст 36 Закону № 1533-ІІІ застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно ч. 3 ст. 36 Закону № 1533-ІІІ сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Так як за результатами перевірки встановлено, що запис у трудовій книжці про звільнення ОСОБА_1, на підставі якого відбувалося призначення виплат допомоги по безробіттю, є недостовірними саме з вини роботодавця - ТВЗК «Київський академічний театр юного глядача на Липках», при цьому станом на момент розгляду справи не надано доказів сплати відповідачем заборгованості в сумі 5 836,08 грн., суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр юного глядача на Липках» (01021, м. Київ, вул. Липська, буд. 15/17, ) на користь Київського міського центру зайнятості (вул. Жилянська, 47-Б, м. Київ, 01033 МСП 01601, р/р 0001, Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, код 03491091) незаконно отримані кошти у розмірі 5836,08 грн. (п'ять тисяч вісімсот триста шість гривень 08 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур