Справа № 825/1261/15-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1261/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д.В.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Грищенко В.Е., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року Ріпкинська районна державна адміністрація Чернігівської області звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування вимоги. Свої вимоги мотивує тим, що займаючись педагогічною роботою, працівники не перевищили 240 годин, встановлених спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України від 28.06.1993 року № 43 та не порушили дозволу на зайняття педагогічною роботою, наданого згідно розпорядження голови Ріпкинської районної державної адміністрації від 09.09.2014 № 90-OC, а тому вимога відповідача є протиправною та підлягає скасуванню.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року задоволено вказаний позов. Визнано протиправною та скасовано вимогу Чернігівської міжрайонної державної фінансової інспекції від 03.04.2015 року № 7-18/382 «Щодо усунення порушень законодавства».

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Державна фінансова інспекція в Чернігівській області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

Відповідно до ухвали Ріпкинського районного суду від 02.02.2015 року в справі № 743/111/15-к (а.с. 9) на підставі направлення на проведення ревізії, виданого Чернігівською міжрайонною державною фінансовою інспекцією 09.02.2015 року за № 17, головним державним фінансовим інспектором Чернігівської міжрайонної державної фінансової інспекції Сенченко В.В. проведено позапланову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Ріпкинської районної державної адміністрації за період з 01.09.2014 року по 22.01.2015 року.

За результатами вказаної ревізії складено акт ревізії від 04.03.2015 року № 7-24/4 (а.с. 12-18), за змістом якого ревізією встановлено факт неправомірної виплати заробітної плати за фактично невідпрацьований час, що виявлено шляхом співставлення табелів обліку робочого часу з особовими картками нарахування заробітної плати працівників навчальних закладів відділу освіти, за результатом якого працівникам зайво нараховано та виплачено заробітної плати за фактично не відпрацьований час на загальну суму 5036,49 грн., чим завдано матеріальної шкоди (збитків) Ріпкинської районної державної адміністрації.

У зв'язку з тим, що під час проведення контрольного заходу виявлені порушення не усунуті у повному обсязі згідно з п. 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» начальнику Ріпкинської РДА Чернігівської області направлений лист від 03.04.2015 року № 7-18/382, в якому містяться обов'язкові вимоги щодо усунення порушень законодавства, а саме:

1. Опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства, у тому числі відшкодувати збитки, завдані зазначеними порушеннями, в установленому законодавством порядку.

2. Розглянути питання про притягнення працівників установи, винних у зазначених порушеннях, до встановленої законодавством відповідальності.

Для усунення зазначених порушень законодавства пропонує:

- стягнути з винних осіб у порядку, встановленому статтями 130-136 Кодексу законів про працю України, завдану райдержадміністрації матеріальну шкоду у розмірі 5036,49 грн.

Не погоджуючись з вказаною вимогою, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011, Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, Державна фінансова інспекція в Чернігівській області пред'явила спірну вимогу до Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області, яка вказує на виявлені збитки, їх розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року (справа № 21-40а14) та від 13 травня 2014 року (реєстраційний номер рішення 38963261).

За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованим заявлений позов.

Таким чином, колегія суддів вважає неправильним висновок суду першої інстанції про те, що вимоги позовної заяви є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За вказаних обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а тому вона є такою, що підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Чернігівській області - задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування вимоги відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.