Справа № 2а/0470/4635/12
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року м. Київ К/800/67119/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі Бухтіярової І.О., Костенка М.І., Приходько І.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2014 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014 року

у справі № 2а/0470/4635/12

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торіс-Плюс» (далі - позивач, ТОВ «Торіс-Плюс»)

до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - відповідач, Лівобережна ОДПІ м. Дніпропетровська)

про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «Торіс-Плюс» звернулось у квітні 2012 року до суду з адміністративним позовом до Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська, у якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просило: скасувати рішення № 36566/10/28-215 від 11.11.2011 року про невизнання податкової звітності позивача з податку на додану вартість за жовтень 2011 року податковою декларацією; зобов'язати відповідача прийняти податкову декларацію позивача з податку на додану вартість за жовтень 2011 року датою її фактичного отримання, тобто 08.11.2011 року; зобов'язати відповідача відобразити показники (дані) податкової декларації позивача з податку на додану вартість за жовтень 2011 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку позивача; зобов'язати відповідача у десятиденний строк з дня отримання судового рішення у даній справі, яке набрало законної сили, подати звіт про виконання судового рішення у даній справі.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014 року, позов задоволено частково: скасовано рішення Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська від 11.11.2011 року № 36566/10/28-215 про невизнання податкової звітності ТОВ «Торіс-Плюс» з податку на додану вартість за жовтень 2011 року податковою декларацією; визнано податкову декларацію ТОВ «Торіс-Плюс» з податку на додану вартість за жовтень 2011 року поданою у день фактичного її отримання органом держаної податкової служби, тобто 08.11.2011 року з відображенням показників даної податкової звітності у порядку та у спосіб, визначений нормами законодавства України. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить визнати рішення суду першої інстанції таким, що втратило законну силу, скасувати рішення суду апеляційної інстанції та закрити провадження у справі. Вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач у своїх запереченнях на касаційну скаргу зазначає, що рішення судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими, прийнятими з дотриманням норм матеріального та процесуального права, вважає касаційну скаргу відповідача необґрунтованою, а тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України, судом першої інстанції було замінено первинного відповідача правонаступником у зв'язку із реорганізацією Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби на Лівобережну об'єднану державну податкову інспекцію м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

Справу розглянуто у попередньому судовому засіданні відповідно до ст. 2201 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.03.2005 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради ТОВ «Торіс-Плюс» зареєстровано як юридична особа, за адресою: м. Дніпропетровськ, Індустріальний район, вул. Журналістів, буд. 9-Д, кім. 311, перебуває на обліку як платник податків у Лівобережній ОДПІ м. Дніпропетровська та згідно свідоцтва від 24.01.2006 року № 04346084 був платником податку на додану вартість, яке було анульовано рішенням Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська від 27.07.2011 року № 1078.

08.11.2011 року на адресу податкового органу позивачем було надіслано засобами поштового зв'язку податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2011 року.

Рішенням відповідача від 11.11.2011 року, оформленим листом № 36566/10/28-215, зазначена податкова декларація позивача з податку на додану вартість за жовтень 2011 року не визнана податковою звітністю, з підстав наявності рішення про анулювання свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість - ТОВ «Торіс-Плюс» з 25.07.2011 року.

Суди першої та апеляційної інстанцій вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги, з чим погоджується суд касаційної інстанції, виходили з наступного.

Відповідно до п. 49.11 ст. 49 Податкового кодексу України (далі - ПК України) орган державної податкової служби зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови у разі подання таким платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог п. 49.3 та п. 48.4 ст. 48 ПК України.

Відповідно до п. 49.15 ст. 49 ПК України податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання податковим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Положеннями п. 48.3 ст. 48 ПК України встановлено, що податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

За приписами п. 48.4 ст. 48 ПК України в окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Відповідно до п. 48.7 ст. 48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених п. 46.4 ст. 46 цього Кодексу.

Пунктом 49.9 статті 49 ПК України встановлено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2012 року у справі № 2а/0470/16408/11, яка набрала законної сили 18.02.2014 року, визнано протиправним та скасовано рішення податкового органу від 27.07.2011 року № 1078 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість - ТОВ «Торіс-Плюс», що слугувало підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про відмову у прийнятті (невизнання) податкової декларації позивача з податку на додану вартість за жовтень 2011 року.

За встановлених обставин колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку щодо протиправності оскаржуваного рішення відповідача про невизнання податкової декларації позивача з податку на додану вартість за жовтень 2011 року, як наслідок його скасування, оскільки законні підстави на момент його прийняття були відсутні.

Крім того, колегія суддів погоджується з позицією судів попередніх інстанцій щодо передчасності позовних вимог в частині зобов'язання відповідача прийняти податкову декларацію ТОВ «Торіс-Плюс» з податку на додану вартість за звітний податковий період жовтень 2011 року в якості податкової звітності без застосування штрафних санкцій, з огляду на наступне.

Положеннями п. 49.13 ст. 49 ПК України визначено, що у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Таким чином, судами попередніх інстанцій вірно зауважено, що податкова декларація позивача з податку на додану вартість за період жовтень 2011 року з додатками вважається прийнятою у день її фактичного отримання відповідачем в силу закону, а показники такої декларації підлягають перевірці податковим органом в порядку, визначеному ПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що суди попередніх інстанцій правомірно частково задовольнили позовні вимоги ТОВ «Торіс-Плюс».

За таких обставин та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до п. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220-231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - відхилити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014 року у справі № 2а/0470/4635/12 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підпис (підпис) І.О. Бухтіярова
Судді: підпис (підпис) М.К. Костенко
Помічник судді підпис (підпис) І.В. Приходько