Справа № 826/4551/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 травня 2015 року № 826/4551/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту також - позивач) з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі також - відповідач1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича (надалі також - відповідач2), в якому з урахуванням заяви про зміну вимог просив:

- визнати протиправною (незаконною) бездіяльність відповідача -1 щодо не включення позивача - ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичним особам, за вкладом за Договором банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» № 41982 від 26 червня 2014 року;

- визнати протиправною (незаконною) бездіяльність відповідача -2 - щодо не включення позивача - ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичним особам за вкладом за Договір банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» № 41982 від 26 червня 2014 року;

- зобов'язати відповідача2 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо вкладника - позивача - ОСОБА_1, стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів у розмірі 180 000,00 гривни ( сто вісімдесят тисяч) гривень за вкладом за Договором банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР № 41982 від 26 червня 2014 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичним особам;

- зобов'язати відповідача1 - включити позивача - ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичним особам, за вкладом за Договором банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» № 41982 від 26 червня 2014 року у розмірі 180 000,00 гривни ( сто вісімдесят тисяч) гривень.

- компенсацію витрат на сплату судового збору у розмірі 73,08 грн. присудити на користь позивача - ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є вкладником Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а відтак має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок банку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачі проти задоволення позову заперечували з мотивів необґрунтованості та безпідставності.

09.04.2015р. в судовому засіданні за згодою сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з огляду про наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 уклав з Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ» () (далі за текстом «Банк») Договір банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» № 26 червня 2014 року за № 41982 (далі за текстом «Договір про вклад»).

Згідно п.2.3.1. цього Договору про вклад позивач («Вкладник» за Договором про вклад) зобов'язався на протязі трьох днів з дати укладання цього Договору про вклад внести готівкою або безготівковим шляхом суму вкладу на вкладний (депозитний ) рахунок. Внесення суми вкладу оформляється відповідним розрахунково-касовим документом, який підтверджує внесення (перерахування) грошових коштів та зберігається у Вкладника.

У свою чергу згідно п.2.1.1. цього Договору про вклад Банк зобов'язується відкрити вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 та прийняти вклад.

Пунктом 1.1 цього Договору про вклад передбачено, що Банк приймає від Вкладника грошові кошті в сумі 180 000,00 гривни (сто вісімдесят тисяч) у тимчасове строкове користування на строк до 28.07.2014 року (дата повернення вкладу).

Як зазначає позивач, платіжне доручення № ТК.56272.399.372 від 26.06.2014 року є підтвердженням виконання сторонами договору своїх зобов'язань, а саме відкриття рахунку та зарахування на нього грошових коштів у розмірі 180 000,00 гривен згідно умов Договору про вклад.

В подальшому, позивач звернувся з письмовою заявою вх. №337 до Уповноваженій особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Гончарова Сергія Івановича та до Фонду гарантування вкладів фізичним особам.

За наслідком розгляду заяви позивача, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Гончаров Сергій Іванович надав відповідь за № 001/ 3046 від 22.12.2014р., з якого вбачається, що він не включив позивача до Переліку вкладників у зв'язку з тим, що Договір банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» від 26 червня 2014 року за № 41982 операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними відповідно до вимог ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452 від 23.02.2012 року та ст.228 Цивільного кодексу України.

Позивач не погоджуючись з позицією відповідачів, вважаючи, що їхніми діями та рішеннями порушені його права та законні інтереси, зокрема відповідачем-2 допущено протиправну бездіяльність, що проявилась у не включенні позивача до цього Переліку осіб, які мають право на отримання відшкодування за рахунок Фонду; відповідач-1 своїм рішенням по затвердженню Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, не з'ясував обставини щодо виключення позивача із кола осіб, які мають права на відшкодування, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва.

В ході судового розгляду підтверджено, що Постановою Правління НБУ від 14.08.2014 року №491 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних» та Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.08.2014 року № 69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «УФС», Банк віднесено до категорії неплатоспроможних і на період з 15.08.2014 року по 15.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію.

У зв'язку з тим, що головний офіс ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» розташований у зоні проведення Антитерористичної операції за адресою: м. Донецьк, проспект Миру, 56, 83050, місцезнаходження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича було змінено на наступне: м. Київ, вул. Сергія Струтинського, 8, 01014.

Постановою Правління Національного банку України від 10.11.2014 року № 717 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» та Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.11.2014 року № 119 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» відкликано банківську ліцензію ПАТ «КБ «УФС» і розпочата процедура ліквідації Банка. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» строком на 1 рік, тобто з 13.11.2014 року по 12.11.2015 року, призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків - Гончарова Сергія Івановича.

В подальшому, 18.11.2014 р. Уповноваженою особою Фонду видано наказ № 6 «Про визнання нікчемними транзакцій та правочинів», відповідно до якого визнано нікчемними договори, зазначені у додатку. Наказ прийнятий з посиланням на положення п. 6. ч. 2 ст. 37, ч. 2 та 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на підставі висновків комісії з визнання нікчемними правочинів, а також зважаючи на рішення Виконавчої дирекції Фонду (протокол № 237/14 від 18.11.2014 р.). Додаток № 1 до цього наказу є перелік правочинів, які визнані нікчемними. Згідно з наказом визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, що додається, до якого включено і договір вкладу, укладений між позивачем та Банком.

До наказу також залучено виписку із протоколу засідання виконавчої дирекції Фонду від 18.11.2014 р. № 237/14 відповідно до якого виконавча дирекція Фонду вирішено погодити рішення Уповноваженої особи Фонду про тимчасове обмеження (блокування) виплат по деяким записам у базі даних про вкладників, що були внесені у період з 01.07.2014 р. по 16.07.2014 р., з метою недопущення можливого протиправного відшкодування виплат по зазначеним записам за рахунок коштів Фонду. У протоколі, між іншим, зазначається, що значене збільшення загальної гарантованої суми відбулося в період з 01.07.2014 р. по 16.07.2014 р., коли було укладено договори на відкриття майже 5,7 тис. рахунків на загальну суму 527 700 000 грн.

20.11.2014 Фондом затверджено Загальний реєстр вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

20.11.2014 Фондом оприлюднено оголошення про те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «КБ «УФС». Зазначено, що у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) 13.11.2014 рішення № 119 про початок ліквідації ПАТ «КБ «УФС» Фонд з 21.11.2014 розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. В оголошенні вказано, що для отримання коштів вкладники ПАТ «КБ «УФС» з 21.11.2014 по 31.12.2014 включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АЛЬФА-БАНК» (далі - ПАТ «АЛЬФА-БАНК»).

Виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Відшкодування вкладникам ПАТ «КБ «УФС», які з будь-яких причин не звернуться до банку-агента Фонду в період з 21.11.2014 по 31.12.2014, здійснюватимуться за результатами розгляду їх індивідуальних письмових звернень на адресу Фонду до дня внесення запису про ліквідацію банку як юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб. Для отримання гарантованої суми відшкодування вкладникам необхідно звернутись до ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та пред'явити паспорт і документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер). Відшкодування також виплачуватимуться іншим особам на підставі нотаріально посвідченої довіреності. Для отримання коштів на підставі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям спочатку необхідно звернутися до Фонду. Вказується в оголошенні також, що виплати відшкодувань вкладникам здійснюватимуться в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше 200 тисяч гривень.

В подальшому, листом Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича від 22.12.2014р. №001/3046, зазначено, що виконуючи обов'язки, покладені на Уповноважену особу ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» забезпечено проведення перевірки правочинів, вчинених банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними.

Надалі, з посиланням на положення ч. 1 ст. 215, ч. 1 та ч. 2 ст. 228 ЦК України, зазначено, що оскільки правочин був вчинений позивачем з метою штучного створення обов'язку Фонду гарантування щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів, - такий правочин спрямований на заволодіння державними коштами, а відповідно, порушує публічний порядок. Враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 38 вищезгаданого Закону, Уповноваженою особою повідомлено, що договір банківського вкладу між Банком та позивачем, операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, є нікчемним відповідно до вимог ст. 38 вищезгаданого Закону та ст. 228 ЦК України.

Між тим, 16.12.2014 р. за заявою Уповноваженої особи Фонду було внесено запис до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0017478, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та 15.12.2014 р. зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень.

Незгода позивача з бездіяльністю та рішеннями відповідачів щодо не включення його до Загального реєстру вкладників та зупинення виплат та перерахувань на користь вкладника зумовила звернення останнього до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд виходив із наступного.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (далі - Закон №4452-VI).

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами врегульований статтею 27 Закону №4452-VI.

Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Поряд з цим, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Як встановлено ч. 2 ст. 37 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною 2 ст. 38 Закону №4452-VI визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

В межах судового розгляду справи підтверджено, що з метою виявлення правочинів, які мають ознаки нікчемних, Уповноваженою особою Фонду наказом від 30.10.2014р. було створено Комісію щодо визнання нікчемними правочинів (договорів) банківських вкладів (депозитів).

За результатами роботи вказаної Комісії, 10.11.2014р. було складено протокол, яким запропоновано Уповноваженій особі Фонду на ліквідацію визнати нікчемними правочини (договори), перелік яких наведено в Додатку № 1, який є невід'ємною частиною Протоколу.

З поданих третьою особою документів, встановлено, що під час перевірки, зокрема, було виявлено та зафіксовано, що кошти на депозитний рахунок, відкритий на ім'я позивача, надійшли внаслідок «розбивки» великого вкладу іншого клієнта Банку з метою створення в майбутньому штучного зобов'язання ФГВФО на відшкодування грошових коштів за рахунок держави.

Жодна з сум, що «внесена» позивачем та іншими фізичними особами на депозитні рахунки в цей день не перевищує суму гарантованого державою суми відшкодування фізичним особам відповідно до положень закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Прізвища осіб та інші дані про них, які здійснювали «зняття» грошових коштів як повернення вкладів та здійснювали «внесення» на депозит, становлять банківську таємницю в розумінні ст. ст. 60-62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

В подальшому, з урахуванням висновків Комісії та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 237/14 від 18.11.2014р., Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» було видано наказ №6 «Про визнання нікчемними транзикцій та провочинів».

Поряд з цим, встановлено, що 16.12.2014 року за заявою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» було внесено до ЄРДР за № 0017478, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та 15.12.2014 року зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інші події Дніпровським РУ ГУМВС України в м. Києві за №62831.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

В аспекті викладеного, суд приймає до уваги той факт, що заявляючи позовні вимоги до Уповноваженої особи Фонду та про зобов'язання Фонду, позивач не оскаржує прийняте Уповноваженою особою Фонду рішення та дії щодо віднесення договору між позивачем та Банком до категорії нікчемних, що є обов'язковою передумовою для вирішення питання про надання Уповноваженою особою до Фонду додаткової інформації про позивача.

У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що згідно ст. 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, а вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таким чином, на час розгляду справи наявний факт існування висновку та рішення Уповноваженої особи Фонду щодо нікчемності вказаного договору, дії та рішення щодо чого не оскаржені та не визнані протиправними, що, відповідно, має наслідком втрату коштами на рахунку позивача статусу вкладу, а позивачем - статусу вкладника, у зв'язку з чим на вказані кошти не поширюються гарантії Фонду, оскільки, як вже зазначалося, гарантії Фонду поширюються на кошти вкладників - фізичних осіб, які знаходяться на рахунку за договором вкладу або банківського рахунку.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.09.2012р. за №1548/21860), Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Враховуючи, що перелік вкладників, який складається Уповноваженою особою Фонду, по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального реєстру затверджується Фондом, зважаючи, що у переданому Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» інформація стосовно позивача відсутня, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Реєстру вкладників (Загального реєстру вкладників) Публічного акціонерного товариства публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Пунктом 12 р. II Положення № 14 передбачено, що протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики.

Пунктом 6. р. III Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Оскільки договір № 41982 від 26.06.2014 року, укладений між позивачем та ПАТ «КБ «УФС», визнано на підставі наказу №6 нікчемним, підстави для відшкодування позивачу коштів, внесених на виконання умов даного договору, відсутні, а відтак оскаржувана бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова С.І. щодо не включення ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичним особам, є правомірною.

Також з системного аналізу вищенаведених приписів чинного законодавства та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зобов'язання відповідача2 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо вкладника - позивача - ОСОБА_1, стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів у розмірі 180 000,00 гривни ( сто вісімдесят тисяч) гривень за вкладом за Договором банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР № 41982 від 26 червня 2014 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичним особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Натомість відповідачі довели суду відсутність протиправних дій зі свого боку.

Враховуючи викладене, керуючись статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур