Справа № 9101/140635/2011
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2012-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2012 р. справа № 2а-2648/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М.,

суддів: Католікяна М.О., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргууправління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 18.03.2011 р., прийняту у порядку скороченого провадження,

у справі № 2а-2648/11

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

10.03.2011 року позивач звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська з позовом, в якому просив:

поновити пропущений строк для звернення до суду за 2006 - 2010 роки; зобов'язати відповідача нарахувати недоплачену, як "дитині війни", щомісячну державну соціальну допомогу за 2006 - 2010 роки в розмірі 7210,8 гривень; зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити, як "дитині війни", щомісячну державну соціальну допомогу за 2011 рік включаючи дату прийняття рішення по справі.

Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 11.03.2011 р. позовні вимоги позивача за період з 01.01.2006 року по 09.06.2010 року залишено без розгляду.

Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 18.03.2011 р. позов позивача задоволено частково, а саме: визнано дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті позивачу пенсії з підвищенням її розміру на 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 09.07.2010 року по 18.03.2011 року - неправомірними; зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну державну соціальну 30 відсоткову надбавку до пенсії як дитині війни, у відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 09.07.2010 року.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни і має право відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

При цьому суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що розмір мінімальної пенсії за віком необхідно обраховувати відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

У 2010-2011 роках дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не призупинялася, а застосування відповідачем положень постанови КМ України № 530 від 28.05.2008 року щодо визначення розміру підвищення пенсії є безпідставним, оскільки розмір підвищення пенсії визначений Законом України Про соціальний захист дітей війни, який має вищу юридичну силу, ніж постанова КМ України.

За таких обставин суд вважає, що відповідач припустився бездіяльності щодо своєчасного перерахунку та виплати підвищення до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Задовольняючи позовні вимоги в частині недоплати суми за період з 09.07.2010 року по 09.09.2010 року, суд першої інстанції не правильно застосував норми процесуального права.

Так, відповідно до ч.2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не навів поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи, що про своє порушене право позивач мав відомості під час щомісячного отримання пенсії, то поважні причини пропуску звернення до суду за висновком колегії суддів відсутні, тому наслідки пропуску строку звернення до суду підлягають застосуванню. У зв`язку зі зверненням позивача до суду першої інстанції 10.03.2011 року суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача за період з 10.06.2010 року по 09.09.2010 року залишити без розгляду.

За таких обставин суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст.198, ст. ст.202, 205, 207 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 18.03.2011 р. у справі № 2а-2648/11 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Позов ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною бездіяльність та зобовязання управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 10.06.2010 року по 09.09.2010 року - залишити без розгляду.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 10.09.2010 року по 18.03.2011 року.

Зобовязати управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та провести відповідні виплати за період з 10.09.2010 року по 18.03.2011 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та оскарженню відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України не підлягає.

Головуючий: О.М. Панченко

Суддя: М.О. Католікян

Суддя: А.О. Коршун