Справа № 826/11486/13-а
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2015-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2015 року м. Київ К/800/66370/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:
головуючого-судді: Кобилянського М.Г.,
суддів: Амєліна С.Є., Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити дії

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив зобов`язати Міністерство оборони України забезпечити його житлом відповідно до норм чинного законодавства.
Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року позов задоволено повністю.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року це судове рішення скасовано, в задоволенні позову відмовлено.
У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі постанову суду першої інстанції. Зазначає, що відповідачем порушено його право щодо рівності громадян перед законом, передбачене статтею 24 Конституції України.
Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для залишення без задоволення касаційної скарги, а оскаржуваного судового рішення без змін.
Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи по суті встановлено наступне.
Наказом начальника Міністра оборони України від 05 січня 2000 року № 3 полковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за пунктом 65 «в» (за станом здоров`я) Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу із залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житла.
Позивач перебуває у загальній черзі осіб, які потребують поліпшення житлових умов, з 03 березня 1995 року за №2924, у списках позачергових з 05 січня 2000 року за №570 складом сім`ї 4 особи (на 3-кімнатну квартиру).
ОСОБА_1 звернувся до Міністра оборони України з проханням розглянути питання щодо забезпечення його житлом.
Листом Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України від 23 травня 2013 року №303/25/6-642 позивача повідомлено про те, що забезпечення його житловим приміщенням для постійного проживання може бути розглянуто Київським квартирно-експлуатаційним управлінням та погоджено житловою комісією гарнізону за наявності житла, після прийняття рішення Міністром оборони України, за згодою дорослих членів сім`ї. Зазначено, що на теперішній час у гарнізоні м. Києва постійним житлом забезпечуються військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку в загальній черзі з 1991 року, а в списках осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, з 1993 року.
Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з абзацом першим пункту 9 статті 12 Закону № 2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі її розформування у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Статтею 43 Житлового кодексу Української РСР визначено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).
Облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання, регулюють Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджені постановою Ради міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради Професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 (далі Правила).
Відповідно до пункту 45 Правил генералам, адміралам, офіцерам і тим, що перебували на військовій службі не менше двадцяти календарних років, військовослужбовцям надстрокової служби, прапорщикам і мічманам Збройних Сил СРСР та прирівняних до них особам, звільненим з військової служби за станом здоров`я, віком або скороченням штатів, жилі приміщення надаються виконавчими комітетами місцевих Рад народних депутатів у першу чергу, але не пізніше, ніж у тримісячний строк з дня прибуття до місця проживання, обраного з урахуванням існуючого порядку прописки.
Частиною другою статті 9 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 1999 року № 114 затверджена Програма забезпечення житлом військовослужбовців, звільнених в запас або відставку, якою передбачено, що вона розроблена з метою розв`язання проблеми забезпечення житлом військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, в тому числі тих, що підлягають відселенню із закритих та віддалених від населених пунктів військових містечок (далі звільнені військовослужбовці), та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов і надання житлових приміщень та перебувають на квартирному обліку у виконавчих органах місцевих рад (далі квартирний облік).
Цією Програмою визначалось, що джерелом фінансування будівництва квартир для звільнених військовослужбовців є субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на будівництво та придбання житла для військовослужбовців, учасників бойових дій в Афганістані та воєнних конфліктів у зарубіжних країнах, членів сімей військовослужбовців, що загинули під час виконання ними службових обов`язків, а також для військовослужбовців, звільнених у запас або відставку за станом здоров`я, віком, вислугою років та у зв`язку із скороченням штатів, які перебувають на квартирному обліку за місцем проживання.
Програма забезпечення житлом військовослужбовців, звільнених в запас або відставку втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 704.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 1999 року № 2166 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15 грудня 2010 року № 1191) затверджена Комплексна Програма забезпечення житлом військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби та членів їх сімей.
Цю Програму розроблено з урахуванням даних про чисельність військовослужбовців та посадових осіб, які перебувають на квартирному обліку, і прогнозних розрахунків обсягів потреби в загальній площі житла, а також у бюджетних коштах та коштах інших не заборонених законодавством джерел для будівництва (придбання) житла для військовослужбовців та посадових осіб.
Метою Програми є забезпечення житлом військовослужбовців та посадових осіб, а основними завданнями Програми є реалізація державної політики, спрямованої на забезпечення соціального захисту, зокрема права на житло військовослужбовців та посадових осіб; надання житла військовослужбовцям та посадовим особам, а також забезпечення поповнення фонду службового житла; збільшення обсягу будівництва житла для військовослужбовців та посадових осіб за рахунок не заборонених законодавством джерел фінансування; забезпечення будівництва (придбання) в 2011 2017 роках житла для зазначених категорій громадян загальною площею 6485,91 тис. кв. метрів (близько 104 тис. квартир).
Як вірно досліджено судом апеляційної інстанції, відповідно до встановлених у справі обставин позивач з 03 березня 1995 року перебуває в загальній черзі осіб, які потребують поліпшення житлових умов, за № 2924, тобто перед ним обліковується 2923 особи, з 05 січня 2000 року знаходиться у списку позачергових за № 570, тобто перед ним по списку знаходяться 569 осіб.
При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем не відмовлено позивачу у праві на отримання житла, оскільки позивач перебуває у списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житла, а роз`яснено, що житлові приміщення надаються відповідно до черги квартирного обліку, яка визначається часом зарахування на квартирний облік, на теперішній час у гарнізоні м. Києва постійним житлом забезпечуються військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку в загальній черзі з 1991 року, а в списках осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, з 1993 року.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову, оскільки підстав для розгляду житловою комісією гарнізону м. Києва кандидатури позивача на забезпечення його постійним житлом в найближчий час з урахуванням наявності житлової площі немає, надання постійного житла позивачу призведе до порушення прав інших військовослужбовців, які перебувають в черзі на отримання житла попереду нього, а також до порушення вимог статті 24 Конституції України щодо рівності громадян перед законом.
Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ Кобилянський М.Г.

СУДДІ Амєлін С.Є.

Іваненко Я.Л.