Справа № 37560/09
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2010-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2010 р.справа № 2а-3631/09/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Бишевської Н.А. Туркіної Л.П.

при секретарі судового засідання: Красоті А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Субєкта підприємницької діяльності

Фізичної особи ОСОБА_1,

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду

від 01.09.2009р.

у справі № 2а-3631/09/0870

за позовом Субєкта підприємницької діяльності

Фізичної особи ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 72313 ;

до відповідача ОСОБА_2 обєднаної

Державної податкової інспекції Запорізької області,

вул. Кірова, 31, м. Мелітополь Запорізької області, 72312;

до відповідача ОСОБА_3 начальника

ОСОБА_2 обєднаної

Державної податкової інспекції Запорізької області

ОСОБА_4,

вул. Кірова, 31, м. Мелітополь Запорізької області, 72312;

про скасування Актів, -

встановили: Субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 подано позов до ОСОБА_2 обєднаної Державної податкової інспекції Запорізької області та до ОСОБА_3 начальника ОСОБА_2 обєднаної Державної податкової інспекції Запорізької області ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /0 від 26.02.2009р., № /1 від 24.03.2009р. та № /2 від 04.06.2009р.

Запорізький окружний адміністративний суд (суддя Нечипуренко О.М.) своєю постановою від 01.09.2009р. в адміністративній справі № 2а-3631/09/0870 у позові відмовив.

Постанова суду мотивована тим, що відповідно до вимог Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 3 липня 1998 року N 727/98 сплата єдиного податку здійснюється щомісяця не пізніше 20 числа місяця, наступного за тим, в якому здійснювалася попередня сплата єдиного податку. Натомість, підприємцем зобовязання зі сплати єдиного податку за лютий 2009 року сплачено з затримкою на 3 календарних дні.

Відповідно, та з огляду на приписи підпункту 17.1.7 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21 грудня 2000 року N 2181-III, за затримку сплати на 3 календарних дні граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання Субєкт підприємницької діяльності зобовязаний сплатити штраф у розмірі 10 % на загальну суму 19,92 грн.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі Субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1, Позивач, вказує на порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зобовязання щодо сплати єдиного податку не є податковим зобовязанням у розумінні Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(2181-14).

Відповідно, застосування санкцій на підставі підпункту 17.1.7 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(2181-14) є протиправним.

Просить постанову окружного адміністративного суду скасувати та ухвалити нове рішення. Позов задовольнити.

Згідно до протоколу розподілу справу розглядає колегія у складі головуючий суддя Юхименко О.В., суддя Бишевська Н.А., суддя Туркіна Л.П.

Процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні сторони не скористались. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись у встановленому порядку.

У відповідності з частиною 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Сутність спору: Уповноваженим фахівцем держподаткінспекції проведена невиїзна документальна перевірка Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_1, з питань своєчасності сплати єдиного податку до бюджету.

За результатами перевірки складений Акт № 176/17-120 від 29.01.2009р.

Перевіркою встановлено порушення пункту 2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»від 3 липня 1998 року N 727/98 єдиний податок в сумі 199,18 грн. граничним строком сплати 20.01.2009р. сплачено із затримкою 3 календарних дні.

На підставі Акту перевірки, та в результаті апеляційного узгодження суми податкового зобовязання, в порядку, встановленому пунктом 5.2 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21 грудня 2000 року N 2181-III Закону (2181-14), заступником начальника ОСОБА_2 ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 26.02.2009р. № /0, від 24.03.2009р. № /1 та від 04.06.2009р. повідомлення-рішення № /2.

На підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року N 2181-III, - за затримку сплати до 30 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання у розмірі 199,18 грн. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зобовязаний сплатити штраф у розмірі 10 % на загальну суму 19,92 грн.

Визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень було предметом судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесені оскарженої постанови, виходить з наступного.

Стосовно фактичних обставин справи, встановлених судом першої інстанції, спір між сторонами відсутній.

За позицією заявника апеляційної скарги, єдиний податок не є податковим зобовязанням у розумінні Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(2181-14).

Відповідно, застосування санкцій на підставі підпункту 17.1.7 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(2181-14) є протиправним.

В той же час, відповідно до вимог підпункту 17.1.7 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (2181-14) у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у відсотках погашеної суми податкового боргу в залежності від терміну затримки.

При цьому, згідно з пунктом 1.2 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(2181-14) податковим зобов'язанням є зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи, в силу статті 2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»від 3 липня 1998 року N 727/98, в редакції Указу Президента України від 28 червня 1999 року N 746/99, мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. <…> Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Указ Президента України, на підставі пункту четвертого розділу XV «Перехідні положення»Конституції України, має силу Закону.

Отже, єдиний податок є податковим зобовязанням у розумінні Закону (2181-14).

У статті 5 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»визначено, що суб'єкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків і сплати єдиного податку згідно із законодавством України.

Закон України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(2181-14) є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Відповідно до вимог підпункту 17.1.7 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(2181-14) у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у відсотках погашеної суми податкового боргу в залежності від терміну затримки.

Припис підпункту 17.1.7 Закону (2181-14) кореспондує положенню підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 цього Закону, яке, у свою чергу, містить посилання на граничний строк підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 зазначеного Закону, а цей підпункт установлює, що для його цілей під терміном «базовий податковий період»слід розуміти податковий період, визначений відповідним законом з питань оподаткування. Наведена правова конструкція робить регулювання зрозумілим і таким, яке дає підстави для висновку, що Закон (2181-14) встановлює строки сплати єдиного податку шляхом відсилання до норм іншого закону Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 3 липня 1998 року N 727/98.

Як встановлено судом першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 податкове зобовязання зі сплати єдиного податку в сумі 199,18 грн. за лютий 2009р., по строку сплати до 20.01.2009р., сплачені тільки 23.01.2009р., тобто, з затримкою на 3 календарних дні.

Фінансові санкції застосовані контролюючим органом в межах повноважень.

В межах апеляційної скарги підстави для скасування або зміни рішення окружного адміністративного суду відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01.09.2009р. в адміністративній справі № 2а-3631/09/0870 без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Л.П. Туркіна