Справа № 9101/55878/2011
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2012-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2012 р. справа № 2а-21/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Панченко О.М.

суддів: Коршуна А.О. Чередниченко В.Є.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргууправління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська

на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2011 р., прийняту у порядку скороченого провадження,

у справі № 2а-21/11

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

19 листопада 2010 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, в якому просив: поновити строк позовної давності, як пропущений з поважної причини, оскільки про порушення його прав стало відомо від інших постраждалих від порушень відповідачем ст. 3, 19 Конституції України; визнати дії відповідача неправомірними та стягнути з відповідача на його користь недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2010 року; зобов'язати відповідача нарахувати йому надалі щомісячну соціальну державну допомогу відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни" при нарахуванні пенсії.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2011 р. позовні вимоги позивача за період з 01 січня 2006 року по 18 травня 2010 року залишено без розгляду.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2011 р. позов позивача задоволено, а саме: визнано неправомірними дії відповідача при нарахуванні та виплати підвищення до пенсії позивачу за період із 19.05.2010 року у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», без урахування розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого у законі України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»та ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язано відповідача здійснити на користь позивача нарахування підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»та забезпечити виплату цих сум за період із 19.05.2010 року. Стягнуто із місцевого бюджету Ленінського району м. Дніпропетровська на користь позивача судові витрати по справі у розмірі 3 грн. 40 коп.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус "дитини війни" і має право відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

У 2010 році дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не призупинялася, а зміст цієї статті не змінювався.

Суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що розмір мінімальної пенсії за віком необхідно обраховувати відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що права позивача були порушені.

Однак, вирішуючи спірні правовідносини суд першої інстанції не прийняв до уваги наступне.

Відповідачем, в порушення норми ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, надбавка до пенсії позивачу, як «дитині війни», виплачувалась у меншому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду першої інстанції 19 листопада 2010 року.

Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за період з 19 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року з урахування вже здійснених виплат.

За таких обставин суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст.198, ст. ст.202, 205, 207 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2011 р. у справі № 2а-21/11 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська щодо нездійснення перерахунку та виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 19 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та провести відповідні виплати за період з 19 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та оскарженню відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України не підлягає.

Головуючий: О.М. Панченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко