Справа № 804/18774/14
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2015 рокусправа № 804/18774/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Щербака А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровськ апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № від 06.12.2013 року та № від 10.04.2014 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтував незгодою з висновками відповідача про нарахування та збільшення грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, оскільки відсотки за користування кредитом, нараховані банком відповідно до умов договору та анульовані за його рішенням, не є доходом платника податків в розумінні ПК України, який підлягає оподаткуванню в порядку абз. "д" пп. 164.2.17п. 164.2 ст.164 ПК України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014р. позов було задоволено.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скасувати, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Скарга обґрунтована тим, що оскільки банком були списана заборгованість позивачеві за договором кредиту, така сума є доходом позивача, а тому позивач неправомірно не сплатив податок з таких доходів.

Представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав в ній викладених.

Представник позивача щодо задоволення скарги просив відмовити.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги прийшов до висновку, що відсотки за користування кредитом, нараховані банком відповідно до умов договору та анульовані за його рішенням, не є доходом платника податків в розумінні ПК України, який підлягає оподаткуванню, а тому не включення до річної податкової декларації за 2011рік суми списаної банком заборгованості по нарахованих відсотках за користування кредитом, не є доходом Позивача.

Колегія суддів вважає мотиви з яких суд першої інстанції задовольнив позов помилковими, проте погоджується, що оскаржені податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності ОСОБА_1, за результатами якої складено акт від 30.10.2013 року №768/1703/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 167.1 ст. 167 ПК України, п. 176.1 ст. 176 ПК України неподання податкової звітності та несплата податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за 2011р. на суму 684000,7грн.

Відповідно акті перевірки, підставами для призначення і проведення перевірки, та відповідно визначення позивачу податкових зобов'язань слугував лист з ПАТ "Банк "Дельмарк" від 09.09.2013 року №12/06-4285. Згідно зазначеного листа, Банк "Демарк" здійснив списання кредитної заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 у IV кварталі 2011 року за рахунок резерву Банку та включив дані щодо списаної заборгованості гр. ОСОБА_1 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них доходу за формою 1ДФ у IV кварталі 2011 року, у якому така заборгованість була списана, за ознакою доходу " 126".

За результатами перевірки було прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким позивачеві, збільшено суму грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 854237 (вісімсот п'ятдесят чотири тисячі двісті тридцять сім) грн. 75 коп.

За результатами адміністративного оскарження позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного, на 1764 (одна тисяча сімсот шістдесят чотири) грн. 37 коп. у зав'язку з чим відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення 10.04.2014 №

Відповідно до пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України додатковим благом є кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку.

Згідно п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 162.1.3 п. 162.1ст. 162 Податкового кодексу України платником податку є, зокрема, податковий агент.

Відповідно до п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Згідно вимог пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що згідно пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України анульована сума заборгованості за договором кредиту доходом позивача, отриманим як додаткове благо, тому необхідно самостійно сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб.

Проте відповідач у акті перевірки посилається лише на лист Банку, в якому не зазначено яку суму заборгованості було анульовано, з чого така складається - яка сума кредиту та яка сума процентів нарахованих за таким.

Таких доказів представник відповідача не надав суду апеляційної інстанції на вимогу, а лише надано листи ПАТ "Банк "Дельмарк" від 09.09.2013 року №12/06-4285, 09.11.2013р. з яких вбачається про списання кредитної заборгованості в яких також відсутні посилання на суму списаної заборгованості та з чого така складається.

Крім того, доказів інформування Банком позивача про списання суми заборгованості та те, що така є його доходом, отриманим як додаткове благо, тому необхідно самостійно сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб, із зазначенням суми, також суду не надано.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно до Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 року № 984, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 року за № 34/18772, акт перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених у ході перевірки фактів порушень із посиланням на весь перелік первинних або інших документів, які підтверджують наявність зазначених фактів.

Враховуючи вищезазначене, доводи, які викладені в апеляційній скарзі, спростовуються дослідженими по справі доказами, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду, тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення складено 09 червня 2015року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник