Справа № 2а/2605/700/12
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2015 р. м. Київ К/800/59547/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Малиніна В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши у порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_4 пред'явив у суді позов до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - ГУПФ) про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії як учаснику війни, мотивуючи його тим, що є учасником війни і, відповідно до Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-ХІІ), має право на підвищення пенсії на 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Зазначив, що відповідач ухиляється від виплати йому цих коштів у повному обсязі.

Посилаючись на наведені обставини, просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо виплати підвищення пенсії у розмірі меншому, ніж визначено частиною четвертою статті 14 Закону № 3551-ХІІ за період з 2007 року та виплачувати таке підвищення у розмірі, встановленому Законом.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 18 грудня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову про задоволення позову. Визнано дії відповідача протиправними та зобов'язано провести нарахування та виплату ОСОБА_4 підвищення пенсії як учаснику війни на 50 процентів мінімальної пенсії за віком, згідно частини четвертої статті 14 Закону № 3551-ХІІ.

В обґрунтування касаційної скарги ГУПФ посилається на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухваленої ним постанови та прийняття нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, дійшов висновку про відсутність у позивача права на підвищення до пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, відповідно до частини четвертої статті 14 Закону № 3551-ХІІ.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції дійшов протилежного висновку, посилаючись на пріоритетність законів України над урядовими нормативно-правовими актами.

Колегія суддів не погоджується з висновком апеляційного суду, оскільки він не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є учасником війни і, відповідно до частини четвертої статті 14 Закону № 3551-ХІІ, має право на підвищення пенсії, передбачене цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 14 Закону № 3551-ХІІ (в редакції до 1 січня 2007 року) учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 75 процентів мінімальної пенсії за віком, іншим учасникам війни - на 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

З 1 січня 2007 року до даної норми внесені зміни, передбачені пунктом 4 Закону України від 5 жовтня 2005 року № 2939-IV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»», згідно яких, учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зазначені зміни є діючими та неконституційними не визнавались.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у позивача права на підвищення до пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, відповідно до частини четвертої статті 14 Закону № 3551-ХІІ, а апеляційний суд помилково скасував його законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалене відповідно до закону і скасоване помилково.

Керуючись статтями 220-1, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року скасувати.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 18 грудня 2012 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников