Справа № 2а/0470/2816/11
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року м. Київ К/800/16903/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Моторного О.А. - головуючого,

Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

за участю секретаря - Калініна О.С.

та представників сторін:

від позивача - Андрюхін Д.В.,

від відповідачів та третьої особи - не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2014

у справі № 2а/0470/2816/11

за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив"

до Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області

третя особа - Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську

про скасування податкового повідомлення-рішення, стягнення суми бюджетного відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2011 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2014 скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2011 та прийнято нову, якою позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач-2, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2014, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погодився, просив скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

В судове засідання з'явився представник позивача. Представники відповідачів та третьої особи в засідання суду не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом з 01.02.2011 по 14.02.2011 було проведено позапланову виїзну перевірку ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку та від'ємного значення з ПДВ за листопад 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.10.2010 року по 31.10.2010 року, за результатами якої було складено акт від 18.02.2011 №967/30-т/23-407/31980517, у висновках якого зафіксовано порушення п.1.3, п.1.8 ст.1, пп.7.2.3 п.7.2, пп.7.4.1, пп.7.4.5 п.7.4, пп.7.7.1, пп.7.1.10 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого зменшено неправомірно заявлене до відшкодування ПДВ з бюджету на суму 1257734,00 грн. за листопад 2010 року. Перевіркою підтверджено відображене ПАТ «ДЗМД» у декларації за листопад 2010 року бюджетне відшкодування у сумі 5688558,00 грн.

На підставі акта перевірки, відповідачем-1 прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 02.03.2011 №1/0/7885, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з ПДВ у розмірі 1257734,00 грн.

Так, перевіркою було встановлено, що позивачем 20.12.2010 було подано податкову декларацію з ПДВ за листопад 2010 року з урахуванням уточнюючого розрахунку від 04.01.2011 №16 та рахунком суми бюджетного відшкодування суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за листопад 2010 року у суму 6946292,00 грн. У ході перевірки підтверджено відображене ПАТ «ДЗМД» у декларації за листопад 2010 року бюджетне відшкодування у сумі 5688558,00 грн., відхилення склало 1257734,00 грн.

Встановлено, що у жовтні 2010 року, відповідно до угоди №20/07-2010сСХ від 20.07.2010, основним постачальником зернових культур позивача було ТОВ «Агрофест-Україна» (постачальник першої ланки). За результатами зустрічної звірки ТОВ «Агрофест-Україна» є посередником, вказані зернові культури ним придбано у 38 постачальників, серед них сумнівними є ПП «Альбатрос-Південь» (м. Іллічівськ) та ТОВ «Дизель Плюс» (м. Одеса) (постачальники другої ланки).

Встановлено, що згідно угоди №30/09-077 АФУ від 30.09.2010 на адресу ТОВ «Агрофест-Україна» ПП «Альбатрос-Південь» виписано податкові накладні на суму ПДВ 586498,25 грн., згідно угоди №08/09-050 АФУ від 08.09.2010 ТОВ «Дізель Плюс» на адресу ТОВ «Агрофест-Україна» виписано податкові накладні на суму ПДВ 671275,40 грн. В ході співставлення проведених операцій було встановлено, що ПП «Альбатрос-Південь» у жовтні 2010 року не було включено суму ПДВ у розмірі 586498,25 грн. до суми податкових зобов'язань до декларації за жовтень 2010 року; ТОВ «Дізель Плюс» у жовтні 2010 року не включено суму ПДВ у розмірі 671275,40 грн. до сум податкового зобов'язання до декларації 2010 року.

Згідно баз даних АРМів АІС РПП, ПП «Альбатрос-Південь» є банкротом, згідно акта невиїзної документальної перевірки підприємства з питань правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ за період з 01.10.2010 по 31.10.2010 ДПІ у м. Іллічівськ від 23.12.2010 №3872/23-0302/01/36635620 було встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного та іншого транспорту, а також устаткування. Перевіркою не підтверджено наявність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товару у підприємств-постачальників та по операціях з продажу цього товару покупцям у жовтні 2010 року.

В ході автоматизованого співставлення проведених операцій між ТОВ «Дізель Плюс» (постачальник другої ланки) по взаємовідносинах з ТОВ «Агрофест-Україна» (постачальник першої ланки) у жовтні 2010 року встановлено відхилення сум ПДВ у розмірі 671275,40 грн., а саме: ТОВ «Дізель Плюс» у жовтні 2010 року не включено суму ПДВ у розмірі 671275,40 грн. до суми податкового зобов'язання до декларації за жовтень 2010 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що перевіркою не підтверджено наявність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у підприємств - постачальників по операціях з продажу цих товарів (послуг) підприємствам - покупцям у жовтні 2010 року, а також за вказаний період не підтверджено надходження до бюджету сум ПДВ, що віднесені постачальниками позивача першої та другої ланки до суми податкових зобов'язань до декларації за жовтень 2010 року.

Однак, колегія суддів, переглядаючи оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку, погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з пп.7.7.1 п.7.7 ст. 7 вказаного Закону, сума податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пп.7.7.2 п.7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пп. 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (пп. 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 Закону).

Згідно із абзацом третім підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 вказаного Закону, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пп. 7.2.6 цього пункту.

Як було вірно встановлено судом апеляційної інстанції, факт здійснення господарських операцій з поставки товару між позивачем та його контрагентом - ТОВ «Агрофест-Україна» підтверджується належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського обліку, зокрема: податковими накладними, розрахунковими накладними, сертифікатами якості, видатковими накладними.

Також, встановлено, що позивач розрахувався з ТОВ «Агрофест-Україна» за придбаний товар. Придбаний товар транспортувався залізничним транспортом за рахунок позивача. Згідно Договору від 04.06.2006 №ТР 05/01-2006 року на транспортно-експедиційне обслуговування, укладеного між позивачем (клієнт) та ТОВ «Укртрансхім» (експедитор) та додатків до нього, акту виконаних робіт №39 від 31.05.2011 та квитанцій про приймання вантажу на залізничному транспорті, ТОВ «Укртрансхім» здійснило перевозку кукурудзи.

Слід зазначити, що якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту.

За наведених обставин, суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність у податкового органу підстав для зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1257734,00 грн. та, відповідно, прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Також, оскільки встановлено, що саме внаслідок протиправних дій відповідачів позивачу не було, у встановлені законодавством строки, відшкодовано суми ПДВ у розмірі 1257734,00 грн., які були з додержанням вимог чинного податкового законодавства, заявлені позивачем до бюджетного відшкодування та сплачені контрагенту-постачальнику у попередніх податкових періодах, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про правомірність вимог позивача про стягнення з Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1257734,00 грн.

Доводи, наведені скаржником в касаційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 221, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль