Справа № 802/4263/14-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/4263/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Яремчук К.О.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

04 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

Представників позивача: Гнатюка М.А., Кузьмінець В.М.

Представників відповідача: Зінченко Д., Хоменко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Липовецької центральної районної лікарні на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Липовецької центральної районної лікарні про визнання протиправними дій та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Липовецької центральної районної лікарні про визнання протиправними дій та стягнення коштів.

Відповідно до постанови Вінницької окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: стягнуто з Липовецької центральної районної лікарні на користь виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності кошти в сумі 2304 (дві тисячі триста чотири) гривні 28 копійок. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити .

В судовому засіданні представники відповідача повністю підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити.

Представники позивача проти апеляційної скарги заперечили та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року-скасувати в частині з ухваленням в цій частині нової постанови про закриття провадження, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи та підтвердилось при апеляційному розгляді, звертаючись до суду першої інстанції та на аргументацію позовних вимог, позивач вказав на те, що в ході перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності в комунальному закладі "Липовецька центральна районна лікарня" виявлено порушення вимог законодавства в частині видачі та оформлення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян.

На підставі виявлених порушень позивачем складено довідку, у якій йдеться про виявлені порушення.

В зв'язку із відшкодуванням Фондом цих коштів за листками непрацездатності позивач звернувся до суду із позовом , де з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати протиправними дії відповідача щодо проведення експертизи тимчасової непрацездатності та видачі окремих листків непрацездатності, а також стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 2304 гривні 28 копійок.

Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача кошти в сумі 2304 гривні 28 копійок є обгрунтованою та підлягає задоволенню, окрім того, щодо вимоги про визнання протиправними дій відповідача в частині проведення експертизи тимчасової непрацездатності та видачі окремих листків непрацездатності, суд зазначив, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки позивач як суб'єкт владних повноважень не наділений повноваженнями звертатися до суду з позовом про визнання дій відповідача протиправними.

Судова колегія апеляційної інстанції частково погоджується з даним рішенням суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно - правовому спору в межах апеляційної скарги, зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються вимогами Закону України від 18.01.2001 № 2240-ІІІ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (надалі по тексту - Закон №2240).

Із матеріалів справи вбачається, що предметом даного адміністративного позову є відшкодування на користь виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності матеріальної шкоди, заподіяної необґрунтованою видачею та необґрунтованим продовженням листків непрацездатності лікарями Липовецької ЦРЛ на суму 2529,31 грн., яку позивач просить стягнути на підставі статті 1172 Цивільного кодексу України (щодо відшкодування юридичною особою шкоди, завданої їхнім працівником під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язків).

Так, у період з 10 по 11 липня 2014 року заступником начальника відділу експертизи тимчасової непрацездатності та якості медичних послуг ОСОБА_6 та головними спеціалістами відділу експертизи тимчасової непрацездатності та якості медичних послуг виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проведено планову перевірку стану експертизи тимчасової непрацездатності, обґрунтованості видачі, продовження та правильності заповнення листків непрацездатності у комунальному закладі охорони здоров'я "Липовецька центральна районна лікарня".

В ході перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності лікарями Липовецької центральної районної лікарні виявлено порушення в частині продовження наступних листків непрацездатності: листок непрацездатності №014357, виданий застрахованій особі ОСОБА_10, який продовжений безпідставно; листок непрацездатності №490609, виданий без достатнього обгрунтування та продовжений застрахованій особі ОСОБА_11 без обгрунтування стану тимчасової непрацездатності; листок непрацездатності №014778, виданий без достатнього обгрунтування та продовжений ОСОБА_12 без обгрунтування стану тимчасової непрацездатності; листок непрацездатності №490700, виданий ОСОБА_13, який продовжений безпідставно без обгрунтування тимчасової непрацездатності; листок непрацездатності №014909, виданий застрахованій особі ОСОБА_14, який продовжений безпідставно без обгрунтування тимчасової непрацездатності.

Так, з метою відшкодування коштів Фондом відповідачу направлялись листи.

Відповідач своїм листом №593 від 08 серпня 2014 року повідомив, що на виробничій нараді опрацьовувались документи, акцентувалась увага лікарів на виявлені в ході перевірки недоліки.

Як встановлено з матеріалів справи та підтвердилось при апеляційному розгляді, деякі лікарі особисто відшкодували частину коштів.

Як наслідок, колегія суддів бере до уваги вищевказаний лист, підписаний головним лікарем Липовецької центральної районної комунальної лікарні, зі змісту якого слідує, що відповідач не лише визнав та підтвердив наявність порушень, виявлених під час перевірки Фондом, але і систематизував виявлені недоліки, та з огляду на викладене у вищезазначеному листі, розробив конкретні заходи, спрямовані на попередження та усунення недоліків при оформленні та видачі листків непрацездатності, та покращення рівнів організації та контролю за обґрунтованістю їх видачі.

Отже, судова колегія повністю погоджується з висновком суду першої інстанції та аргументацією апелянта на рахунок того, що звертаючись до суду про визнання протиправними дій відповідача в частині проведення експертизи тимчасової непрацездатності та видачі окремих листків непрацездатності не може, оскільки позивач як суб'єкт владних повноважень не наділений повноваженнями звертатися до суду з позовом про визнання дій відповідача протиправними.

Крім того, силу пункту 5 частини 4 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень може звертатися до суду з позовом у інших (крім тих, що визначені у частині 4 статті 50 КАС України) випадках, встановлених законом. Проте, Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" в редакції, чинній на момент звернення до суду, передбачав можливість звернення Фонду до суду з позовом щодо стягнення надміру виплачених коштів з юридичних і фізичних осіб; однак, не передбачав можливості звернення до суду з позовом про визнання дій протиправними.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції на рахунок задоволення адміністративного позову в частині стягнення з Липовецької центральної районної лікарні на користь виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності кошти з огляду на наступне.

Власне, Липовецька ЦРЛ є комунальною організацією, відповідно і посадові особи Липовецької ЦРЛ не є посадовими чи службовими особами органу державної владичи органу місцевого самоврядування.

Згідно п. 8.3 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001р. № 455, за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України. Пунктом 8.5 вказаної Інструкції передбачено, що у разі виявлення порушень правил видачі, зберігання, обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, незадовільного стану експертизи тимчасової непрацездатності, лікувально-профілактичний заклад може бути позбавлений права видавати документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, у встановленому порядку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що лікувальна установа, яка видає листок непрацездатності, не є суб'єктом правовідносин по виплаті коштів Фонду у порядку надання допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Так, частиною 1 статті 9 Закону передбачено, що Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів

Згідно зі статтею 1 Закону загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу), внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, смерті застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбаченим Законом.

Натомість, відповідно до ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18.01.2001 р. № 2240, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

Частиною 1 ст. 28 Закону № 2240 передбачено, що страховик, яким виступає Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, має повноваження здійснювати перевірку обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, проте діючим законодавством не передбачено складення будь-якого управлінського рішення за наслідками проведеної перевірки.

Крім того, статтею 27 названого Закону встановлено, що надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до цього Закону зобов'язаний страхувальник.

Положеннями статті 50 Закону № 2240 передбачено, що матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок сплачених застрахованими особами страхових внесків (крім видів матеріального забезпечення, передбачених пунктами 1, 2 статті 34 цього Закону, яке надається за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України). Рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону № 2240 підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом.

Згідно п. 8.3 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001р. № 455, за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України. Пунктом 8.5 вказаної Інструкції передбачено, що у разі виявлення порушень правил видачі, зберігання, обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, незадовільного стану експертизи тимчасової непрацездатності, лікувально-профілактичний заклад може бути позбавлений права видавати документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, у встановленому порядку.

Отже, підсумовуючи вищезазначене, судова колегія зазначає, що дійсно Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який має право на стягнення надміру виплачених коштів, однак, в даному випадку Фонд повинен звертатись до роботодавця а не до комунального підприємства , яким в даному випадку є Липовецька ЦРЛ

Згідно пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому суд зазначає, що виходячи із суб'єктного складу учасників спору та характеру спірних правовідносин, позивач не позбавлений права захищати свої права та інтереси в господарському суді в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Липовецької центральної районної лікарні задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року скасувати в частині задоволення позову про стягнення з Липовецької центральної районної лікарні на користь виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності кошти в сумі 2304 (дві тисячі триста чотири) гривні 28 копійок.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою провадження у справі - закрити.

В решті постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.