Справа № 757/12134/14-а
Суддя: Гладун Х. А.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Гладун Х.А.,

при секретарі Кулакова І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Сімферополя АР Крим, Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області, третя особа: Держава Україна в особі Державної казначейської служби України, про визнання бездіяльності та дій неправомірними, зобов'язання поновити виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

у травні 2014 року Позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Сімферополя Автономної Республіки Крим, Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим про визнання бездіяльності та дій неправомірними, зобов'язання поновити виплату пенсії.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 04 липня 2014 року в задоволенні даного адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного позову від 21.08.2014 вказану постанову залишено без змін.

Також судовим розглядом встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 червня 2014 року вказаний адміністративний позов за період з 11 вересня 1997 року по 15 листопада 2013 року, залишено без розгляду на підставі ст. 100 КАС України.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного позову від 31.07.2014 вказану ухвалу залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.12.2014 вказані судові рішення скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставою для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції стало те, що судами не було з'ясовано дату, коли позивач, яка проживає за кордоном дізналася, або повинна була дізнатися про факт порушеного права.

Протокольною ухвалою суду від 04.02.2015 до участі у розгляді справи за клопотанням сторони позивача залучено Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області.

В ході розгляду справи позивачем уточнено позовні вимоги в наступній редакції:

- визнати бездіяльність Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим щодо незабезпечення своєчасного і в повному об'ємі фінансування і виплати пенсії позивачу, протиправною і дискримінаційною;

- визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Сімферополя Автономної Республіки Крим щодо непоновлення, ненарахування і невиплати позивачу пенсії за віком, а також дії щодо відмови в поновленні пенсії за її відповідною заявою, протиправними і дискримінаційними;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області поновити з 11 вересня 1997 року позивачу нарахування і виплату пенсії за віком, з проведенням її індексації і здійснення компенсації втрати частини доходу у зв'язку з несвоєчасною виплатою незаконно непоновленої, ненарахованої і невиплаченої пенсії позивачу, допустивши негайне виконання виплати пенсії за 1 місяць;

- визначити і стягнути на користь позивача судові витрати у справі за процедурою, встановленою в адміністративному судочинстві.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області в судове засідання не з'явився, засобами поштового подав письмові заперечення, що долучені до матеріалів справи.

Представники інших відповідачів, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з'явились, своїх заперечень не надали.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дішов наступного висновку.

Як на підставу для скасування ухвали Печерського районного суду м. Києва від 10 червня 2014 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного позову від 31.07.2014 Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 17.12.2014 зазначив, що судами не було з'ясовано дату, коли позивач, яка проживає за кордоном дізналася, або повинна була дізнатися про факт порушеного права.

В судовому засіданні представник позивача зазначила, що позивач про порушення свого права дізнався з листа Пенсійного фонду України від 17.03.2014 р. № 6950/02-40, і саме з цієї дати вважає початок строку позовної давності.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи пояснення представника позивача про те, що про порушення своїх прав позивач дізнався 17.03.2014 р., суд дійшов висновку, що саме з цієї дати слід вираховувати шестимісячний строк для звернення до суду з адміністративним позовом за захистом порушених прав.

За змістом ст. 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Сімферополя АР Крим, Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області, третя особа: Держава Україна в особі Державної казначейської служби України, про визнання бездіяльності та дій неправомірними, зобов'язання поновити виплату пенсії за період з 11.09.1997 р. по 17.09.2013 слід залишити без розгляду.

Зважаючи на те, що Постановою Печерського районного суду м. Києва від 04 липня 2014 року, що набрало законної сили, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за період з 15.11.2013 р. було відмовлено, предметом даного розгляду є позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 17.09.2013 по 15.11.2013.

Судовим розглядом встановлено, що позивач є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Позивачу, починаючи з 1992 року, Київським райсоцзабезом м. Сімферополя призначено пенсію за віком.

У 1995 року позивачка виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю. Після виїзду за кордон позивач не отримує призначену їй пенсію за віком.

05 березня 2014 року представник позивача направив до УПФУ в Київському районі м. Сімферополя АРК заяву щодо поновлення виплати пенсії.

Листа Пенсійного фонду України від 17.03.2014 р. № 6950/02-40, з якого як зазначає позивач він дізнався про поршень свого права, позивачу роз'яснено порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій.

Листом УПФУ в Київському районі м. Сімферополя АРК № 85/ч-08 від 26 березня 2014 року представнику позивача повідомлено, що позивач може звернутися до УПФУ в Київському районі м. Сімферополя АРК із заявою про поновлення пенсії у порядку, встановленому Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року. З урахуванням ненадання позивачем заяви у встановленому порядку, надати рішення про поновлення пенсії або відмову у поновлення пенсії не вбачається за можливе.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачається, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Міжнародних договорів між Україною та Ізраїлем стосовно призначення та виплати пенсії не укладалося.

Між тим, Рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року у справі № 1-32/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З огляду на зазначене, положення п. 2 ч. 1 ст. 49 та другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» втратили чинність з 07 жовтня 2009 року, тобто від дати прийняття рішення Конституційним Судом України № 25-рп/2009.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року.

Згідно з п. 1 вказаного Порядку передбачено, що заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Таким чином, проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, позивач має такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни цієї держави, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії за ознакою місця проживання.

Виходячи із правової та соціальної природи пенсії, право громадянина на призначення йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України: від 12 лютого 2013 року у справі № К/9991/54895/12, від 06 червня 2013 року у справі № К/9991/51100/12 та від 20 лютого 2013 року у справі № К/9991/49491/12.

Частиною 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Одним з основних завдань управлінь у районах, містах, районах у містах, а також управлінь Фонду у містах та районах є призначення (перерахунок) пенсій та підготовка документів для їх виплати (п.п.3 п. 2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 21.05.2002 № 442/6730).

Відповідно до абзацу 2 п. 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про припинення виплати пенсії у зв'язку з виїздом за кордон, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, - через кожний рік дії такої довіреності тощо, подається пенсіонером (опікуном, піклувальником) особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації).

Згідно п. 15 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок) поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії.

Відповідно до п. 37 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Згідно п. 39 Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Позивач, звертаючись до суду посилається, що УПФ України в Київському районі м. Сімферополя АР Крим порушено її право на поновлення, нарахування та виплату пенсії за віком, а письмова відмова в поновлені раніше призначеної пенсії за її відповідною заявою є протиправною і дискримінаційною

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судовим розглядом встановлено, що звернення Позивач до УПФ України в Київському районі м. Сімферополя АР Крим для вирішення питання стосовно поновлення раніше призначеної пенсії вчинено у спосіб та в порядку, що не встановлений Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, УПФ України в Київському районі м. Сімферополя АР Крим своїми діями жодним чином не порушувало право Позивача на поновлення раніше призначено пенсії за віком, що свідчить про необґрунтованість заявленого позову в цій частині

Щодо вимог позивача про визнання бездіяльності Пенсійного фонду України стосовно незабезпечення своєчасного і в повному об'ємі фінансування і виплати йому пенсії, протиправною і дискримінаційною то слід зазначити.

Пунктом 1 Положення про Пенсійний фонд України, зазначено, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України.

Відповідно до п. 10 Положення про Пенсійний фонд України, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України.

Пенсійним фондом України надано належні та допустимі докази, що підтверджують відсутність будь-якої бездіяльності Пенсійного фонду України щодо незабезпечення своєчасного і в повному об'ємі фінансування та виплати пенсії ОСОБА_1 Звернення представника позивача від 05.03.2014 року опрацьовано у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян», що свідчить про безпідставність вимог до Пенсійного фонду України.

Крім того, судовим розглядом не встановлено порушення ГУ ПФУ в АР Крим, Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області права Позивача на поновлення раніше призначеної пенсії за віком.

Таким чином, враховуючи встановлені судовим розглядом обставини та відповідні їм правовідносини, відсутні правові підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 24, 46 Конституції України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст. 49 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 2, 15, 37, 39 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" , ст.ст. 6, 9, 11, 69-71, 94, 99, 183-2 КАС України, суд -

Водночас, згідно з п. 3 вказаного Порядку, заява про припинення виплати пенсії у зв'язку з виїздом за кордон, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, - через кожний рік дії такої довіреності тощо, подається пенсіонером (опікуном, піклувальником) особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації). При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім'ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Відповідно до п. 15 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії. У цьому разі заробітна плата для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, який враховувався при призначенні (перерахунку) пенсії, виплата якої відновлюється. У такому самому порядку за бажанням пенсіонера здійснюється переведення з одного виду пенсії на інший.

При поновленні виплати раніше призначеної пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа додає: а) документи про страховий стаж, який не врахований у пенсійній справі, після призначення пенсії за період роботи до 01.01.2004 (за період роботи, починаючи з 01.01.2004, відділ персоніфікованого обліку подає довідку із бази даних системи персоніфікованого обліку за формою згідно з додатком 2, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3); б) довідку про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу до 01.07.2000, а починаючи з 01.07.2000 індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3; в) документи про виникнення обставин, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміни кількості членів сім'ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім'ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника інвалідом або учасником війни тощо).

Поновлення пенсії здійснюється за матеріалами, що є в пенсійній справі, із урахуванням додатково наданих документів.

Згідно з п. 37 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 4).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, при наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в трьохмісячний термін з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Відповідно до п. 38 вказаного Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: а) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження; г) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 6), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Згідно з п. 39 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Після надходження даних про сплату страхових внесків проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з моменту призначення пенсії.

В аналогічному порядку здійснюється перерахунок пенсії у разі відсутності на момент призначення пенсії даних про середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередній рік. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплату пенсії в новому розмірі проводити з місяця, наступного за місяцем повідомлення Пенсійним фондом України про розмір середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України.

Виплата пенсії проводиться не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення пенсії.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Справою адміністративної юрисдикції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Із наведених норм процесуального права випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Водночас, суд вважає, що листом УПФУ в Київському районі м. Сімферополя АРК № 85/ч-08 від 26 березня 2014 року та листом Пенсійного фонду України від 17.03.2014 р. № 6950/02-40 не порушено право позивача на поновлення пенсії за віком, оскільки в ньому містяться лише норми законодавства та їх тлумачення відповідачами, та роз'яснено можливість звернення позивача із заявою про поновлення пенсії в порядку, встановленому наведеними законодавчими нормами, що не породжує для позивача виникнення прав чи обов'язків, а тому не є рішенням суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, надаючи відповідь позивачу відповідачі діяли в порядку та в межах, визначених чинним пенсійним законодавством, а тому не порушили законних прав та інтересів позивача, які передбачені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачами УПФУ в Київському районі м. Сімферополя та Пенсійним фондом України надано достатньо доказів правомірності дій щодо прийняття листа № 85/ч-08 від 26 березня 2014 року та листа від 17.03.2014 р. № 6950/02-40, відповідно, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами та наведеними законодавчими нормами.

З огляду на зазначене, правові підстави для задоволення позову - відсутні.

В зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог позивача, вимоги про стягнення на його користь судові витрати є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 24, 46 Конституції України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст. 49 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 2, 15, 37, 39 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" , ст.ст. 2, 9, 10, 11, 70, 71, 158 - 163, 167 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Сімферополя АР Крим, Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області, третя особа: Держава Україна в особі Державної казначейської служби України, про визнання бездіяльності та дій неправомірними, зобов'язання поновити виплату пенсії - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя