Справа № 816/846/15-а
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/846/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Панькіної А.С.,

представника позивача - Пащенко О.І., Пузь Ю.А.,

представника відповідача - Момот Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР СНЕК" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР СНЕК" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29 серпня 2014 року №/1638.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що прийняте відповідачем за наслідками перевірки спірне податкове повідомлення-рішення від 29 серпня 2014 року №/1638 є неправомірним, оскільки при формуванні податкового кредиту позивачем дотримані вимоги Податкового кодексу України. Наполягав на тому, що здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом в перевіряємому періоді повністю підтверджуються наявними у позивача первинними документами бухгалтерського обліку та податкової звітності. Вказував, що в ході проведеної перевірки позивача встановлено порушення, яке обгрунтовується виключно посиланням на акт перевірки від 13 серпня 2014 року №268/22/35323624 "Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФГ "Золоте Руно 2013". А тому вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечував, мотивуючи правомірністю висновків позапланової виїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Снек" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період квітень 2014 року, якою встановлено заниження підприємством податку на додану вартість. Посилався на акт перевірки від 13 серпня 2014 року №268/22/35323624 "Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФГ "Золоте Руно 2013" в якому зокрема встановлено відсутність ФГ "Золоте Руно 2013" за місцем реєстрації та відсутності зареєстрованих за останнім земельних ділянок. Стверджував, що в товарно-транспортних накладних не в повному обсязі зазначалась інформація про пункти розвантаження товару. А тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Лідер Снек" () зареєстровано як юридична особа 07 квітня 2009 року, номер запису 1 006759 (т.1 а.с. 143-145).

Позивач взятий на облік в органах державної податкової служби і також являється платником податку на додану вартість (т.1 а.с. 329-330), що не оспорюється сторонами.

Видами діяльності підприємства за КВЕД-2010 є: інші види перероблення та консервування фруктів і овочів, інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними і молюсками, оптова торгівля фруктами й овочами (т.1 а.с. 331).

Кременчуцькою ОДПІ, відповідно до пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), проведено позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Снек" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період квітень 2014 року.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За результатами перевірки складено акт від 13 серпня 2014 року №2017/16-03-22-01-08/36410581 (т.1 а.с. 18-42), за висновками якого встановлено порушення позивачем пункту 198.1, пункту 198.4, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.4, пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України №2755-VI від 02 грудня 2010 року зі змінами та доповненнями, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 2229166,70 грн., в тому числі по періодах - квітень 2014 року 2229166,70 грн.

На підставі акту перевірки від 13 серпня 2014 року №2017/16-03-22-01-08/36410581 Кременчуцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 29 серпня 2014 року №/1638 (т.1 а.с. 43), яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 3343750,05 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 2229166,70 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 1114583,35 грн.

Позивач, не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням від 29 серпня 2014 року №/1638, направив до ГУ Міндоходів у Полтавській області скаргу від 10 вересня 2014 року №366/14 (т.1 а.с. 45-52), за результатами розгляду якої Головним управлінням Міндоходів у Полтавській області залишено її без задоволення (т.1 а.с. 53-60).Повторна скарга подана до Державної фіскальної служби України також залишена без задоволення

Позивач, не погоджуючись із позицією відповідача щодо правомірності збільшення йому суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, звернувся до суду з вимогою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29 серпня 2014 року №/1638.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню - рішенню, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Із системного аналізу вказаних вище правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Крім того, слід зазначити, що за змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Лідер Снек" із Фермерським господарством "Золоте Руно 2013" () судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ТОВ "Лідер Снек" у квітні 2014 року здійснювало придбання товарно-матеріальних цінностей у ФГ "Золоте Руно 2013" на загальну суму 13375000,20 грн. в тому числі ПДВ 2229166,70 грн.

27 березня 2014 року між ТОВ "Лідер Снек" (Покупець) та ФГ "Золоте Руно 2013" (Постачальник) укладено договір поставки №304/138 (т.2 а.с.61).

За умовами договору постачальник зобов'язується поставити насіння гарбузове (не лущене) кількістю 50 тон, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар. Асортимент, кількість, номенклатура товару визначаються у відповідних накладних, які являються невід'ємною частиною договору. Ціна товару складає 50000 грн. за тону, в тому числі ПДВ 8333,33 грн. Загальна сума договору складає 2500000 грн. Оплата за товар проводиться покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Поставка товару здійснюється автотранспортом постачальника. Умови поставки: DDU (м. Кременчук), склад покупця. Приймання і здача товару здійснюється: за кількістю відповідно накладних. Право власності на товар від постачальника до покупця переходить в момент підписання відповідних накладних. Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2014 року.

28 березня 2014 року між ТОВ "Лідер Снек" (Покупець) та ФГ "Золоте Руно 2013" (Постачальник) укладено договір поставки №304/139 (т.7 а.с. 135-138).

За умовами договору постачальник зобов'язується поставити покупцю насіння соняшникове не лущене кількістю 870 тон, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар. Асортимент, кількість, номенклатура товару визначаються у відповідних накладних. Ціна товару складає 15000 грн. за тону, в тому числі ПДВ 2500 грн. Загальна ціна договору складає 13050000 грн. Оплата за товар здійснювалася шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Поставка товару здійснюється у строк до 30 квітня 2014 року включно. Поставка товару здійснюється автотранспортом постачальника. Умови поставки: DDU (м. Кременчук), склад покупця. Право власності на товар від постачальника до покупця переходить в момент підписання відповідних накладних.

На виконання досягнутої домовленості позивачем отримано від вказаного контрагента товар - насіння гарбузове (не лущене) кількістю 50 тон. на загальну суму 2500000 грн. в тому числі ПДВ 416666,70 грн. та насіння соняшникове кількістю 725 тон на загальну суму 31125000 грн. в тому числі ПДВ 1812500 грн.

За наслідками здійснення господарських операцій із ФГ "Золоте Руно 2013" останнім виписано позивачу: видаткові накладні - від 21 квітня 2014 року №РН-0000230 (т.2 а.с. 62 зворотній бік), від 22 квітня 2014 року №РН-0000231 (т.2 а.с. 64 зворотній бік), від 23 квітня 2014 року №РН-0000232 (т.2 а.с. 66), від 24 квітня 2014 року №РН-0000233 (т.2 а.с. 68 зворотній бік), від 25 квітня 2014 року №РН-0000234 (т.2 а.с. 70), від 28 квітня 2014 року №РН-0000235 (т.2 а.с. 72 зворотній бік), від 29 квітня 2014 року №РН-0000236 (т.7 а.с. 133) та податкові накладні - від 21 квітня 2014 року №230/2 (т.2 а.с. 63), від 22 квітня 2014 року №231/2 (т.2 а.с. 65), від 23 квітня 2014 року №232/2 (т.2 а.с. 67), від 24 квітня 2014 року №233/2 (т.2 а.с. 69), від 25 квітня 2014 року №234/2 (т.2 а.с. 71), від 28 квітня 2014 року №235/2 (т.2 а.с. 73 зворотній аркуш), від 29 квітня 2014 року №236/2 (т.2 а.с. 59).

Дослідивши вказані первинні документи ФГ "Золоте Руно 2013" для документального оформлення господарських операцій з придбання ТОВ "Лідер Снек" товару, суд не має підстав для визнання їх такими, що не відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності, а саме, податкові накладні та видаткові накладні містять адресу місцезнаходження покупця та продавця, одиниці виміру товару, кількість послуг, ціну послуг. Будь-яких порушень щодо оформлення накладних судом не встановлено, зауваження до змісту та форми зазначених документів у податкового органу відсутні. Податкові накладні зареєстровані в реєстрі отриманих та виданих податкових накладних (т.1 а.с. 231-327).

Також судом встановлено, що розрахунок за придбаний товар здійснювався позивачем у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ФГ "Золоте Руно 2013", що підтверджується банківськими виписками (т.7 а.с. 141-250, т.8 а.с. 1-39).

Відповідно до пункту 2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року № 99 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 року за № 293/1318, сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів.

На підставі наданої позивачем копії журналу реєстрації доручень (т.1 а.с. 229), встановлено, що придбаний товар отримувався ОСОБА_4 підписи якого містяться у видаткових накладних.

Факт транспортування придбаного позивачем товару підтверджується наявними у матеріалах справи товарно-транспортними накладними (т.2 а.с.74-83).

Також на підтвердження поставки товару від ФГ "Золоте Руно 2013" позивачем надано журнал реєстрації фізико-хімічних та органолептичних показників сировини, що надходить до ТОВ "Лідер Снек" (т.2 а.с. 105-123).

Позивач має свідоцтво про атестацію (чинного до 08 жовтня 2015 року), яке засвідчує, що виробнича лабораторія Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Снек" відповідає критеріям атестації і атестована на проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду, результати яких використовуються під час контролю якості та безпечності продуктів харчування (т.2 а.с. 138).

Придбаний товар проведено по рахунку 201 "Сировини та матеріали" (т.2 а.с. 93).

З письмових пояснень позивача (т.2 а.с. 87-90) судом встановлено, що необхідність придбання товару саме у ФГ "Золоте Руно 2013" обумовлено тим, що сировина відповідала усім показникам якості, що потрібна для подальшої його перероблення у виробництві. Крім того, сорт насіння соняшнику "Лакомка", який використовується у виробництві ТОВ "Лідер Снек", не часто вирощується, а тому потенційних постачальників дуже мало, а цінова пропозиція від ФГ "Золоте Руно 2013" по даному товару була прийнятною, та не вище ринкової вартості.

На підтвердження подальшої реалізації придбаного товару позивачем надано:

- оборотно-сальдову відомість по рахунку №361 за квітень 2014 року (т.2 а.с. 96-103),

- договора поставок (т.2 а.с. 132-136, 156-161, 185-190, 213-219, т.3 а.с. 1-14, 138-150, т.4 а.с. 103-112, т.5 а.с. 18-35),

- видаткові накладні (т.2 а.с. 137-138, 141, 162, 165, 199, 202, 233, 237-238, т.3 а.с. 132, т.4 а.с. 25, 28, 31, 34, 37, 40, 43, 46, 49, 52, 55, 58, 61, 64, 67, 70, 73, 76, 79, 82, 85, 88, 91, 94, 97, 100, 113, 115, 118, 121, 124, 127, 130, 133, 136, 139, 142, 145, 148, 151, 154, 157, 160, 163, 166, т.7 а.с. 50-52),

- податкові накладні (т.2 а.с. 153-155, 179-184, 208-209, 211-212, 248-251, т.4 а.с. 252, т.5 а.с. 1-17),

- товарно-транспортні накладні (т.2 а.с. 139-140, 142-143, 163-164, 166-167, 200-201, 203-204, 235-236, 239-241, т.3 а.с. 112-113, 115-116, 118-119, 121-122, 124-125, 127-128, 130-131, 133-134, 136-137, т.4 а.с. 26-27, 29-30, 32-33, 35-36, 38-39, 41-42, 44-45, 47-48, 50-51, 53-54, 56-57, 59-60, 62-63, 65-66, 68-69, 71-72, 74-75, 77-78, 80-81, 83-84, 86-87, 89-90, 92-93, 95-96, 98-99, 101-102, 131, 132, 134, 137, 140, 143, 146, 149, 152, 155, 158, 161, 164, т.7 а.с.51, 53-54).

На підтвердження наявності у позивача основних засобів та кваліфікованого персоналу для здійснення господарської діяльності останнім надано свідоцтва про право власності на нерухоме майно, оборотно-сальдову відомість по рахунку 10 "Основні засоби" за квітень 2014 року, накази на прийняти на роботу, штатний розпис та копії трудових книжок (т.2 а.с. 174-228).

Отже, позивачем, на підставі належним чином оформлених податкових накладних та інших первинних бухгалтерських документів, правомірно включено суму податку на додану вартість до складу податкового кредиту та відображено у податкових деклараціях з податку на додану вартість.

Суд враховує, що відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Пунктом 184.1 статті 184 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Стосовно контрагента позивача - ФГ "Золоте Руно 2013" то слід зазначити, що фактів визнання недійсним або анулювання свідоцтва про державну реєстрацію на момент здійснення господарських операцій судом не встановлено; підрядник знаходився в Єдиному державному реєстрі, а також мав свідоцтво про реєстрацію платником податку на додану вартість.

При цьому, суд зауважує, що подальше припинення юридичної особи та анулювання свідоцтва платника ПДВ не робить виписані ним первинні документи та податкові накладні недійсними та не позбавляють позивача права на формування на їх підставі податкового кредиту.

Посилання КОДПІ у акті перевірки та у своїх запереченнях на той факт, що у контрагента позивача відсутні основні фонди та трудові ресурси для здійснення видів діяльності, визначених згідно довідок з ЄДР, судом оцінюються критично. Суд вважає необхідним зазначити, що чинним законодавством не заборонено використовувати залучені трудові ресурси. Крім того, ні в акті перевірки, ні в подальших поясненнях, відповідач не визначив, яка саме кількість людей повинна була виконувати роботи, що придбавалися позивачем у ФГ "Золоте Руно 2013".

Крім того суд зазначає, що чинним законодавством України на учасників цивільно-правових відносин, які є платниками податків, не покладено обов'язку та не визначено право перевірки відповідності законодавству статусу контрагентів, в т.ч. перебування за місцезнаходженням, та дотримання ними вимог податкового законодавства. Кожен платник податку несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Статтею 198 ПК України не встановлено обмежень по включенню до складу податкового кредиту сум ПДВ по товарах, послугах отриманих від продавця, в разі порушення ним умов податкового законодавства, за умови, що такий продавець зареєстрований платником податку на додану вартість, за наявності належним чином оформлених податкових накладних, та за наявності фактичного здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг).

Згідно з частини другої статті 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 2442 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

При вирішенні справи судом встановлено, що 31 січня 2011 року Верховним Судом України винесена постанова у справі за позовом закритого акціонерного товариства "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції в Закарпатській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

В рішенні Верховного суду України по цій справі зазначено, що у постановах Верховного Суду України від 9 вересня 2008 року у справі N 21-500во08, від 1 червня 2010 року у справі N 21-573во10 Судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Крім того, суд зазначає, що у відповідності до статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року Україна визнає джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов'язковими для правозастосування органами правосуддя.

Європейський суд з прав людини в ухвалених Рішеннях, а саме у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Отже, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Відповідачем не надано жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом при здійсненні ними договірних відносин взаємоузгоджених зловмисних дій, не спрямованих на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. Наявності таких доказів, зокрема вироку суду, постановленого у кримінальній справі стосовно посадових осіб ТОВ "Лідер Снек" чи його контрагента ФГ Золоте Руно 2013". В акті перевірки податковим органом не встановлений факт відсутності поставки тих товарно-матеріальних цінностей, за результатами придбання яких позивачем сформовано податковий кредит. Твердження відповідача про відсутність здійснення господарської операції ТОВ "Лідер Снек" фактично ґрунтуються на підставі Акту перевірки його контрагента. Податковим органом не доведено фактичних обставин, які ставлять під сумнів реальність господарської операції. Придбані товари відповідають меті діяльності позивача.

Отже, дослідження наявних у справі доказів у їх сукупності, дає суду підстави для висновку про відсутність в діях ТОВ "Лідер Снек" порушень податкового законодавства, визначених актом перевірки №2014/16-03-22-01-08/36410581 від 13 серпня 2014 року, на підставі висновків якого відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №/1638 від 29 серпня 2014 року.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, незважаючи на вимогу частини другої статті 71 цього Кодексу щодо процесуального обов'язку відповідача, останній в ході судового розгляду справи правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення №/1638 від 29 серпня 2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 3343750,05 грн. не довів, а відтак позовні вимоги ТОВ "Лідер Снек" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність законних підстав для задоволення адміністративного позову щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/1638 від 29 серпня 2014 року.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Як свідчить наявне у матеріалах справи платіжне доручення від 16 березня 2015 року №829, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом ТОВ "Лідер Снек" сплачено 100 відсотків розміру ставки судового збору, що становить 4872 грн.

Отже, стягненню з Державного бюджету України на користь позивача підлягає сума фактично сплаченого судового збору в розмірі 487,20 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, необхідно повернути позивачу згідно платіжного доручення №829 від 16 березня 2015 року судовий збір в розмірі 4384,80 грн.

В силу пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" органи доходів і зборів звільнені від сплати судового збору, а тому судовий збір в сумі, що становить 90 відсотків розміру ставки судового збору, з відповідача до державного бюджету не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР СНЕК" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області 29 серпня 2014 року №/1638.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР СНЕК" судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 487,20 грн..

Повернути позивачу згідно платіжного доручення №829 від 16 березня 2015 року суму судового збору в розмірі 4384,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 11 червня 2015 року.

Суддя С.О. Удовіченко