Справа № 667/2869/15-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 667/2869/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Ігнатенко О.Й.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м. Херсоні на постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 28 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Херсоні про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні зарахувати страховий стаж за період роботи у відкритому акціонерному товаристві Херсонські комбайни з 01.08.2006 року по 07.11.2007 року та здійснити відповідно до цього перерахунок пенсії по дату звільнення.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 28 квітня 2015 року адміністративний позов було задоволено .

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні зарахувати страховий стаж за період роботи у відкритому акціонерному товаристві Херсонські комбайни з 01.08.2006 року по 07.11.2007 року та здійснити відповідно до цього перерахунок пенсії по дату звільнення.

Не погоджуючись з даною постановою суду пенсійний орган подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працювала у ВАТ «Херсонські комбайни».

При призначені та нарахуванні пенсії Управлінням ПФУ в м. Херсоні не зараховано ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 01 серпня 2006 року по 07 листопада 2007 року у зв'язку з несплатою ВАТ «Херсонські комбайни» за зазначений вище період страхових внесків.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень ч. 2 ст. 19, ст. 152 Конституції України, Конвенції від 04.11.1950 року "Про захист прав людини і основоположних свобод", ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72, 161, 162, 183-2 КАС України, Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року та зареєстрований в міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 11 названого Закону загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, громадяни України, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частинами 1 та 2 ст. 24 Закону визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 3 ст. 20 Закону передбачено, що у разі ухилення страхувальника чи його посадових осіб від надання територіальному органу Пенсійного фонду звітності чи інших документів про сплату страхових внесків страхові внески обчислюються територіальним органом Пенсійного фонду в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за непрямим методом виходячи з оцінки валового доходу та витрат страхувальника, кількості осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, обсягу виробленої (реалізованої) продукції (послуг), суми сплачених ним податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 10 названої статті Закону якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

На підставі ст. 62 названого Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 працювалп у ВАТ «Херсонські комбайни», що підтверджується записами в трудовій книжці та не заперечується відповідачем.

При цьому право позивача на призначення пенсії та державне пенсійне страхування, а також обов'язковість перерахування підприємством - страхувальником утриманих із заробітної плати страхових внесків встановлені на законодавчому рівні та врегульовані чинним законодавством України.

За таких підстав, з урахуванням наведених вище норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення», висновок суду першої інстанції про необхідність зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи у ВАТ «Херсонські комбайни» з 01 серпня 2006 року по 07 листопада 2007 року є правильним.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м. Херсоні залишити без задоволення, а постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 28 квітня 2015 року у справі № 667/2869/15-а - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян