Справа № 2а-4-3649/08
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м. Київ К/9991/63614/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на постанову Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 квітня 2008 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про захист прав на соціальне забезпечення,-

В С Т А Н О В И Л А :
У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання донарахувати та виплатити підвищення до пенсії у розмірі 150% мінімальної пенсії за віком відповідно до частини 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період з січня 2003 року.

Постановою Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 квітня 2008 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови в нарахуванні ОСОБА_1 підвищення до пенсії передбаченого частиною 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період з 01 січня 2004 року по 01 липня 2006 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити всі необхідні документи і подання про перерахунок підвищення до пенсії за період з 01 січня 2004 року по 01 липня 2006 року виходячи з встановленої законом величини мінімальної пенсії та направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати ОСОБА_1 підвищення до пенсії, передбачене частиною 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період з 01 січня 2004 року по 01 липня 2006 року виходячи з встановленої законом величини мінімальної пенсії та сплатити різницю.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2010 року апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено частково. Постанову Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 квітня 2008 року скасовано. Прийнято нову постанову про часткове задоволення позовних вимог. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно не нарахування ОСОБА_1 пенсії як учаснику бойових дій з урахуванням підвищення на 150% мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повести перерахунок щомісячного підвищення до пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, як учаснику бойових дій з 01 січня 2006 року по 30 червня 2006 року з урахуванням підвищення на 150% мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У касаційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга позивача задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав для скасування судового рішення.

Судами встановлено, що позивач є учасником бойових дій та відповідно до частини 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на підвищення пенсії на 150 % мінімальної пенсії за віком.

При визначенні розміру підвищення пенсії позивачу відповідач керувався Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категорій пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» №1 від 03 січня 2002 року.

Відповідно до частини 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку підвищення до пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

В пункті 2 постанови від 3 січня 2002 року № 1 Кабінет Міністрів України установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок підвищення до пенсії за вислугу років, усупереч положенню зазначеної статті Закону, причому ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов`язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною першою цієї статті.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами при розрахунку підвищення до пенсії за вислугу років, передбаченого частиною 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», застосуванню підлягав розмір мінімальної пенсії за віком, визначений відповідно до положень частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 2939-IV від 5 жовтня 2005 року, частину четверту статті 12 викладено в такій редакції: Учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (дана норма набрала чинності з 01 липня 2006 року).

Отже, право на виплату підвищення до пенсії у розмірі 150% позивач мав до 01 липня 2006 року.

Враховуючи те, що посилання відповідача в касаційній скарзі на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, а судом повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішенні, яке належним чином мотивоване і за своїм змістом та формою відповідає вимогам матеріального та процесуального закону, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 квітня 2008 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про захист прав на соціальне забезпечення без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді С.В. Головчук

Ю.К. Черпак