Справа № 2а-9204/12/1370
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м. Львів № 876/1852/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2012 року у адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова до Державного підприємства Міністерства оборони України «Монтажник Львів» про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

26.10.2012 року позивач Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова звернувся в суд із позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України «Монтажник Львів» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій за віком призначених на пільгових умовах за період з 01.06.2012 року по 01.10.2012 року призначених відповідно до п. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 14 349 грн. 27 коп.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2012 року відмовлено в позові.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм матеріального та процесуального права

Апелянт, просить суд, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2012 року скасувати та прийняти нову якою позов задовольнити.

Особи які беруть участь у справі в судове засідання на виклик суду не з'явились хоча, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не є правонаступником ДП «Львівське будівельно-монтажне управління» а тому не може нести обов'язки щодо несплати коштів для покриття фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи і є правильними виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що об'єктом оподаткування для платників збору, визначених п. 1 та 2 ст. 1 вказаного Закону ( суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених вище, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади ) є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. «б»- «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

ч. 2 розділу XV Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди, До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону у разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Порядок відшкодування фактичних витрат по виплаті та доставці пенсій передбачений Інструкцією про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1.

п.6 вказаної Інструкції передбачено, що - відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В п.6.8 Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Як видно із матеріалів справи, Державне підприємство « Міністерства оборони України «Львівське будівельно-монтажне управління» не відшкодовує фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій призначених відповідно до пунктів «б» -«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість за період з 01.06.2012 року по 01.10.2012 року в сумі 14 349 грн. 27 коп.

Згідно п.1 наказу Міністерства оборони України від 21.12.2011 року №794 «Про реорганізацію державного підприємства Міністерства оборони України «Львівське будівельне управління» та державного підприємств «Львівське будівельно-монтажне управління» припинено юридичні особи - державне підприємство Міністерства оборони Україні «Львівське будівельне управління» та державне підприємство «Львівське будівельно-монтажне управління» реорганізувавши їх шляхом приєднання до державного підприємстві Міністерства оборони України «Монтажник-Львів».

Пунктом 2 вказаного наказу визначено, що державне підприємство Міністерства оборони України «Монтажник-Львів» правонаступником усіх майнових прав та обов'язків державного підприємства Міністерства оборони України «Львівське будівельне управління» та державного підприємства «Львівські будівельно-монтажне управління».

Проте, як видно з матеріалів справи реорганізація Державного підприємства «Міністерства оборони України «Львівське будівельно-монтажне управління» у встановленому законом порядку не завершена оскільки, відсутній запис в Єдиному Державному реєстрі даних про його припинення.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам правонаступникам ( злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Юридична особа є такою, що припинилась, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку що позов є передчасним оскільки, не завершилась реорганізація юридичної особи.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст.200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова залишити без задоволення а Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2012 року у справі за № 2а-9204/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: М.В. Костів

Р.М. Шавель