Справа № 809/1646/15
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2015 р. Справа № 809/1646/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

за участю секретаря Котик Д.М.

за участю сторін:

представника позивача: Борсука Д.Я.

представника відповідача: Дзьоби В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Контиліум"

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,-

ВСТАНОВИВ:

22.04.2015 року Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Контиліум" стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в розмірі 7107,10 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що відповідач в порушення статтей 19, 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" не виконав нормативу по працевлаштуванню у 2014 році одного інваліда. За непрацевлаштування інваліда відповідач у строк до 16 квітня 2015 року повинен був самостійно сплатити 7 100,00 грн. адміністративно-господарських санкцій. За порушення термінів сплати відповідачу нараховано пеню в розмірі 120% річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, на повну суму недоїмки за весь її строк у розмірі 7,10 грн. Добровільно кошти відповідачем не сплачені, а тому підлягають стягненню в судовому порядку. На підставі наведеного просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, суду пояснив, що при здачі звіту за 2014 рік до Фонду соціального захисту інвалідів помилково вказав замість 7 найманих працівників 8. У зв'язку з цим звернувся до Івано-Франківської територіальної інспекції з питань праці з проханням провести перевірку з питань дотримання вимог законодавства про зайнятість та працевлаштування інвалідів. Перевіркою встановлено, що в нього середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становить 7 осіб, а тому в нього відсутній обов'язок працевлаштовувати інвліда. На підставі наведеного просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Контиліум" зареєстроване Івано-Франківським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, як юридична особа, яка використовує найману працю.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 27.02.2015 року позивач подав до Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік, з якого вбачається, що середньооблікова кількість штатних працівників особового складу складає 8 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 0 осіб та кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" - 1 особа.

Крім того, у даному звіті форми №10-ПІ відповідач самостійно визначив середньорічну заробітну плату штатного працівника в розмірі 14200 грн. Та суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в розмірі 7100 грн.(а.с. 7).

Як встановлено в судовому засіданні, у зв'язку із самостійно виявленою неточністю та опискою у поданому звіті форми №10-ПІ за 2014 рік ТзОВ "Контиліум" звернулося до територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області з проханням провести перевірку з питань дотримання вимог законодавства про зайнятість та працевлаштування інвалідів, оскільки ним при подачі звіту за 2014 рік помилково вказано 8 найманих працівників замість 7 працівників.

Територіальна державна інспекція з питань праці в Івано-Франківській області в ході проведення перевірки щодо правильності визначення середньооблікової чисельності штатних працівників за 2014 рік встановила, що середньооблікова чисельність штатних працівників у ТзОВ "Контиліум" за 2014 рік становила 7 чоловік. Протягом 2014 року у товаристві працювало основних працівників: у січні 2014 року - 8 чол., у лютому 2014 року 7 чол., у березні 2014 року - 6 чол., у квітні 2014 року - 6 чол., у травні 2014 року - 6 чол., у червні 2014 року - 6 чол., у липні 2014 року - 6 чол., у серпні 2014 року - 6 чол., у вересні 20124 року - 6 чол., у жовтні 2014 року - 6 чол., у листопаді 2014 року - 8 чол., у грудні 2014 року - 14 чол. Також зазначено, що у звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік підприємством було помилково включено працівника ОСОБА_3, яка з 20.01.2014 року знаходиться у відпустці по вагітності та пологах та у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.162).

Крім того, 11.11.2014 року ТзОВ "Контиліум" уклало трудовий договір із ОСОБА_4, який є інвалідом другої групи з дитинства на двохгодинний робочий день на посаду офіс-менеджера, що підтверджується наказом про прийняття працівників №0000-16 від 11.11.2014 року та записом в трудовій книжці, копії яких містяться в матеріалах справи. (а.с. 55,62,63,64).

Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантування їм рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначені в Законі України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Закон).

Відповідно до ч.1 ст.17 даного Закону з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів, у разі необхідності, створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування інвалідів, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда (ч.2 ст.17 Закону).

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.18 зазначеного Закону).

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення (ч.2 ст.19 Закону).

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць, виходячи з вимог ст.18 цього Закону (ч.3 ст.19 Закону).

Відповідно до ч.7 ст.19 даного Закону порядок реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, строки подання йому звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, зарахування кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, контролю за виконанням нормативів робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо їх реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, подачі щорічного звіту, а також надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, з метою контролю за виконанням нормативу робочих місць, передбаченого частиною першою цієї статті, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, подання ними звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, у тому числі шляхом зарахування (ч.8 ст.19 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.20 зазначеного Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (ч.2 ст.20 Закону).

Відповідно до ч.4 ст.20 даного Закону адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Постановою Кабінету Міністрів України за №70 від 31.01.2007 року ''Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України ''Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні'' затверджено Порядок проведення перевірки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю. Цей Порядок визначає механізм проведення відділеннями Фонду соціального захисту інвалідів перевірок підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб, щодо дотримання ними вимог статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Відповідно до п.3 даного Порядку відділення Фонду за наказом його керівника може проводити планові та позапланові, виїзні та невиїзні перевірки. Планові та позапланові перевірки проводяться в робочий час роботодавця, встановлений правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно із п.5 зазначеного Порядку позапланова виїзна перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за рішенням суду, у разі звернення фізичних та юридичних осіб про порушення роботодавцем вимог законодавства, за бажанням роботодавця та у разі неподання роботодавцем звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів або подання такого звіту з помилками, що призвели до несплати суми адміністративно-господарських санкцій або сплати їх у неповному обсязі.

Однак, суд звертає увагу на те, що відповідно до п.5 ч.7 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства соціальної політики України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністрів" N 5462-VI від 16.10.2012 (далі - Закон N 5462-VI від 16.10.2012) ч.8 ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" викладена в наступній редакції: "центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, з метою контролю за виконанням нормативу робочих місць, передбаченого частиною першою цієї статті, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, подання ними звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, у тому числі шляхом зарахування".

Відповідно до Прикінцевих положень Закону N 5462-VI від 16.10.2012 цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пункту 78 розділу I цього Закону, який набирає чинності з 1 січня 2013 року.

Оскільки Законом N 5462-VI від 16.10.2012 внесено зміни до ч.7 і ч.8 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", в Прикінцевих положень Закону N5462-VI зобов'язано Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити приведення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Відповідно до Положення про Державну інспекцію України з питань праці затвердженого Указом Президента України N 386/2011, 06.04.2011 Державна інспекція України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України.

Держпраці України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави дійти висновку, що положення Порядку проведення перевірки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №70 від 31.01.2007 року ''Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України ''Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні'' щодо визначення права проводити планові та позапланові, виїзні та невиїзні перевірки відділенням Фонду не відповідають положенням Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", оскільки внесено відповідні зміни Законом N 5462-VI від 16.10.2012.

Як становлено судом, відповідно до листа Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області №01-21/660 від 10.06.2015 року середня кількість осіб, які працювали на умовах трудового договору з відповідачем у 2014 році, становила 7 чоловік. Вказане підтверджується копіями табелів обліку використаного робочого часу за 2014 рік та копіями розрахунково-платіжних відомостей за 2014 рік. (а.с. 31-55), а також Звітами про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів з січня по грудень 2014 року (а.с.80-151), штатними розписами відповідача (а.с.77-78, 152-157), інформацією про перебування ОСОБА_3 у відпустці у зв»язку з вагітністю та пологами та відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею 3-річного віку (а.с.56, 158).

Крім того, представник відповідача надав суду докази того, що в 2014 році на підприємство було працевлаштовано одного інваліда - ОСОБА_4 (а.с.55, 60-64).

Доводи представника позивача про те, що діє мораторій на проведення перевірок контролюючими органами і Територіальна державна інспекція з питань праці в Івано-Франківській області не оформила проведення перевірки відповідача актом перевірки, а листом на звернення підприємства, спростовуються вищезазначеними доказами.

З урахуванням наведеного та відповідно до вимог ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" про встановлення для підприємств нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця, до відповідача не можуть бути застосовані адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, оскільки середньооблікова кількість штатних працівників ТзОВ "Контиліум" у 2014 році становила 7 осіб.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і безпідставними, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

За змістом ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 12.06.2015 року.