Справа № 299/2230/14а
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року Справа № 876/8072/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Старунського Д.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2014р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради, ОСОБА_2 про скасування рішення міської ради, -

в с т а н о в и л а :

24.06.2014р. позивач звернувся до суду з позовом про скасування рішення Виноградівської міської ради №905 від 13.02.2014 року, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 орієнтовною площею 0,0156 га по АДРЕСА_1.

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29.07.2014р. в задоволенні позову відмовлено.

Позивач оскаржив дану постанову з підстав не врахування усіх істотних обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що Виноградівською міською радою надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 0,0156 га по АДРЕСА_1, яка включає в себе двір попереду спільного з відповідачкою житлового будинку та по своєму функціональному призначенню не може використовуватися для ведення господарської діяльності з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.

Порядок використання земельної ділянки попереду двору з відповідачкою встановлено рішенням Виноградівського районного суду від 14.11.2012 року.

Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Просить скасувати постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку в АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 25.12.1990 р., де він проживає з дружиною. Відповідачка - ОСОБА_2 Іболя Василівна, також проживає в даному житловому будинку і є власником іншої 1/2 частини даного житлового будинку, згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 12.05.1998 р.

Рішенням Виноградівського районного суду від 26.10.2009 року, додатковим рішенням Виноградівського районного суду від 26.03.2010 року житловий будинок в АДРЕСА_1 було реально поділено між власниками, перший поверх будинку було виділено ОСОБА_2, другий поверх - ОСОБА_1, а рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 13.07.2010 року додаткове рішення було частково змінено - залишено коридор та сходи на другий поверх в спільному користуванні.

Рішенням Виноградівського районного суду від 14.11.2012 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 07.02.2013 року, встановлено порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок в АДРЕСА_1.

Відмовляючи в задоволенні позову, з чим погоджується колегія суддів, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення відповідача прийнято з дотриманням норм ст.118, 121, 122 Закону України «Про місцеве самоврядування», оскільки підставою для розгляду заяви ОСОБА_2 було рішення Виноградівського районного суду від 14.11.2012 року, що набуло законної сили 07.02.2013 року, яким встановлено наступний порядок користування земельними ділянками, а саме: забудовану земельну ділянку площею 511,6 кв. м залишено у спільному користуванні, земельна ділянка (згідно судової будівельно-технічної експертизи) площею 27,3 кв.м. та 128,9 кв м., виділена ОСОБА_2 так і позивачу - аналогічно.

На виконання вище вказаного судового рішення, ОСОБА_2 була розроблена технічна документація із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі якою земельні ділянки площею 0,0129 га та площею 0,0027 га по АДРЕСА_1 визначені землями сільськогосподарського призначення.

Згідно з п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» вирішення питань земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову - ч.2 згаданої статті.

Разом з тим, відмовивши в задоволенні позову до ОСОБА_2 суд першої інстанції допустив процесуальне порушення норм права, оскільки відповідно до ч.3 ст.50 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб»єкт владних повноважень.

Таким чином, дані вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльності, відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України, а згідно ч.1 ст.2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З врахуванням наведеного, оскаржувана постанова в частині відмови в задоволенні позову до ОСОБА_2 підлягає скасуванню, з постановленням в цій частині ухвали про закриття провадження, відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Керуючись ст.ст.160, 195 - 197, п.1, 4 ч.1 ст.198, ст.200, 203, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2014р. по справі №299/2230/14-а - скасувати в частині відмови в задоволенні позову до ОСОБА_2 та постановити в цій частині ухвалу, якою закрити провадження у справі в цій частині вимог.

В решті постанову залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

Д.М.Старунський