Справа № 13727/09
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2010-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2010 р. справа № 2а-69/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Гулій О.Г.

при секретарі судового засідання: Гулій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради

на постанову Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 31.03.2009 року

у справі №2-а-69/2009р.

за позовом ОСОБА_2

до: Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради

про: визнання дій неправомірними та стягнення допомоги, -

встановила:

09.02.09р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради, в якому просила визнати відмову відповідача відносно виплати позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в обсязі, визначеному ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»протиправною; зобовязати відповідача здійснити нарахування і виплату позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.04.07р. по 31.12.07р. в сумі 2798,51 грн. та стягнути з відповідача дану суму.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач як мати малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»має право на отримання щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, але зазначені виплати вона отримувала в значно менших розмірах. Така недоплата спричинена протиправними діями відповідача, яким не прийнято до уваги, що норми Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими зупинені положення ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», визнані рішенням Конституційного Суду України такими, що не відповідають Конституції України.

Постановою Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 31.03.09р. у справі № 2-а-69/2009 позовні вимоги задоволено. Поновлено ОСОБА_2 строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого порушеного права, визнавши причини його пропуску поважними. Визнано дії відповідача по нарахуванню та виплаті ОСОБА_2 сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік неправомірними. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради на користь ОСОБА_2 2984,51 грн. в рахунок недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період часу з 01.04.07р. по 31.12.07р.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що при визначенні спірного розміру допомоги суд не вірно визначив закон, який підлягає застосуванню. Крім того, судом не враховано, що покриття витрат на виплату державної допомоги сімям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, у звязку з чим, виходячи з положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», відповідач не має права брати бюджетні зобовязання, які не передбачені бюджетними асигнуваннями і не затверджені кошторисом. Визнання Конституційним Судом України неконституційним визначення розміру допомоги Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»не надає законодавчого права для застосування показника прожиткового мінімуму. Рішення Конституційного Суду України від 09.07.07 не може бути реалізовано, оскільки не було внесено зміни до Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік»і не були збільшені видатки на виплати соціальної допомоги.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не зявились представники сторін. Від позивача надійшла телеграма про розгляд справи без участі позивача. Відповідач в апеляційній скарзі просив розглянути справу без участі представника. З урахуванням наявних в справі матеріалів, незявлення в судове засідання представників сторін не заважає розгляду скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідачем оскаржується право позивача на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах, встановлених ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», за період з 01.04.07 по 31.12.07.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач є матірю малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради та отримує державну допомогу по догляду дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», на який посилається суд першої інстанції, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

За правилами, встановленими ст.5 цього Закону всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у ч.2 ст.4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Відповідно до ст.15 вказаного Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Однак, п.14 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»зупинено дію ч.1 ст.15 та п.3 розділу VІІІ «Прикінцеві положення»Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»на 2007 рік.

Абзацом 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»встановлено, що у 2007 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проте, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.07 липня 2007 року положення абз.3 ч.2 ст.56 та п.п.7, 14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги п.2 Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.00, в якому міститься розяснення, що закони та інші правові акти або їх окремі положення, визнані рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, керуючись ч.3 ст.150 Конституції України, колегія суддів вважає, що є вірним висновок, що в період з 09.07.09 по 31.12.07 при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку нараховується та виплачується у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, який складав з 01.04.07 суму - 463 грн. щомісячно, з 01.10.07 по 31.12.07 суму - 470 грн. щомісячно (ст.62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»).

Враховуючи встановлений судом першої інстанції факт нарахування та виплати позивачу щомісячної державної допомоги на дитину у розмірі нижчому, ніж це визначено законом, є правильним висновок суду першої інстанції щодо обовязку відповідача здійснити донарахування та виплату на користь позивача недоплаченої суми грошової допомоги на дитину лише з 09.07.07 по 31.12.07р.

Висновок суду про необхідність зобовязання здійснити перерахунок та стягнення з відповідача коштів з 01.04.07р. по 08.07.2007р. є, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.00р., невірним та таким, що суперечить вимогам законодавства.

Окрім того судом першої інстанції присуджено до стягнення з відповідача суму коштів в розмірі 2798,51 грн. Однак, оскільки позовні вимоги повязані із зобовязанням відповідача здійснити певні дії, колегія суддів з урахуванням п.2 ч.2 ст.162 КАС України, вважає, що результатом цього перерахунку має бути виплата недоплаченої суми коштів, а відповідача слід зобовязати здійснити перерахунок та виплату недоплаченої суми.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність коштів на виплату передбаченої ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»допомоги.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлений гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу державної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та поклала виконання цього обов'язку на органи праці та соціального захисту, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобов'язань або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обов'язку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституцією України, Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

З питання не застосування судом першої інстанції положень ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи вбачається заява відповідача про застосування строків давності під час розгляду справи в суді першої інстанції, однак колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Згідно ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 2 КАС України, встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем призначено позивачу одноразову допомогу при народженні дітей, призначено та сплачено станом на день розгляду справи в суді першої інстанції щомісячні виплати, тобто між відповідачем та позивачем існують тривалі правовідносини.

Враховуючи вищенаведені обставини, норми чинного процесуального законодавства, зважаючи на те, що порушення прав позивача є тривалим з огляду на те, що доказів обізнаності позивача з приводу наявності рішення Конституційного Суду України зазначеного вище відповідачем не надано, враховуючи те, що позивач здійснив посилання на момент, з якому йому стало відомо про порушення свого права, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції при задоволенні позовних вимог за період з 01.04.07р. по 08.07.07р. допущено порушення норм права матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови по справі.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції та відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а тому апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення.

Окрім того, стосовно розподілу судових витрат, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне зазначити що висновок суду першої інстанції про стягнення судових витрат з відповідача з урахуванням вимог ч.1 ст.94 КАС України є невірним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197,198,202,205,207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради на постанову Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 31.03.2009 року у справі №2-а-69/2009 - задовольнити частково.

Постанову Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 31.03.2009 року у справі №2-а-69/2009 скасувати.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради щодо нарахування, призначення та виплати ОСОБА_2 сум щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.07р. по 31.12.07р. неправомірними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, згідно ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»з урахуванням фактично отриманої суми допомоги за зазначений період.

Стягнути з Державного бюджету на користь 33,24 грн. відшкодування судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у місячний строк до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя: Н.А. Бишевська

суддя: І.Ю. Добродняк

суддя: А.О. Коршун