Справа № 345/1899/14-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року м. Київ К/800/10122/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Єрьоміна А.В.; Кравцова О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що переглядається за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області (далі - Управління) про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народила доньку ОСОБА_5 і як не застрахована особа має право на отримання допомоги до догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до статті 15 Закону України від 21 листопада 1992 року № 2811-XII «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон № 2811-XII), у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років.

Посилаючись на те, що всупереч вказаному Закону допомога надавалась у неповному розмірі, просила зобов'язати Управління здійснити нарахування та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років за період з 1 січня 2014 року.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року, позов задоволено.

Зобов'язано Управління здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_4 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 1 січня 2014 року до досягнення дитиною трирічного віку або до змін у чинному законодавстві у розмірі, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для дітей, віком до 6 років, згідно із статтею 15 Закону № 2811-XII, з урахуванням проведених виплат.

У касаційній скарзі Управління, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку доводів касаційної скарги, матеріалів справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні як особа, не застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, передбаченому Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі - Порядок).

Згідно з частиною першою статті 15 Закону № 2811-XII (в редакції Закону України від 22 березня 2001 року № 2334-III) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Пунктом 23 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину першу статті 15 Закону № 2811-XII викладено в новій редакції, відповідно до якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

В пункті 22 Порядку (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2008 року № 57) деталізовано, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

Разом з тим, пунктом 2 розділу III Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з 1 січня 2009 року відновили свою дію положення статті 15 Закону № 2811-XII в редакції Закону України від 22 березня 2001 року № 2334-III.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постановах від 25 грудня 2012 року (справа № 21-410а12), від 22 квітня 2014 року (справа № 21-73а14).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» будь-яких змін чи обмежень у застосуванні статті 15 Закону № 2811-XII не встановлено та не визначено іншого порядку і розміру виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

З огляду на викладене та виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, суди попередніх інстанцій обґрунтовано дійшли висновку про неправомірність виплати позивачу вказаної допомоги у спірний період в розмірі, передбаченому Порядком, що є меншим за розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого законом про Держбюджет на відповідний період.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», з 1 липня 2014 року внесено зміни до Закону № 2811-XII та виключено розділ ІV цього Закону «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку».

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов