Справа № 826/4067/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. № 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 червня 2015 року № 826/4067/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., суддів: Арсірія Р.О., Кузьменка В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом до про Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Державної виконавчої служби України визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та скасування постанови ВП № 46667330 від 26.02.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та скасування постанови ВП № 46667330 від 26.02.2015.

У судовому засіданні 23.05.2015 позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виконавчий лист № 826/12447/14, виданий 09.02.2015 Окружним адміністративним судом м. Києва з об'єктивних причин не може бути виконаний, оскільки у виконавчому документі відсутня конкретна сума для виплати, зокрема, не зазначено, яку саме суму 10 посадових окладів необхідно сплатити, що не дає можливості розглянути питання щодо виплати ОСОБА_1 10 посадових окладів.

У судовому засіданні 23.04.2015 представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, через канцелярію суду подав заяву про надання доказів по справі, в якій просив відмовити у задоволенні позову повному обсязі, на до якої було додано копію матеріалів виконавчого провадження ВП № 46667330.

У судове засідання 23.04.2015 представник відповідача не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів ухвалила продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час розгляду справи колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 у справі №826/12447/14 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.10.2014, позов задоволено повністю, визнано протиправними дії Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів у зв'язку з виходом на пенсію та зобов'язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції від 01.01.2008).

09.02.2015 Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист в адміністративній справі №826/12447/14.

26.02.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46667330, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №826/12447/14 виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 09.02.2015 про: "Зобов'язати Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції від 01.01.2008р.)"

Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України не погоджуючись з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 46667330 від 26.02.2015 та вважаючи її такою, що підлягає скасуванню звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 17 зазначеного Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частинами першою та другою статті 25 зазначеного Закону, встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Таким чином, на державного виконавця покладається обов'язок прийняти виконавчий документ, до яких, зокрема, відносить виконавчий лист суду, і за заявою стягувача відкрити протягом 3 днів виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Відмовити у відкритті виконавчого провадження державний виконавець має право тільки за наявності підстав вичерпний перелік яких встановлений частиною першою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

З аналізу наявного в матеріалах виконавчого провадження виконавчого листа №826/12447/14 виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 09.02.2015 вбачається, що він відповідає вимогам передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», пред'явленні до виконання у встановлений строк та до відповідного органу державної виконавчої служби.

Позивач, як на обґрунтування позовних вимоги посилається виключно на факт того, що виконавчий лист № 826/12447/14, виданий 09.02.2015 Окружним адміністративним судом м. Києва з об'єктивних причин не може бути виконаний, оскільки у виконавчому документі відсутня конкретна сума для виплати, зокрема, не зазначено, яку саме суму 10 посадових окладів необхідно сплатити, що не дає можливості розглянути питання щодо виплати ОСОБА_1 10 посадових окладів.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно з частиною першою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Таким чином, у випадку якщо судове рішення є незрозумілим для сторони остання має право звернутись до суду з заявою щодо роз'яснення рішення, та у випадку наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, водночас наявність вказаних обставин, не перешкоджає відкриттю виконавчого провадження з примусового виконання відповідного рішення суду.

З огляду на зазначене, а також враховуючи те, що позивач крім посилань на факт того, що виконавчий лист № 826/12447/14, виданий 09.02.2015 Окружним адміністративним судом м. Києва не може бути виконаний, оскільки у виконавчому документі відсутня конкретна сума для виплати, не зазначено інших підстави, які б зумовлювали неможливість відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа, у той час, як з наявних в матеріалах справи доказів судом наявність відповідних обставин не встановлена, суд дійшов висновку про те, що у державного виконавця були наявні правові підстави для відкриття виконавчого провадження № 46667330 та винесення постанови ВП № 46667330 від 26.02.2015.

Керуючись вимогами 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді Р.О. Арсірія

В.А. Кузьменко