Справа № 804/4382/15
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2015 р. Справа № 804/4382/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
при секретаріЛісна А.М.
представника позивача представника відповідача Андрощук Т.О., Мельник Н.Ю. не з'явився
Ухвалою суду від 21.05.2012 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.02.2015 року скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2012 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2014 року та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою суду від 26.03.2015 року справу прийнято до провадження суддею Златіним С.В.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та повідомив суд про те, що сума 38 014 131,00 грн., яка визнана ліквідатором позивача у процедурі банкрутства, включена господарським судом Дніпропетровської області до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство позивача та становить поточну заборгованість перед ПАТ «Укрсоцбанк» станом на 08.06.2011 року та складається із суми 2 331 864,22 грн. - поточна заборгованість по кредиту (тіло кредита) в зв'язку із зростанням курсу валют; відсотків за користування кредитом у розмірі 28 468 186,77 грн., які донараховані станом на 08.06.2011 року; пені у розмірі 8 214 205,44 грн., яка донарахована станом на 08.06.2011 року.
Відповідач у судове засідання 12.06.2015 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін встановив наступне.
Відповідачем з 15.03.2012 року по 10.04.2012 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2011 року по 31.12.2011 року, валютного та іншого законодавства за вказаний період.
За наслідками перевірки відповідачем складено акт від 18.04.2012 року № 150/221/30926951.
У вказаному акті перевірки відповідачем зафіксовано порушення п.п.159.1.2 ст. 159 ПК України в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 8 743 250,00 грн. та порушення п.200.1-200.4 ст. 200 ПК України внаслідок чого занижено ПДВ на суму 834 999,00 грн.
Висновки акту перевірки обґрунтовані наступним:
- сума 38 014 131,00 грн., яка визнана ліквідатором позивача у процедурі банкрутства, є безнадійною заборгованістю у розумінні п.п. 14.1.11. ст.14 ПК України, оскільки підпадає під визначення безнадійної заборгованості. За вказаних обставин вказана сума повинна оподатковуватись згідно вимог п.п.159.1.2 ст. 159 ПК України;
Однак вказане податкове повідомлення - рішення визнано протиправними та скасовано судовому порядку, що підтверджується копіями постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.09.2012 року, ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2013 року та Вищого адміністративного суду України від 23.09.2014 року по справі № 2а/0470/4506/12, копії яких знаходяться у матеріалах справи.
У відповідності до п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» № 7 від 20.05.2013 року скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.
Згідно п.56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
За вказаних обставин дане податкове повідомлення - рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Судом під час розгляду справи встановлено, що Господарським судом Дніпропетровської області 21.08.2010 порушено провадження у справі № Б38/180-10 про банкрутство ЗАТ "НЗСТ "ЮТіСТ".
27.10.2010 в 200 номері газети "Уряловий кур'єр" опубліковано оголошення про порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, реєстр вимог кредиторів затверджено ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2011.
08.06.2011 Господарським судом Дніпропетровської області прийнято постанову про визнання ЗАТ "НЗСТ "ЮТіСТ" банкрутом та про відкриття ліквідаційної процедури.
За приписами пункту 1-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011р. з відповідними змінами Положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.
Таким чином для аналізу спірних обставин господарської діяльності ЗАТ "НЗСТ "ЮТіСТ", щодо якого господарським судом 21.08.2010р. порушено провадження у справі №Б38/180-10, суд застосовує норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у попередній редакції.
Висновки податкового органу щодо порушень позивачем податкового законодавства, про які йдеться в акті перевірки від 18.04.2012 № 150/221/30926951, пов'язані з правовідносинами позивача як боржника з Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (ПАТ "Укрсоцбанк"), з яким позивач, як позичальник, уклав договір про надання мультивалютної відновлювальної кредитної лінії № 085/192-7.
За умовами пункту 1.2 договору кредит надається позичальнику на наступні цілі: погашення заборгованості за кредитами в АКБ "Райффайзен Банк Аваль" та поповнення обігових коштів для ведення фінансово-господарської діяльності. Строк дії договору згідно з пунктами 1.1.1, 3.3.18 визначено до 22.06.2012.
Аналізуючи приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд доходить до висновку, що з порушенням провадження у справі про банкрутство не пов'язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати договори та вчиняти інші правочини, у зв'язку з чим у нього виникають права та обов'язки, виконання яких забезпечується на загальних засадах.
Разом з тим, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2011, з урахуванням ухвали цього ж суду від 11.03.2014 у справі № Б38/180-10, відхилено грошові вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" до ЗАТ "НЗСТ "ЮТіСТ" на суму 368 979 200,96 грн. та визнано грошові вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" до ЗАТ "НЗСТ "ЮТіСТ" у сумі 38 014 131,43грн., які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів до 4 черги задоволення.
При цьому господарський суд Дніпропетровської області встановив, що грошові вимоги на суму 38 014 131,43 грн. виникли після порушення судом справи про банкрутство ЗАТ "НЗСТ "ЮТіСТ", після введення мораторію та до прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.
На думку податкового органу позивач, як покупець фінансових послуг, перебуваючи в процесі банкрутства, в порушення норм п.п. 159.1.2 п. 159.1 ст. 159 Податкового кодексу України не зменшив витрати, задекларовані у податковій декларації з податку на прибуток за ІІ - ІV квартали 2011 року на обсяг визнаної судом заборгованості в сумі 38 014 131,43 грн.
Такі висновки відповідача щодо завищення товариством витрат пов'язані з тим, що відповідач відносить суму витрат до сумнівної (безнадійної) заборгованості.
Судом на підставі письмових пояснень позивача встановлено, що сума 38 014 131,00 грн., становить поточну заборгованість позивача перед ПАТ «Укрсоцбанк» станом на 08.06.2011 року та складається:
- із суми 2 331 864,22 грн. - поточна заборгованість по кредиту (тіло кредиту) в зв'язку із зростанням курсу валют,
- відсотків за користування кредитом у розмірі 27 468 186,77 грн., які донараховані станом на 08.06.2011 року
- пені у розмірі 8 214 205,44 грн., яка донарахована станом на 08.06.2011 року.
Відповідно до пункт "в" пп. 14.1.1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин) безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема, заборгованість, що не погашена внаслідок недостатності майна суб'єктів господарювання, оголошених банкрутами у встановленому законом порядку або знятих з реєстрації як суб'єкти господарювання у зв'язку з їх ліквідацією.
З змісту викладеної норми вбачається, що безнадійна заборгованість не обов'язково пов'язується з фактом ліквідації суб'єкта господарювання, про що зазначає позивач у позовній заяві, оскільки сполучник "або" в тексті пункту "в" пп. 14.1.1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України означає альтернативу, якою, в даному випадку є, оголошення такого суб'єкта банкрутом.
Статтею 159 цього ж Кодексу визначено порядок урегулювання безнадійної та сумнівної заборгованості.
Так, згідно з п.п. 159.1.2 п. 159.1 ст. 159 Податкового кодексу України платник податку - покупець зобов'язаний зменшити витрати на вартість заборгованості, визнану судом чи за виконавчим написом нотаріуса, у податковому періоді, на який припадає день набрання законної сили рішення суду про визнання (стягнення) такої заборгованості (її частини) або вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом з тим, відповідно до п.п. 154.3.2 п. 154.3 ст. 154 Податкового кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом, не включаються до витрат кошти або майно, надані платником податку у зв'язку з, зокрема, поверненням платником податку основної суми кредиту, у тому числі субординованого боргу, позики, частини консолідованого іпотечного боргу при погашенні іпотечного сертифіката участі, але не більше суми, сплаченої за придбання такого сертифіката іншим особам - кредиторам, процентної позики, а також з наданням основної суми кредиту, позики іншим особам - дебіторам, викупу (заміни) однієї частки консолідованого іпотечного боргу на іншу відповідно до закону.
Термін "основна сума" означає суму наданого кредиту, позики або депозиту (строкових, довірчих рахунків) без урахування процентів, фіксованих виплат, премій, виграшів, суму консолідованого іпотечного боргу в частині, яка відповідає ціні зобов'язання.
Згідно п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:
- витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті:
- інших витрат, визначених згідно з пунктами 138.5, 138.10 - 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
- крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.
Відповідно до п. 141.1 ст. 141 цього ж Кодексу до складу витрат включаються будь-які витрати, пов'язані з нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв'язку з провадженням господарської діяльності платника податку.
З аналізу викладених норм податкового законодавства вбачається, що до складу витрат зараховують будь-які витрати, пов'язані з нарахуванням відсотків за борговими зобов'язаннями, якщо такі нарахування здійснюються з огляду на ведення господарської діяльності платника податку, у той час заборонено зараховувати до витрат платника податків виплати ним тіла кредиту.
Таким чином, позивач повинен був зменшити витрати на суму 35 682 392,21 грн. (за виключенням суми 2 331 864,22 грн., яка становить частину суми наданого кредиту).
Ухвала суду господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2011 року у справі № Б38/180-10, якою визнано грошові вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 38 014 131,00 грн., не оскаржувалась та набрала законної сили 17.11.2011 року

Судом на підставі акту перевірки встановлено, що позивач у 4 кварталі 2011 року у податкових деклараціях з податку на прибуток підприємств не зменшував суми витрат на обсяг визнаної господарським судом заборгованості за виключенням тіла кредиту.

У відповідності до п.10 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України встановити ставку податку на прибуток підприємств з 1 квітня 2011 року по 31 грудня 2011 року включно - 23 відсотки.

За вказаних обставин позивачу підлягає донарахуванню грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 8 206 950,21 грн.

Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення - рішення є частково протиправними та підлягає скасуванню в частині визначення суми грошового зобов'язання у розмірі 536 299,79 грн.; в іншій частині оскаржуване податкове повідомлення - рішення є правомірним.

Як свідчать матеріали справи, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2012 року у справі №2а/0470/3668/12 адміністративний позов ЗАТ "НЗСТ "ЮТіСТ" до Нікопольської ОДПІ Дніпропетровської області задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано наказ №279 від 12 березня 2012 року (а.с.18-20). Проте, зазначена постанова скасована постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2012р. з прийняттям нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову. Тобто питання щодо правомірності наказу на проведення спірної перевірки вирішено в судовому порядку, рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби від 07.05.2012 року № .

Визнати частково протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби від 07.05.2012 року № в частині визначення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 536 299,79 грн.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Закритого акціонерного товариства «Нікопольський завод сталевих труб «Ютіст» судовий збір у розмірі 121,64 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 12 червня 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 12.06.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді С.В. Златін С.В. Златін Р.Ю. Ричка