Справа № 814/1172/15
Суддя: Князєв В.С.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

05 червня 2015 року Справа № 814/1172/15

м. Миколаїв

10:47

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Князєва В. С.,

за участю:

секретаря судового засідання: Западнюк К.А.,

представника позивача: Сташук О.Г.

представника відповідача: Дідик О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ЕРА-Н», вул. Чигрина, 29 "Б", м. Миколаїв, 54020
до відповідачаДержавної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, вул. Г. Петрової, 2-а, м. Миколаїв,54029
провизнання протиправними дій відповідача; визнання протиправним і скасування наказу від 02.04.2015 № 54,
Керуючись статтями 11, 71, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.С. Князєв

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2015 року Справа № 814/1172/15

м. Миколаїв

10:47

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Князєва В. С.,

за участю:

секретаря судового засідання: Западнюк К.А.,

представника позивача: Сташук О.Г.

представника відповідача: Дідик О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ЕРА-Н», вул. Чигрина, 29 Б, м. Миколаїв, 54020
до відповідачаДержавної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, вул. Г. Петрової, 2-А, м. Миколаїв, 54029
провизнання протиправними дій відповідача; визнання протиправним і скасування наказу від 02.04.2015 № 54,
встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області, в якому просив визнати протиправними дії посадових осіб відповідача щодо проведення перевірки без пред'явлення направлення на проведення перевірки, наказу про проведення перевірки та посвідчень посадових (службових) осіб, які проводитимуть перевірку; визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №54 від 02.04.2015 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача.

Позов обґрунтовано тим, що посадовими особами відповідача перед проведенням перевірки не було пред'явлене службове посвідчення, направлення на проведення перевірки, вони відмовилися надати копію наказу про проведення перевірки позивачу, у зв'язку з чим позивач відмовився допустити їх для проведення виїзної позапланової документальної перевірки своєї діяльності. Крім того, позивач вважав, що наказ про проведення перевірки №54 від 02.04.2015р. було видано на підставі постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність незаконно, оскільки відповідне кримінальне провадження стосується іншого підприємства, що не є контрагентом позивача. Наказом відповідача від 17.03.2015р. №12 вже було призначено аналогічну перевірку на виконання тієї самої постанови слідчого, цей наказ було оскаржено в адміністративному суді та на час розгляду справи рішення по справі не набрало законної сили.

Ухвалою суду від 02.06.2015р. було здійснено заміну первинного відповідача - Державну податкову інспекцію у Заводському районі м.Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області на належного - Державну податкову інспекцію у Заводському районі м.Миколаєва ГУ Державної фіскальної служби у Миколаївській області (надалі - відповідач, контролюючий орган, податковий орган).

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, зазначав, що дії контролюючого органу по проведенню перевірки та виданню наказу, що оспорюється, відповідають чинному законодавству. Наказ про проведення перевірки вичерпав свою дію, оскільки відповідач відмовився допустити представників контролюючого органу для проведення перевірки. .

Дослідивши матеріали адміністративної справи та докази, якими сторони обґрунтовували свої вимоги і заперечення, суд приходить до такого.

Постановою слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 16 березня 2015 року було призначено по кримінальному провадженню №0000097 від 03.11.2014р. позапланову документальну перевірку ТОВ «Ера-Н» за період 2014 рік з питань дотримання податкового законодавства.

02 квітня 2015 року виконуючим обов'язки начальника ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області було видано наказ №54 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача за період 2014 рік з питань дотримання податкового законодавства України. В наказі зазначалося, що його було видано на підставі постанови слідчого Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 16.03.2015р. про призначення позапланової перевірки ТОВ «ЕРА-Н». В наказі було встановлено строк проведення перевірки - п'ять робочих днів з 02.04.2015р., та призначено групу перевіряючих у складі державних ревізорів-інспекторів Веселовського К.М. та Іжевського В.Р. (а.с. 17-18).

В матеріалах справи наявна копія акту про відмову у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки від 02.04.2015р., складеного державними ревізорами-інспекторами Веселовським К.М. та Іжевським В.Р. (а.с. 10). З цього акту вбачається, що ліквідатором позивача Єфремовим І.Ю. було відмовлено у здійсненні записів в направленнях на перевірку про допуск до перевірки посадових осіб контролюючого органу.

В акті також наявний запис, підписаний ліквідатором позивача, в якому він після підписів інспекторів контролюючого органу зазначив, що в допуску на перевірку ним було відмовлено, оскільки співробітники не пред'явили службові посвідчення і відмовились надати йому копії наказу і направлення на перевірку.

Відповідно до п. 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Як пояснили в судовому засіданні представники сторін, після складання акту про відмову у допуску до проведення перевірки ліквідатор позивача фактично не допустив посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Позивачем суду не надано доказів, що підтверджують той факт, що посадові особи відмовилися надати ліквідатору позивача свої службові посвідчення та направлення на перевірку. В акті про відмову у допуску посадових осіб для проведення перевірки ліквідатор позивача зазначає, що інспектори відмовилися надати йому копію направлень на перевірку. Але податкове законодавство не передбачає обов'язку контролюючого органу надати суб'єкту, що перевіряється копії таких направлень, такі направлення повинні бути лише пред'явлені відповідній посадовій особі.

Тому в цій частині суд вважає позовні вимоги необґрунтованими.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу відповідача №54 від 02.04.2015 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, то суд відзначає наступне.

Положенням пункту 78.1.11 статті 78 Податкового кодексу України визначено, що однією із підстав для проведення документальної позапланової перевірки є отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Доводи позивача про те, що постанова слідчого від 16.03.2015р., на підставі якої було призначено перевірку винесена по кримінальному провадженню, яке стосується іншого підприємства, яке не є контрагентом ТОВ «Ера-Н», на думку суду не може мати правового значення, оскільки завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду відповідних справ. В постанові слідчого наявне обґрунтування необхідності проведення перевірки позивача, та в ході досудового розслідування слідчий самостійно визначає предмет розслідування, обсяги та джерела інформації, необхідні для розкриття злочинів.

Відповідно до частини 2 статті 40 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий при здійсненні своїх повноважень уповноважений призначати ревізії та перевірки в порядку, визначеному законом.

Згідно із частиною 5 статті 40 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов'язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

В рамках адміністративної справи суд не наділений компетенцією надавати оцінку процесуальним документам, прийнятим в рамках кримінального провадження. До того ж мотиви слідчого щодо призначення тієї чи іншої перевірки можуть містити інформацією, доступ до якої є обмеженим.

Для оскарження дій слідчого при проведенні слідчих дій передбачений спеціальний порядок, визначений кримінальним процесуальним законодавством.

Суду сторонами не надано доказів, що постанова слідчого від 16 березня 2015р. визнана незаконною чи скасована в установленому законом порядку.

За таких обставин у відповідача були наявні підстави для проведення документальної позапланової перевірки позивача відповідно до пункту 78.1.11 статті 78 Податкового кодексу України.

Що стосується тієї обставини, що на підставі тієї самої постанови слідчого вже видався наказ про проведення перевірки від 17.03.2015р. (цей наказ є предметом судового оскарження у справі №814/932/15, що розглянута Миколаївським окружним адміністративним судом), то суд погоджується з позицією відповідача, що оскільки посадових осіб контролюючого органу не було вперше допущено до проведення перевірки, контролюючий орган міг повторно здійснити спробу виконати постанову слідчого про проведення перевірки, для чого видати новий наказ про проведення перевірки.

Крім того, суд також відзначає наступне. Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як встановлено судом, позивач не допустив посадових осіб для проведення перевірки своєї діяльності. А тому дії посадових осіб позивача щодо проведення перевірки, які позивач просить визнати протиправними, не створили для позивача будь-якого додаткового обов'язку, не порушили його прав та законних інтересів. Наказ про проведення перевірки на даний час вичерпав свою дію, оскільки так і не був реалізований у встановлений в ньому термін.

Зазначене є підставою для відмови у позові.

Керуючись статтями 11, 71, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.С. Князєв

Постанова оформлена у відповідності до статті160 КАС України

та підписана суддею 09 червня 2015 року