Справа № П/811/1235/15
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2015 року справа №П/811/1235/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Креатив» (далі - Товариство) до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління міністерства доходів та зборів в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до податкового органу про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 січня 2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 859514 грн. та накладено штрафну санкцію - 429757 грн.

У письмових поясненнях Товариство підтримало вимогу заяви.

Стверджує, що від укладення договорів поставки з ТОВ «Піраміда-ЛТД» (далі - Товариство 2) впродовж строку, який перевірявся податковим органом, настали реальні правові наслідки, котрі обумовлювались ними.

На думку платника податків, він правомірно сформував в деклараціях з податку на додану вартість суми податкового кредиту за згаданими правочинами.

Відповідач заперечив стосовно задоволення позову, мотивуючи тим, що правочини, котрі уклало Товариство з Товариством 2 не спрямовувалися на реальне настання наслідків, які обумовлювалися ними.

Доказом того, як вважає він, є акт перевірки діяльності згаданого контрагента.

Ухвалою суду від 11 червня 2015 року прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження (Том 5 а.с.49).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, 01 вересня 2011 року Товариство та ПП «Еллада» уклали договір оренди нерухомого майна (Том 4 а.с.58-74).

01 липня 2011 року Товариство та ПАТ «Вісма-Плюс» уклали договір оренди нерухомого майна (Том 5 а.с.32-36).

01 серпня 2013 року Товариство та ТОВ «Кіровоградський комбікормовий завод» уклали договір оренди нерухомого майна (Том 4 а.с.75-77).

Отже, у позивача є потужності для зберігання насіння соняшника та олії.

26-27, 29 серпня, 01-03, 05, 10, 12, 16, 19, 22, 24, 26, 30 вересня 2014 року Товариство (покупець) та Товариство 2 (продавець) уклали договори поставки насіння соняшника та соняшникової олії (Том 1 а.с.61-63, 130-131, 198-200, 207-209, Том 2 а.с.1-3, 155-156, 167-169, 218-220, 236-237, Том 3 а.с.1-3, 47-48, 126-128, 161-162, 174-176, 184-186, Том 4 а.с.13-15, 140-142).

Упродовж з серпня по вересня 2014 року Товариство 2 поставило Товариству насіння соняшника та соняшникової олії на суму 57969840 грн. (з урахуванням податку на додану вартість у сумі 9661640 грн.).

На підтвердження реальності господарських операції Товариство надало первині документи бухгалтерського та податкового обліку.

Зокрема, видаткові, податкові накладні від 27- 30 серпня, 01-09, 11-15, 17, 20-30 вересня 2014 року (Том 1 а.с.9, 78, 80, 85, 87, 109, 111, 123-129, 146, 149, 152, 155, 158, 161, 164, 167, 170, 173, 176, 179, 182, 185-197, 203, 206, 211, 216, 225, 228, 233, 239, 243, 248, Том 2 а.с.8-18, 21, 35, 44, 46, 55, 60, 74, 101, 115, 144, 159, 162, 165-166, 171, 175, 181, 183, 189, 191, 198, 211-217, 223, 225, 227, 229, 232-235, 244, 247, 250, Том 3 а.с.8, 10, 12, 14, 17, 19, 21, 26, 39-46, 50, 53, 56, 59, 62, 65, 68, 71, 74, 77, 80, 83, 86, 89, 92, 95, 98, 101, 104, 107-125, 130, 142, 149, 158-160, 163, 166, 169, 171-173, 177, 183, 190-197, 239, 245, Том 4 а.с.5-12, 17, 19, 29-30, 80, 83, 86, 89-94, 121, 131, 136, 138, 147-153, 169, 192, 216, 233).

Перевезення товару здійснювалось різними перевізниками відповідно до змісту товарно-транспортних накладних (Том 1 а.с.70-77, 79, 81-84, 86, 88-108, 110, 112-122, 147-148, 150-151, 153-154, 156-157, 159-160, 162-163, 165-166, 168-169, 171-172, 174-175, 177-178, 180-181, 183-184, 204-205, 212-215, 217-224, 226-227, 229-232, 234-238, 240-242, 244-247, 249-250 Том 2 а.с.19-20, 22-34, 36-43, 45, 47-54, 56-59, 61-73, 75-100, 102-114, 116-143,145-154, 160-161, 163-164, 172-174, 176-180, 182, 184-188, 190, 192-197,199-210, 224, 226, 228, 230-231, 245-246, 248-249, Том 3 а.с.9, 11, 13, 15-16, 18, 20, 22-25, 27-38, 51-52, 54-55, 57-58, 60-61, 63-64, 66-67, 69-70, 72-73, 75-76, 78-79, 81-82, 84-85, 87-88, 90-91, 93-94, 96-97, 99-100, 102-103, 105-106, 131-141, 143-148, 150-157, 164-165, 167-168, 170, 178-182, 198-238, 240-244, 246-250, Том 4 а.с.1-4, 18, 20-28, 78-79, 81-82, 84-85, 87-88, 95-120, 122-130, 132-135, 137, 139, 154-168, 170-191, 193-215, 217-232, 234-248).

Товариство розрахувалось з Товариством 2 за товар у безготівковій формі (Том 1 а.с.64-68, 132-145, 201-202, 210, Том 2 а.с. 4-7, 157-158, 170, 221-222, 238-243, Том 3 а.с.4-7, 49, 129, 187-189, Том 4 а.с.16, 143-146).

Суму податку на додану вартість Товариство включило до податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року.

У період з 19 по 25 грудня 2014 податковим органом здійснено позапланову невиїзну перевірку діяльності Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з Товариством 2 за вересень 2014 року (Том 1 а.с.9-28).

Під час перевірки ревізори досліджували первинні документи бухгалтерського та податкового обліку платника податків.

За її результатом вони склали акт, у якому зазначили виявлені порушення.

Так, вони зробили висновок, що правочини, котрі уклало Товариство з Товариством 2, є недійсними (нікчемним), так як не спрямовувалися на настання реальних наслідків, які обумовлювалися ними.

На їх думку, доказом того є акт перевірки діяльності згаданого контрагента.

Керівник відповідача погодився з висновками ревізорів та прийняв податкове повідомлення-рішення 16 січня 2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 859514 грн. та накладено штрафну санкцію - 429757 грн. (Том 1 а.с.29).

27 жовтня 2014 року ревізором Миронівської ОДПІ ГУМ у Київській області проведено виїзну документальну позапланову перевірку діяльності Товариства 2 з питань дотримання податкового законодавства за період з липня по вересень 2014 року (Том 1 а.с.44-49).

Акт перевірки містить висновок, що Товариством 2 не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентом.

За результатом проведення перевірки діяльності Товариства 2 керівник податкового органу не прийняв жодних рішень негативного характеру стосовно платника податків.

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, акт перевірки це документ, в якому ревізор фіксує обставини, котрі встановив, керуючись виключно власним сприйняттям і розумінням.

Надалі акт вивчає керівник податкового органу, який і вирішує питання про погодження з його висновками.

У разі погодження з висновками, які мають негативні наслідки стосовно платника податків, посадова особа зобов'язана прийняти відповідне рішення (у письмовій формі), оскільки це єдиний спосіб реалізації компетенції суб'єкта владних повноважень.

Така правова позиція суду узгоджується з системним аналізом приписів пунктів 2 та 4 статті 56 Податкового кодексу України.

Зокрема, цією нормою права передбачено, що податковий орган може прийняти, окрім податкового повідомлення-рішення, і інше рішення, яке платник податків має право оскаржити до контролюючого органу вищого рівня або суду.

Судом встановлено, що за результатами проведення перевірки діяльності Товариства 2 податкова інспекція не прийняла жодного рішення та не звернулась до суду з позовами про визнання недійсними договорів, котрі уклав платник податків, в тому числі і з Товариством, нехтуючи наданими повноваженнями, передбаченими Податковим кодексом України, та положеннями статті 228 Цивільного кодексу України.

А тому, суд зробив висновок, що керівник податкового органу не погодився з висновками ревізорів про недійсність правочинів, які уклали Товариство 2.

Отже, податковим органом враховані податкові зобов'язання Товариства 2 з податку на додану вартість за договорами, котрі укладені з Товариством.

Проводячи перевірку діяльності Товариства, податкові ревізори посилались на акт перевірки контрагента позивача, як незаперечний доказ недійсності його правочинів.

Однак, податкові ревізори допустили помилку, оскільки думка особи (іншого ревізора) не є доказом щодо встановлення певних обставин.

Такими доказами можуть бути рішення суду про недійсність договорів, рішення податкового органу щодо застосування негативних наслідків стосовно контрагента, яке останнім визнається як законне, вирок суду, показання свідків, тощо.

Таким чином, суд зробив висновок, що відповідач не надав доказів стосовно недійсності правочинів, які уклало Товариство з Товариством 2.

Більше того, в судовому засіданні позивач надав суду достатню кількість доказів стосовно виконання ним та його контрагентом зобов'язань за договорами.

Зокрема, суд вбачає це, проаналізувавши первинні документи бухгалтерського та податкового обліку Товариства (видаткові та податкові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення).

Оскільки, податковий орган не намагався перевірити обставини, які зафіксовані у згаданих письмових документах, тому суд не вправі ставити їх під сумнів.

Якщо б суд почав проводити перевірку з цих питань, то перейняв би на себе повноваження відповідача, що є недопустимим.

Окрім того, суд зазначає, що, коли державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретним платником податків, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживань з їх боку.

Отже, Товариство включило до податкового кредиту з податку на додану вартість кошти за договорами, укладеними з Товариством 2, відповідно до приписів статті 198 Податкового кодексу України (датою виникнення права на податковий кредит є дата одержання товару (послуг), що підтверджено податковою накладною).

За таких обставин рішення податкового органу є протиправним.

А тому, його належить скасувати, задовільнивши позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 16 січня 2015 року, яким приватному акціонерному товариству «Креатив» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 859514 грн. та накладено штрафну санкцію - 429757 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного акціонерного товариства «Креатив» судові витрати в сумі 487,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І.Брегей