Справа № 814/3729/14
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/3729/14

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства освіти і науки України (далі - МОН України) про зобов'язання Міністерства освіти і науки України переслати заяву від 24.11.2014 року до Кабінету Міністрів України.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства не переслав дану заяву до Кабінету Міністрів України, адже питання щодо затвердження зразка диплома належить до компетенції Кабінету Міністрів України, а не до компетенції Міністерства освіти і науки України.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений. Зобов'язано Міністерство освіти і науки України переслати заяву позивача від 24.11.2014 року до Кабінету Міністрів України.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Міністерство освіти і науки України в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю. Враховуючи, що зазначених клопотань не надходило, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 24 листопада 2014 року позивач звернувся до Кабінету Міністрів України в межах Закону України «Про звернення громадян» (а.с. 4).

Згідно даної заяви позивач просив затвердити зразок бланка диплома, що був в дипломах СРСР у 1981 році та виготовити один примірник такого диплома для нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Головний спеціаліст секретаріату Кабінету Міністрів України направив заяву позивача до Міністерства науки і освіти України для вирішення питання по суті (а.с. 5).

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції дійшов висновку, що питання щодо затвердження зразка диплома, що зазначено у заяві позивача від 24.11.2014 р., належать до компетенції Кабінету Міністрів України, а не до компетенції відповідача.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, 24 листопада 2014 року позивач звернувся з вищезазначеною заявою до Кабінету Міністрів України в межах Закону України «Про звернення громадян» (а.с. 4).

Згідно даної заяви позивач просив затвердити зразок бланка диплома, що був в дипломах СРСР у 1981 році та виготовити один примірник такого диплома для нього.

Відповідно до частини першої статті 1 закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Так, на виконання вимог Закону України «Про звернення громадян» головний спеціаліст секретаріату Кабінету Міністрів України направив заяву позивача до Міністерства науки і освіти України для вирішення питання по суті (а.с. 5).

Листом МОН України від 18.12.2014 року № 1/11-19919 надало відповідь на звернення ОСОБА_1, в якому зазначено, що перелік і зразки документів про освіту та вчені звання затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 1997 року № 1260 «Про документи про вищу освіту та вчені звання».

Відповідно до пункту вісім частини 3 статті 13 Закону України «Про вищу освіту», центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки (Міністерство) затверджує форми документів про вищу освіту (наукові ступені) державного зразка.

Документи про здобуту вищу освіту виготовляються відповідно до Переліку документів про освіту та вчені звання і Зразків документів про освіту та вчені звання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 1997 року № 1260.

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України «Про вищу освіту» вчена рада є колегіальним органом управління вищого навчального закладу, який утворюється строком на п'ять років, склад якого затверджується наказом керівника вищого навчального закладу протягом п'яти робочих днів з дня закінчення повноважень попереднього складу вченої ради.

Відповідно до пункту десять частини 2 статті 36 Закону України «Про вищу освіту» вчена рада затверджує зразок та порядок виготовлення власного документа про вищу освіту, положення про процедуру і підстави для його видачі випускникам, а також зразки, порядок виготовлення, процедуру і підстави для видачі випускникам спільних і подвійних дипломів.

Згідно до статі 27 Закону України «Про освіту» випускнику державного або іншого акредитованого (атестованого) навчального закладу видається відповідний документ про освіту встановленого зразка. Зразки документів про освіту (постанова Кабінету Міністрів України № 1260 від 12.11.1997 року) затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку замовлення, видачі та обліку документів про освіту державного зразка, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 10.12.2003 року № 811 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції 16 лютого 2004 року №201/8800 «Про затвердження Положення про ІВС «ОСВІТА» та Порядку замовлення, видачі та обліку документів про освіту державного зразка» видається навчальному закладу чітко визначений зразок дублікату документу на момент замовлення з внесенням в нього даних, які відповідають оригіналу.

Згідно до зразків документів про освіту, затверджених Постановою КМУ від 12.11.1997 року № 1260 (у редакції Постанови КМУ від 22.01.2014 року № 29), здійснення будь-яких уточнюючих записів не передбачено.

Крім того апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що існує певний порядок затвердження зразків дипломів та додатків до дипломів, а саме у відповідності до статті 9 Закону України «Про вищу освіту», Порядку замовлення документів про освіту державного зразка, видачі та обліку їх карток, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 10 грудня 2003 року № 811, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 лютого 2004 року за № 201/8800 (у редакції наказу Міністерства освіти і науки України від 13 серпня 2007 року № 737), а отже існує певна процедура, яка законодавчо врегульована.

Так, відповідно до статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно до стаття 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Так, Конституція України, як і більшості держав, відносить право на освіту до фундаментальних прав у сфері, вільного культурного розвитку. Одночасно з цим вона передбачає особливості механізму реалізації та гарантування цього права.

Отже, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1, як громадянин України, який має рівні конституційні права і свободи, як і інші громадяни України, не може мати привілеїв, а саме вимагати від суб'єктів владних повноважень розробляти та затверджувати зразок диплома з текстом, який був у дипломах СРСР у 1981 році та забезпечити його негайного виготовлення тільки для останнього.

Однак, колегія суддів суду звертає увагу на те, що відповідно до Акту проголошення незалежності України від 24 серпня 1991 року № 1427-ХИ Україна є суверенною державою, тому виготовлення диплому зразка СРСР не можливо, оскільки відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Диплом НОМЕР_1, який виданий на ім'я ОСОБА_1 у 2000 році, про закінчення Миколаївського державного педагогічного інституту за спеціальністю Математика, з присвоєнням кваліфікації спеціаліста вчителя математики є дійсним й повністю відповідає пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.1997 року № 1260 «Про документи про освіту та вчені звання», де вказується, що видані раніше уповноваженими закладами освіти та органами виконавчої влади документи є дійсними й обміну не підлягають.

Відповідно до підпункту 70 пункту 4 Положення МОН затверджує форми документів про вищу освіту (наукові ступені) державного зразка, звернення ОСОБА_1 було правомірно надіслане МОН, листом секретаріату КМУ від 25.11.2014 № 41-1-020719/14П, для розгляду і надання відповіді.

На назначене звернення ОСОБА_1, Міністерством, в межах компетенції та з урахуванням норм Закону України «Про звернення громадян», надана вичерпна відповідь.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що на підставі пункту 2 статті 30 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-ХІІ, Закону України «Про вищу освіту», постанови Кабінету Міністрів № 1260 від 12.11.1997 року, Наказу МОН від 10.12.2003 року № 811 «Про порядок замовлення документів про освіту державного зразка, видачі та обліку їх карток», МОН України надало відповідь ОСОБА_1 в межах та у спосіб повноважень, оскільки згідно законодавства України є певний порядок замовлення та видачі документів про закінчення вищої освіти.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 202 п. 4 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи зазначене судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, але допустив порушення норм матеріального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи спростовують правильність висновків суду.

Відтак, апеляційна скарга Міністерства освіти і науки України підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України - задовольнити повністю.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року - скасувати та прийняти нову постанову суду.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов