Справа № 13487/09
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2010-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2010 р. справа № 2а-43/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Гулій О.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради

на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 02 квітня 2009 р.

у справі № 2а-43/09

за позовом ОСОБА_2

до Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради

про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої допомоги,-

встановила:

12.01.09р. звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради, в якому просила визнати дії відповідача з нарахування та виплати позивачу на протязі 2007р. допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, призначеної позивачу на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, неправомірними; зобовязати відповідача нарахувати на користь позивача та забезпечити виплату недоплаченої за період з 01.04.07р. по 28.12.07р. суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 2984,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач як мати малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»має право на отримання щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, але зазначені виплати вона отримувала в значно менших розмірах. Така недоплата спричинена протиправними діями відповідача, яким не прийнято до уваги, що норми Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими зупинені положення ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», визнані рішенням Конституційного Суду України такими, що не відповідають Конституції України.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 02 квітня 2009 р. у справі № 2а-43/09 позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради донарахувати та забезпечити виплату на користь ОСОБА_2 державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.04.07р. по 28.12.07р. в розмірі 2984,51 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що при визначенні спірного розміру допомоги суд не вірно визначив закон, який підлягає застосуванню. Крім того, судом не враховано, що покриття витрат на виплату державної допомоги сімям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, у звязку з чим, виходячи з положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», відповідач не має права брати бюджетні зобовязання, які не передбачені бюджетними асигнуваннями і не затверджені кошторисом. Визнання Конституційним Судом України неконституційним визначення розміру допомоги Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»не надає законодавчого права для застосування показника прожиткового мінімуму. Рішення Конституційного Суду України від 09.07.07 не може бути реалізовано, оскільки не було внесено зміни до Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік»і не були збільшені видатки на виплати соціальної допомоги.

В судове засідання сторони не зявились, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідачем оскаржується право позивача на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах, встановлених ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», за період з 09.07.07 по 31.12.07.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач є матірю малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради та отримує державну допомогу по догляду дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», на який посилається суд першої інстанції, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

За правилами, встановленими ст.5 цього Закону всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у ч.2 ст.4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Відповідно до ст.15 вказаного Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Однак, п.14 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»зупинено дію ч.1 ст.15 та п.3 розділу VІІІ «Прикінцеві положення»Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»на 2007 рік.

Абзацом 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»встановлено, що у 2007 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проте, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.07 року положення абз.3 ч.2 ст.56 та п.п.7, 14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги п.2 Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.00, в якому міститься розяснення, що закони та інші правові акти або їх окремі положення, визнані рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, керуючись ч.3 ст.150 Конституції України, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблений правильний висновок, що в період з 09.07.09 по 31.12.07 при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку нараховується та виплачується у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, який складав з 01.04.07 суму - 463 грн. щомісячно, з 01.10.07 по 31.12.07 суму - 470 грн. щомісячно (ст.62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»).

Враховуючи встановлений судом першої інстанції факт нарахування та виплати позивачу щомісячної державної допомоги на дитину у розмірі нижчому, ніж це визначено законом, є правильним висновок суду першої інстанції щодо обовязку відповідача здійснити донарахування та виплату на користь позивача недоплаченої суми грошової допомоги на ОСОБА_3.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність коштів на виплату передбаченої ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»допомоги.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлений гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу державної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та поклала виконання цього обов'язку на органи праці та соціального захисту, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобов'язань або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обов'язку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституцією України, Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

З питання не застосування судом першої інстанції положень ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи не вбачається заяви відповідача про застосування строків давності під час розгляду справи в суді першої інстанції, однак колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Згідно ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 2 КАС України, встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем призначено позивачу одноразову допомогу при народженні дітей, призначено та сплачено станом на день розгляду справи в суді першої інстанції щомісячні виплати, тобто між відповідачем та позивачем існують тривалі правовідносини.

Враховуючи вищенаведені обставини, норми чинного процесуального законодавства, зважаючи на те, що порушення прав позивача є тривалим з огляду на те, що доказів обізнаності позивача з приводу наявності рішення Конституційного Суду України зазначеного вище відповідачем не надано, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не застосував строк звернення встановлений ст.99 КАС України. Посилання скаржника в апеляційній скарзі на не застосування судом даного строку не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції матеріали справи не містять доказів звернення відповідача з даним клопотанням ч.1 ст.100 КАС України.

Однак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції під час винесення рішення в даній справі не враховано дати винесення рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року та положення, визначеного в рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.00, що з урахуванням викладеного є підставою для зміни постанови суду в звязку з правильним по суті вирішенням справи, але з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права. Так, судом попередньої інстанції вірно встановлено наявність порушення прав позивача, однак не враховано, що позовні вимоги підлягають задоволенню саме з 09.07.07р. (дата прийняття рішення Конституційним Судом України по справі № 6-рп/2007) по 28.12.07р.(по дату, зазначену в позовній заяві).

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У відповідності до зазначеної норми, колегія суддів вважає, що в даному випадку необхідно зобовязати відповідача самостійно здійснити щомісячне донарахування та забезпечити виплату на користь ОСОБА_2 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.07р. по 28.12.07р.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду та відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а тому апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197,198,201,205,207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 02 квітня 2009 р. у справі № 2а-43/09 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 02 квітня 2009 р. у справі № 2а-43/09 - змінити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_2 щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.07р. по 28.12.07р.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради донарахувати та забезпечити виплату на користь ОСОБА_2 недоотриманої державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»за період з 09.07.07р. по 28.12.07р.

Стягнути з державного бюджету користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 33,25 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у місячний строк до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги.

Постанову в повному обсязі підписано 08.06.2010р.

Головуючий суддя: Н.А. Бишевська

суддя: І.Ю. Добродняк

суддя: А.О. Коршун