Справа № 750/84/15-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/84/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Сапон А.В
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Федотова І.В.,

суддів - Губської Л.В., Оксененка О.М.,

при секретарі - Бащенко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Чернігові (далі відповідач), з урахуванням уточнення позовних вимог, про визнання незаконними дії управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу при призначенні пенсії періоду роботи з 01.01.2004 року по 01.05.2005 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, до страхового стажу позивача при призначенні пенсії, зобов'язання включити цей період до страхового стажу та здійснити відповідний перерахунок пенсії.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до трудової книжки позивача 07.08.2001 року вона була прийнята на роботу продавцем до СПД ОСОБА_3 за трудовим договором № 950 від 01.08.2001 року, що зареєстрований в Чернігівському міському центрі зайнятості.

7.09.2005 року позивач була звільнена з вищевказаної роботи за власним бажанням.

Вважаючи, що при нарахуванні позивачу пенсії період роботи з 01.01.2004 року по 01.05.2005 року відповідачем не було зараховано до страхового стажу у зв'язку з тим, що роботодавцем не було сплачено за вказаний період страхові внески, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працював позивач, саме він нараховує страхові внески із заробітної плати застрахованої особи, у зв'язку з чим відповідач зобов'язаний зарахувати позивачеві неврахований страховий стаж, оскільки вини позивача у несплаті внесків не встановлено.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 40 Закону заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було зараховано до страхового стажу період з 01.01.2004 року по 01.05.2005 рік на підставі даних системи персоніфікованого обліку, тобто у відповідності до ст.24 вказаного Закону, що підтверджується розрахунком стажу (а.с. 31) та спростовує висновки суду першої інстанції про зворотнє.

Поряд з цим, відсутність заборгованості зі сплати страхових внесків СПД ОСОБА_4 підтверджується наданими відповідачем відомостями із системи персоніфікованого обліку, які безпідставно не враховані судом першої інстанції під час розгляду справи.

Крім того, відповідачем, під час розгляду справи у суді першої інстанції, на підставі звіту ОСОБА_3 на найманого працівника ОСОБА_2 за 2004 та 2005 рр., надано детальний розрахунок зарахованого стажу, на який суд першої інстанції уваги не звернув.

З огляду на наведене, оскільки суд першої інстанції не надав жодної оцінки зазначеним вище доказам, він прийшов до необґрунтованого висновку, що відповідач не зарахував до страхового стажу період з 01.01.2004 по 01.05.2005 рр., у зв'язку з несплатою за вказаний період страхових внесків та необґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем, відповідно до приписів ч.2 ст.71 КАС України, надано належні і допустимі, у розумінні ст.70 КАС України, докази, які підтверджують правомірність здійснених ним дій.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення було неповно встановлено обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 05.06.2015 року.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Губська Л.В.

Оксененко О.М.