Справа № 817/816/15
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року 17 год. 20 хв. Справа № 817/816/15 м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Климчук В.В.; позивача - ОСОБА_1; представника позивача - адвоката Рудика О.А. (Договір про надання правової допомоги від 05 лютого 2015 року); представника відповідача - Данилевич І.Є. (довіреність від 18 березня 2015 року); представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4 (довіреність від 11 квітня 2012 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд зобов'язати Реєстраційну службу Рівненського міського управління юстиції Рівненської області внести зміни до запису про право власності НОМЕР_2 (за ОСОБА_5) щодо відомостей про об'єкт нерухомого майна НОМЕР_3 (житловий будинок (з надвірними будівлями), об'єкт житлової нерухомості, розташований в АДРЕСА_1), з метою приведення запису у відповідність до правовстановлюючого документа - рішення Рівненського міського суду від 30.05.2013 №1715/19484/12, з урахуванням змін, встановлених рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 09.04.2014, а саме: зазначити розмір загальної площі об'єкта: 57,4 кв. м., розмір житлової площі: 51,1 кв. м., з відомостей про складові частини об'єкта нерухомого майна виключити згадування про сарай літери «Г-1»; зобов'язати відповідача внести зміни до запису про право власності НОМЕР_4 (за ОСОБА_6) щодо відомостей про об'єкт нерухомого майна НОМЕР_3 (житловий будинок (з надвірними будівлями), об'єкт житлової нерухомості, розташований в АДРЕСА_1), з метою приведення запису у відповідність до правовстановлюючого документа - рішення Рівненського міського суду від 30.05.2013 №1715/19484/12, а саме: з відомостей про складові частини об'єкта нерухомого майна виключити згадування про сарай літери «Г-1».

Позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив суд: визнати протиправними дії державного реєстратора Рівненського міського управління юстиції Рівненської області Максимчука Віталія Миколайовича щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до відомостей про об'єкт нерухомого майна НОМЕР_3 (житловий будинок (з надвірними будівлями), об'єкт, житлової нерухомості, розташований в АДРЕСА_1) інформації про надвірну будівлю - сарай «Г-1», при здійсненні реєстрації права власності за ОСОБА_6 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.08.2013 НОМЕР_5; зобов'язати Реєстраційну службу Рівненського міського управління юстиції Рівненської області внести зміни до запису про право власності НОМЕР_4 (за ОСОБА_6) щодо відомостей про об'єкт нерухомого майна НОМЕР_3 (житловий будинок (з надвірними будівлями), об'єкт житлової нерухомості, розташований в АДРЕСА_1), з метою приведення запису у відповідність до правовстановлюючого документу - рішення Рівненського міського суду від 30.05.2013 №1715/19484/12, а саме: з відомостей про складові частини об'єкта нерухомого майна виключити згадування про сарай «Г-1»; визнати протиправними дії державного реєстратора Рівненського міського управління юстиції Рівненської області Данилевич Ірини Євгеніївни щодо внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до відомостей про об'єкт нерухомого майна НОМЕР_3 (житловий будинок (з надвірними будівлями), об'єкт житлової нерухомості, розташований в АДРЕСА_1) в частині збільшення його загальної площі з 57,4 кв.м. до 97,2 кв.м., при здійсненні реєстрації права власності за ОСОБА_5 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.08.2013 НОМЕР_6; визнати протиправним та скасувати рішення про внесення змін до запису Державного реєстру прав на нерухоме майно від 08.04.2015 НОМЕР_7 державного реєстратора Рівненського міського управління юстиції Рівненської області Данилевич Ірини Євгеніївни; зобов'язати Реєстраційну службу Рівненського міського управління юстиції Рівненської області внести зміни до запису про право власності НОМЕР_2 (за ОСОБА_5) щодо відомостей про об'єкт нерухомого майна НОМЕР_3 (житловий будинок (з надвірними будівлями), об'єкт житлової нерухомості, розташований в АДРЕСА_1), з метою приведення запису у відповідність до правовстановлюючого документу - рішення Рівненського міського суду від 30.05.2013 №1715/19484/12, з урахуванням змін, встановлених рішенням апеляційного суду Рівненської області від 09.04.2014, а саме: зазначити розмір загальної площі об'єкта 57,4 кв.м., розмір житлової площі - 51,1 кв. м., з відомостей про складові частини об'єкта нерухомого майна виключити згадування про сарай «Г-1».

Заява про збільшення розміру позовних вимог прийнята судом в частині вказаних вище позовних вимог, за винятком вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про внесення змін до запису Державного реєстру прав на нерухоме майно від 08.04.2015 НОМЕР_7 державного реєстратора Рівненського міського управління юстиції Рівненської області Данилевич Ірини Євгеніївни. Рішення суду обґрунтоване тим, що вказана вимога є зміною предмета та підстав позову, що є недопустимим після початку розгляду справи по суті.

Заявлені поховані вимоги обґрунтовані тим, що Рівненським міським судом розглянуто цивільну справу №1715/19484/12 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності на частку у спадковому майні та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту, що має юридичне значення. Рішенням Рівненського міського суду від 30.05.2013 по вказаній справі позовні вимоги сторін задоволено: визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину спадкового майна після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, яке складається з жилого будинку з надвірними будівлями, розташованими по АДРЕСА_1; визнано за ОСОБА_6 право власності на 2/3 частини спадкового майна після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, яке складається з: житлового будинку «А-1», господарської будівлі «Б-1», гаража «В- 1», навісу «Д», вбиральні «г», замощення «І», замощення «II», замощення «III», огорожі «1..4», розташованими по АДРЕСА_1. Оскільки, вказане рішення сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили, 01.08.2013 Реєстраційною службою Рівненського міського управління юстиції Рівненської області за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на 2/3 частини житлового будинку (з надвірними будівлями), об'єкт житлової нерухомості, розташованого в АДРЕСА_1 (об'єкт нерухомого майна НОМЕР_3). 21.08.2013 Реєстраційною службою Рівненського міського управління юстиції Рівненської області за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на 1/3 частини житлового будинку (з надвірними будівлями), об'єкт житлової нерухомості, розташованого в АДРЕСА_1 (об'єкт нерухомого майна НОМЕР_3). Проте як вбачається із витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_8 від 01.08.2013 та НОМЕР_9 від 21.08.2013, характеристики одного і того ж об'єкта нерухомого майна (НОМЕР_3), зареєстрованого за двома співвласниками на підставі одного і того ж правовстановлюючого документа - є різними. Так, як вбачається із згаданих витягів, на підставі рішення Рівненського міського суду від 30.05.2013 по справі №№1715/19484/12 реєстраторами Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області було проведено державну реєстрацію права власності за: ОСОБА_6 - номер запису право власності: НОМЕР_4, номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_3, розмір частки: 2/3, відомості про об'єкт нерухомого майна: житловий будинок, (з надвірними будівлями), об'єкт житлової нерухомості, адреса: АДРЕСА_1, загальна площа: 57,4 кв.м., житлова площа: 51,1 кв.м., відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна: господарська будівля «Б- 1», гараж цегляний «В-1», навіс «Д», вбиральня «г», тамбур «б», сарай «Г-1», огорожа - металева сітка «№1 ...4», замощення асфальтне «І», замощення «II», замощення ФЕБ «III». За ОСОБА_5: номер запису право власності: НОМЕР_2, номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_3, розмір частки: 2/3, відомості про об'єкт нерухомого майна: житловий будинок, (з надвірними будівлями), об'єкт житлової нерухомості, адреса: АДРЕСА_1, загальна площа: 97,2 кв.м., житлова площа: 51,1 кв.м., відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна: господарська будівля «Б-1», гараж цегляний «В-1», навіс «Д», вбиральня «г», тамбур «б», сарай «Г-1», огорожа - металева сітка «№1...4», замощення асфальтне «І», замощення «II», замощення ФЕБ «III». Тобто, загальна площа об'єкта нерухомого майна різниться. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 09.04.2014 апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково: рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2013 року змінено з «Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину спадкового майна після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, яке складається з жилого будинку з надвірними будівлями, розташованими по АДРЕСА_1» на «Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину житлового будинку «А-1», господарської будівлі «Б-1», гаража «В-1», навісу «Д», вбиральні «г», замощення «І», замощення «II», замощення «III», огорожі «1..4», розташованого по АДРЕСА_1». Крім того, вказаним судовим рішенням встановлено, що відповідно до технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленого станом на 30 квітня 2009 року та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.09.2009 зазначено, що у вказаному домоволодінні самовільно побудовано добудову «а-1», сарай «Г-1», інвентаризаційною вартістю 91293 гривні. Це майно не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку, на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів. Разом з тим, крім рішення апеляційного суду самочинність вказаних прибудов (добудову «а-1», сарай «Г-1») підтверджується іншими документами: свідоцтвом про право власності на ОСОБА_8 від 07.09.2009, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.09.2009, постановою по справі про адміністративне правопорушення від 28.12.2010 №2465-ф. Таким чином, з урахуванням висновків апеляційного суду Рівненської області, викладених в рішенні від 09.04.2014, самочинно побудовані добудова «а-1» та сарай «Г-1» не можуть входити до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, а відтак право власності на них не може бути зареєстроване за жодним з його спадкоємців. Позивач зазначає, що після смерті ОСОБА_8, він прийняв спадщину своєчасно, шляхом подання заяви до Другої Рівненської державної нотаріальної контори. Однак, по причині зазначених вище неточностей в рішенні Рівненського міського суду від 30.05.2013 та помилок технічного характеру, допущених при реєстрації права власності на нерухоме майно позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку.

Ухвалою судді від 27.03.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 05.06.2015, прибув позивач та його представник, підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

До суду також прибули представники відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, підтримали, викладені в письмових запереченнях проти адміністративного позову, правові позиції щодо предмета спору, та просили суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 05.06.2015.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Рівненського міського суду від 30.05.2013 позовні вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_5 задоволено: визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину спадкового майна після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по АДРЕСА_1; визнано за ОСОБА_6 право власності на 2/3 частини спадкового майна після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, яке складається з: житлового будинку «А-1», господарської будівлі «Б-1», гаража «В-1», навісу «Д», вбиральні «г», замощення «I», замощення «II», замощення «III», огорожі «1..4», розташованими по АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.08.2013 (власник - ОСОБА_6) (а.с. 9) вбачається, що до розділу «Відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна» внесено дані щодо таких частин: «1, Б» - господарська будівля, «1, В» - гараж цегляний, «Д» - навіс, «г» - вбиральня, «б» - тамбур, «1, Г» - сарай, «1..4» - огорожа металева сітка, «I» - замощення асфальтне, «II» - замощення, «III» - замощення ФЕБ.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 18).

Відповідно до довідки Другої Рівненської державної нотаріальної контори від 21.04.2015 №651/02-14, за даними спадкової справи №238/2014 позивач - ОСОБА_1 є спадкоємцем всього спадкового майна, належного ОСОБА_6, у тому числі з урахуванням 1/2 частки, від якої відмовилась на її користь донька померлого ОСОБА_9 (а.с. 133).

Позивач зазначає, що державним реєстратором Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області Максимчуком В.М. протиправно внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про об'єкт нерухомого майна НОМЕР_3 (житловий будинок, об'єкт житлової нерухомості, розташований в АДРЕСА_1) про сарай літ. «Г-1», при здійсненні реєстрації права власності за ОСОБА_6 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 серпня 2013 року НОМЕР_5, оскільки відповідно до правовстановлюючого документа - рішення Рівненського міського суду від 30.05.2013 у переліку складових відсутня інформація щодо літ. «Г-1». Такі дії, на думку позивача, призведуть до утруднення процедури нотаріального оформлення спадщини, що порушує права та інтереси позивача.

У даному випадку, реєстрація права власності за ОСОБА_6 на 2/3 частину майна (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.08.2013 НОМЕР_5 (а.с. 71)), була проведена на підставі рішення Рівненського міського суду від 30.05.2013. Проте, в резолютивній частині рішення суду чітко визначені складові частини майна, в переліку яких відсутнє згадування про літ. «Г-1».

Відповідач вказав, що рішення суду, на підставі якого здійснена державна реєстрація права власності за ОСОБА_6 не містить посилання щодо складової частини майна - «Г-1», проте відомості щодо неї були внесені до реєстру на підставі Технічного паспорта від 30.04.2009 (а.с. 56), де є згадування про сарай літ. «Г-1».

Суд зазначає, що такі дії державного реєстратора є протиправними, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України від 01.07.2004 №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі іменується - Закон України №1952-IV), державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до пункту 37 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі іменується - Порядок №868), документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Спір щодо визнання права власності на спадкове нерухоме майно за ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розглядався за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до статті 14 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 №1618-IV, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами статті 124 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

На момент здійснення державної реєстрації прав власності за ОСОБА_6 на 2/3 частину майна, рішення Рівненського міського суду від 30.05.2013 набрало законної сили, а відтак реєстрація права власності повинна була бути здійснена державним виконавцем у відповідності до рішення суду. При державній реєстрації права власності на нерухоме майно, реєстратор зобов'язаний здійснити таку реєстрацію відповідно до резолютивної частини рішення суду.

Так, у розділ «Відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна» щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_6, державний реєстратор був зобов'язаний внести відомості щодо складових, які визначені виключно рішенням суду, а саме: житлового будинку «А-1», господарської будівлі «Б-1», гаража «В-1», навісу «Д», вбиральні «г», замощення «I», замощення «II», замощення «III», огорожі «1..4», розташованими по АДРЕСА_1.

Таким чином, державним реєстратором Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області Максимчуком В.М. протиправно внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до Відомостей про об'єкт нерухомого майна НОМЕР_3 (житловий будинок, об'єкт житлової нерухомості, розташований в АДРЕСА_1) інформації про сарай літ. «Г-1», при здійсненні реєстрації права власності за ОСОБА_6 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 серпня 2013 року НОМЕР_5.

Відповідач зазначає, що позивач не звертався до реєстраційного органу із відповідною заявою в порядку, визначеному Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» від 12.12.2011 №3502/5 (далі іменується - Порядок №3502/5), про внесення змін до записів щодо виключення з переліку складових частин згадування про сарай літ. «Г-1». Оскільки, державним реєстратором не приймались жодні рішення відповідно до пункту 2.10 Порядку №3502/5, які підлягають судовому оскарженню, тому питання щодо внесення змін до реєстру не розглядалось. Відповідач також зазначає, що у даному випадку права та інтереси позивача жодним чином не порушені реєстраційним органом, оскільки реєстратором не приймались буд-які рішення за результатами розгляду заяви про внесення змін до записів у реєстрі.

Суд критично оцінює такі доводи суб'єкта владних повноважень та зазначає наступне.

Позивач не оспорює рішення державного реєстратора «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» від 01.08.2013 НОМЕР_5, на підставі якого до реєстру внесені відомості щодо права власності за ОСОБА_6 на 2/3 частини житлового будинку, оскільки таке рішення, на переконання позивача, є правомірним. Проте, позивач вказує на протиправність дій державного реєстратора щодо внесення інформації до розділу «Відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна» про складову частину - сарай літ. «Г-1», згадування про яку відсутнє у рішенні суду, на підставі якого здійснювалась державна реєстрація.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №3502/5, для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 2.4 Порядку №3502/5 встановлено, що для внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв'язку з допущенням технічної помилки заявник подає документ, у якому виявлено технічну помилку, та копії документів, визначені у пункті 2.3 цього розділу. У разі допущення технічної помилки не з вини державного реєстратора заявник подає документ про внесення плати за внесення змін до запису Державного реєстру прав.

Для внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв'язку зі зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права, інші речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав, заявник подає документ, що є підставою для зміни відомостей, копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу, та документ про внесення плати за внесення змін до запису Державного реєстру прав (пункт 2.5 Порядку №3502/5).

Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу (пункт 2.6 Порядку №3502/5).

З аналізу даних норм Порядку №3502/5 вбачається, що заявник має право звернення до реєстраційного органу із заявами у трьох випадках: 1) з метою внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв'язку з допущенням технічної помилки; 2) з метою внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв'язку зі зміною відомостей про нерухоме майно; 3) з метою внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав.

У даному випадку позивач не міг звернутися до відповідача із відповідними заявами: 1) про внесення записів про скасування державної реєстрації прав на підставі рішення суду - оскільки такі реєстраційні дії не стосуються наявності у розділі «Відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна» інформації про складову частину майна - сарай літ. «Г-1»; 2) про внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв'язку зі зміною відомостей про нерухоме майно - оскільки на момент реєстрації права власності на 2/3 частини нерухомого майна за ОСОБА_6, документа, що міг бути підставою для зміни відомостей, не існувало; 3) про внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв'язку з допущенням технічної помилки - оскільки відповідач вказав, що згадування про складову частину нерухомого майна - сарай літ. «Г-1» було внесено державним реєстратором на підставі відомостей, що були наявні у технічному паспорті.

Тобто, у державного реєстратора не було жодних підстав для внесення до розділу «Відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна» інформації про складову частину майна - сарай літ. «Г-1», а відтак позовна вимога про визнання протиправними таких дій підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача внести зміни до запису про право власності за ОСОБА_6 про об'єкт нерухомого майна НОМЕР_3 (житловий будинок, об'єкт житлової нерухомості, розташований в АДРЕСА_1) з метою приведення запису у відповідність до рішення Рівненського міського суду від 30 травня 2013 року, а саме: з відомостей про складові частини об'єкта нерухомого майна виключити згадування про сарай літ. «Г-1», суд зазначає наступне.

Відповідно до попереднього висновку суду про протиправність дій державного реєстратора, суд дійшов висновку про необхідність задоволення такої позовної вимоги.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: «50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 28-36, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача внести зміни до запису про право власності за ОСОБА_6 про об'єкт нерухомого майна НОМЕР_3 (житловий будинок, об'єкт житлової нерухомості, розташований в АДРЕСА_1) з метою приведення запису у відповідність до рішення Рівненського міського суду від 30 травня 2013 року, а саме: з відомостей про складові частини об'єкта нерухомого майна виключити згадування про сарай літ. «Г-1», є дотриманням судом гарантій на те, що спір в цій частині буде остаточно вирішений.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій державного реєстратора Рівненського міського управління юстиції Рівненської області Данилевич Ірини Євгеніївни щодо внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до відомостей про об'єкт нерухомого майна НОМЕР_3 (житловий будинок (з надвірними будівлями), об'єкт житлової нерухомості, розташований в АДРЕСА_1) в частині збільшення його загальної площі з 57,4 кв.м. до 97,2 кв.м., при здійсненні реєстрації права власності за ОСОБА_5 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.08.2013 НОМЕР_6; та зобов'язання відповідача внести зміни до запису про право власності НОМЕР_2 (за ОСОБА_5) щодо відомостей про об'єкт нерухомого майна НОМЕР_3 (житловий будинок (з надвірними будівлями), об'єкт житлової нерухомості, розташований в АДРЕСА_1), з метою приведення запису у відповідність до правовстановлюючого документу - рішення Рівненського міського суду від 30.05.2013 №1715/19484/12, з урахуванням змін, встановлених рішенням апеляційного суду Рівненської області від 09.04.2014, а саме: зазначити розмір загальної площі об'єкта 57,4 кв.м., розмір житлової площі - 51,1 кв. м., з відомостей про складові частини об'єкта нерухомого майна виключити згадування про сарай «Г-1», суд зазначає наступне.

На підставі заяви (а.с. 76) та доданих до неї документів (а.с. 77-93), державним реєстратором прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.08.2013 НОМЕР_6 (а.с. 94), на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1, за ОСОБА_5.

Реєстрація права власності за ОСОБА_5 здійснювалась також на підставі рішення Рівненського міського суду від 30.05.2013. ОСОБА_5, зокрема, був наданий реєстратору технічний паспорт від 27.06.2013 (а.с. 80), в якому зазначено загальну площу об'єкта нерухомого майна 97,2 кв.м.

Відповідно до пункту 42 Порядку №868, для проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на такий об'єкт, відсутні відомості про його технічні характеристики, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Відповідач зазначив, що оскільки резолютивна частина рішення Рівненського міського суду від 30.05.2013 не містила жодних посилань щодо загальної площі об'єкта нерухомості, право власності на який визнано за позивачем та ОСОБА_5, тому загальна площа була визначена державним реєстратором відповідно до технічного паспорта. Також, відповідач вказав, що технічний паспорт, наданий ОСОБА_5, не містить жодних посилань на самочинно збудовані об'єкти, а відтак врахуванню підлягала вказана у ньому загальна площа об'єкта нерухомості.

Позивач зазначає, що такі об'єкти як добудова літ. «а-1» та сарай літ. «Г-1» є самовільно побудованими, а відтак не повинні були бути включені реєстратором до відповідного переліку складових частини об'єкта, що вплинуло на зазначення більшої загальної площі нерухомого майна.

З даного приводу суд зазначає, що резолютивна частина рішення Рівненського міського суду від 30.05.2013 не містить жодних посилань на загальну площу об'єкта нерухомого майна, на яке визнано право власності за позивачем та ОСОБА_5

Вирішуючи переданий на розгляд суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулась із позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, та наявність повноважень та правомірності дії відповідача в межах, визначених частиною 3 статті 2 КАС України.

Встановивши наявність у особи, яка звернулась з позовом до суду, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання вказаного права (інтересу) і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Зміст суб'єктивного матеріального права, або охоронюваного законом інтересу визначається не предметом позову, а його підставою.

Під підставою позову, слід розуміти фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога (вимоги) позивача. Зокрема, йдеться про юридичні факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, та які зумовлюють виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин, а також інші доказові факти, на підставі яких можна зробити висновок про наявність або відсутність зазначених юридичних фактів.

При вирішенні спору із суб'єктом владних повноважень щодо його рішень, дій чи бездіяльності, у даному випадку, адміністративний суд не наділений правом самостійно визначати загальну площу об'єкта нерухомого майна, щодо якого здійснено державну реєстрацію, та робити висновки щодо правильності визначення такої площі. При наявності спору між позивачем та ОСОБА_5 щодо права власності на відповідні частки нерухомого майна, визначення окремих його об'єктів (добудова літ. «а-1» та сарай літ. «Г-1») як самочинних, та, як наслідок, визначення загальної площі об'єкта, особи мають право на звернення до загального суду з позовом щодо вирішення їх майнового спору.

Відтак, вказані вище позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності, та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області Максимчука Віталія Миколайовича щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до відомостей про об'єкт нерухомого майна НОМЕР_3 (житловий будинок, об'єкт житлової нерухомості, розташований в АДРЕСА_1) інформації про сарай літ. «Г-1», при здійсненні реєстрації права власності за ОСОБА_6 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 серпня 2013 року НОМЕР_5.

Зобов'язати Реєстраційну службу Рівненського міського управління юстиції Рівненської області внести зміни до запису про право власності за ОСОБА_6 про об'єкт нерухомого майна НОМЕР_3 (житловий будинок, об'єкт житлової нерухомості, розташований в АДРЕСА_1) з метою приведення запису у відповідність до рішення Рівненського міського суду від 30 травня 2013 року, а саме: з відомостей про складові частини об'єкта нерухомого майна виключити згадування про сарай літ. «Г-1».

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 (п'ятдесят чотири) коп.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.М. Недашківська