Справа № 826/17958/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

09 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Актив - Банк» Шевченка О.В., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Актив-Банк» Шевченка О.В. (далі - Відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач 2) в якому просив: визнати бездіяльність Відповідача 1 щодо виконання судового рішення Апеляційного суду міста Києва від 28.10.2014 року у справі №761/13085/14-ц - протиправною; визнати бездіяльність Відповідача 2 щодо виконання судового рішення Апеляційного суду міста Києва від 28.10.2014 року у справі № 761/13085/14-ц протиправною; зобов'язати Відповідача 1 виконати судове рішення Апеляційного суду міста Києва від 28.10.2014 року у справі № 761/13085/14-ц; зобов'язати Відповідача 2 виконати судове рішення Апеляційного суду міста Києва від 28.10.2014 року у справі № 761/13085/14-ц.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2014 року відмовлено у відкритті провадження з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.109 КАС України.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2014 року скасовано вищевказане судове рішення та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із таким рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення Позивача та заперечення представника Відповідача 2, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 04 вересня 2014 року у цивільній справі №761/13085/14-ц в задоволенні позову Відповідачу до Публічного акціонерного товариства «КБ «Актив - Банк» про стягнення грошових коштів відмовлено повністю.

28 жовтня 2014 року рішенням Апеляційного суду міста Києва рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 вересня 2014 року у цивільній справі №761/13085/14-ц скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов Позивача задоволено частково та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «КБ «Актив - Банк» на користь Позивача вклад у розмірі 19 400,00 доларів США, що еквівалентно 251 247,46 грн; проценти за користування вкладом у розмірі 786,41 доларів США, що еквівалентно 10 184,72 грн та три відсотки річних за порушення виконання грошового зобов'язання у розмірі 2 656,88 грн. Вказане рішення набрало законної сили 28 жовтня 2014 року, тобто з моменту його проголошення.

04 листопада 2014 року на виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 28 жовтня 2014 року Позивачу видано виконавчий лист №761/13085/14-ц.

На підставі вказаного виконавчого листа Головним державним виконавцем ВДВС Подільського районного управління юстиції у м.Києві Кущ В.В. відкрито виконавче провадження від 07.11.2014 року ВП №45340170.

05 листопада 2014 року Позивач звернувся до Відповідача 1 з заявою про добровільне виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Повторно Позивач звернувся до Відповідача 1 з такою ж заявою10 листопада 2014 року.

11 листопада 2014 року Позивач звернувся зі скаргою до Відповідача 2 на протиправні дії (бездіяльність) Відповідача 1.

Проте Відповідачем 1 та Відповідачем 2 вказані заяви та скарга були проігноровані, а судове рішення не виконано.

Приписами ст.124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.14 Цивільного процесуального кодексу України (далі - Кодекс), судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Положеннями статей 368, 369 Кодексу передбачено, що питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частинами 1,2 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі - державні виконавці).

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, а також невід'ємною частиною судового розгляду суду тої юрисдикції, який розглядав справу по суті.

При цьому, відповідно статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Приписами ст.8 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно розділу VII Кодексу, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду, який постановив рішення у справі, розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідач 2 не був стороною в цивільній справі № 761/13085/14-ц, а також не є боржником у виконавчому провадженні ВП №45340170.

Таким чином, Позивачем безпідставно заявлено позовні вимоги стосовно виконання Відповідачем 2 судового рішення по справі.

В апеляційній скарзі Позивач зазначає, що 18.02.2015 року виконавче провадження №45340170 було закінчено державним виконавцем без виконання п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв»язку з відкриттям процедури припинення юридичної особи Боржника.

Апелянт вказує, що оскільки судове рішення в цивільній справі №761/31085/14-ц про стягнення коштів з Банку набрало законної сили та було пред»явлено до виконання саме в період здійснення Відповідачами тимчасової адміністрації в Банку, Відповідачі мали виконати зазначене судове рішення добровільно, на здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Проте, з даним твердженням апелянта колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

02.09.2014 року було прийнято Постанову Правління НБУ №545 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «КБ «Актив - Банк» категорії неплатоспроможних».

02.09.2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №79 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Актив - Банк», згідно якого з 03.09.2014 року у банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Актив - Банк».

Згідно п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі запровадження тимчасової адміністрації банку-боржника.

Постановою Правління НБУ від 23.12.2014 року №838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «КБ «Актив - Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.12.2014 року №158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Актив - Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Актив - Банк», призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив - Банк» Шевченка О.В. строком на 1 рік з 24.12.2014 року по 23.12.2015 року включно.

Частиною 5 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (закон в редакції від 28.12.2014 року).

Відповідно ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

З аналізу наведених норм вбачається, що виконавче провадження підлягає закінченню, а єдиним способом захисту прав Позивача є заявлення ним Відповідачу 1 про свої вимоги до банку протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що твердження Позивача, щодо невиконання рішення суду про стягнення коштів з банку Відповідачем 1 та Відповідачем 2 є безпідставними, оскільки виконавче провадження підлягає зупиненню у разі призначення тимчасової адміністрації банку, або закінченню - у разі прийняття рішення про ліквідацію банку.

Приписами ст. 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, які стосуються процедури виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 11 червня 2015 року.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.