Справа № 826/2559/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 травня 2015 року 08:40 № 826/2559/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., при секретарі судового засідання Легейді Я.А. за участю представників:

позивача - Шкалаберди В.М.,

відповідача - Кашпур І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ВІК БУД ТРЕЙД»
доДержавної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06 лютого 2015 року №, №,

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 13 травня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІК БУД ТРЕЙД» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач) з урахуванням змінених позовних вимог про:

- визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 06 лютого 2015 року №, №.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на їх протиправність.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримані в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з тих підстав, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийняті правомірно.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

На підставі направлень №1359/26-58-22-07, №1360/26-58-22-07, №1361/26-58-17-02, №1362/26-58-22-07 від 18.12.2014р. та у відповідності до вимог статті 77 ПК України відповідачем проведено перевірку ТОВ «ВІК БУД ТРЕЙД» за результатами якої 20.01.2015р. складено акт №46/26-58-22-07-18/38316536 про результати планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 18.07.2012р. по 31.12.2013р., валютного та іншого законодавства за період з 18.07.2012р. по 31.12.2013р. (далі по тексту - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення п.п. 138.8.1 п. 138.8 статті 138 ПК України, в результаті чого позивачем занижено податок на прибуток на суму 306 443грн., в тому числі за 2012 рік - 59 291грн. та 2013 рік - 247 152грн. та порушення п. 198.3 статті 198 ПК України, в результаті чого позивачем занижено ПДВ у розмірі 316628грн., у тому числі по періодам: листопад 2012 року - 54387грн., серпень 2013 року - 57032грн., жовтень 2013 року - 153362грн., листопад 2013 року - 38557грн., грудень 2013 року - 13290грн.

На підставі встановлених порушень відповідачем 06.02.2015р. прийняті податкові повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 395 786грн., у тому числі основний платіж - 316 628грн. та штрафні санкції - 79158грн. та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 383 054грн., в тому числі основний платіж - 306443грн. та штрафні санкції - 76611грн.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в перевіряємому періоді ТОВ «ВІК БУД ТРЕЙД» придбано у постачальників ДП «Фірма Леда» () та ТОВ «Вік Буд ЛТД» () полівінілхлорид в асортименті.

На виконання умов договорів ДП «Фірма Леда» виписані за грудень 2012 року податкові накладні №2387 від 23.11.2012р., №1661 від 18.12.2012р., №2244 від 20.12.2012р., №2570 від 24.12.2012р. та ТОВ «Вік Буд ЛТД» від 31.12.2012р. №5, всього на суму 468972,70грн., у тому числі ПДВ на суму 78162,12грн.; за березень 2013 року ДП «Фірма Леда» виписано податкову накладну №2372 від 29.03.2013р. на суму 100188грн., у тому числі ПДВ - 16698грн., за вересень 2013 року ДП «Фірма Леда» виписано податкові накладні №58 від 02.09.2013р., №89 від 03.09.2013р., №871 від 11.09.2013р. всього на суму 150282грн., у тому числі ПДВ - 25047грн., за жовтень 2013 року ДП «Фірма Леда» виписані податкові накладні: №2161 від 22.10.2013р., №2595 від 25.10.2013р., №2738 від 28.10.2013р., №2858 від 29.10.2013р., №2859 від 29.10.2013р., №2955 від 30.10.2013р., №3091 від 30.10.2013р., №3090 від 30.10.2013р., №3138 від 31.10.2013р., №3232 від 31.10.2013р. всього на суму 1903776грн., у тому числі ПДВ - 317296грн., за листопад 2013 року ДП «Фірма Леда» виписано податкові накладні №2142 від 22.11.2013р., №2663, 2510, 2509, 2664 від 27.11.2013р., №2864 від 28.11.2013р., №3033 від 29.11.2013р., №3034 від 29.11.2013р. на суму 1506061грн., у тому числі ПДВ 251010,2грн., за грудень 2013 року ДП «Фірма Леда» виписано податкові накладні №198 від 03.12.2013р. на суму 79737,24грн., у тому числі ПДВ - 13289,54грн.

На підставі вказаних вище податкових накладних позивачем задекларовано податковий кредит з ПДВ у сумі 56467грн. в листопаді 2012 року, 38868грн. в грудні 2012 року, 16698грн. в березні 2013 року, 155706грн. в жовтні 2013 року, 35599грн. в листопаді 2013 року, 13290грн. в грудні 2013 року.

Крім того, вказаними підприємствами постачальниками ДП «Фірма Леда» та ТОВ «Вік Буд ЛТД» виписані видаткові накладні: №2743/11, 2752/11 від 27.11.2012р., №2570/12 від 24.12.2012р., ВЛ-0002374 від 31.12.2012р., №2372/63 від 29.03.2013р., №89/09 від 03.09.2013р., №366/09 від 05.09.2013р., №1037/09 від 12.09.2013р., №2161/10 від 22.10.2013р., №2737/10 від 28.10.2013р., №2738/10 від 28.10.2013р., №2858/10 від 29.10.2013р., №2859/10 від 29.10.2013р., №2955/10, 3090/10, 3091/10 від 30.10.2013р., №3138/10, 3232/10 від 31.10.2013р., №2142/11 від 22.11.2013р., №2735/11 від 27.11.2013р., №2739/11, 2743/11, 2744/11 від 27.11.2013р., №2864/11 від 28.11.2013р., №2896/11, 2899/11 від 29.11.2013р., №198/12 від 03.12.2013р.

Відповідачем під час перевірки встановлено, що згідно Актів списання сировини на виробництво, накладних на приміщення, оборотно-сальдових відомостей по рах. 201 «Сировина та матеріали», 206 «Матеріали передані в переробку», 23 «Виробництво» позивач зі складу на виробництво передає сировину для здійснення виробництва готової продукції (пінополістирольних плит (пінопласту)), що формується по факту передачі накладними на переміщення, які підписуються директором підприємства та керівником (завідуючим) виробничого процесу. В кінці кожного місяця складається Акт списання сировини, плівки п/е, мішків п/е на виробництво пінополістирольних плит, де зазначається залишок сировини на 1-е число місяця, загальна кількість сировини, передана в переробку на протязі місяця, вихід готової продукції в розрізі асортименту та залишок сировини на кінець місяця.

Для виробництва пінополістирольних плит позивач придбавав у цілого ряду постачальників сировину «полістирол, що вспінюється», яку накладними на переміщення передало на виробництво та в актах списання відображало кількість переданої сировини в переробку та вихід готової продукції.

Під час перевірки відповідачем встановлено, що крім сировини «полістирол, що вспінюється» на виробництво пінополістирольних плит позивачем в деяких періодах було списано сировину ПВХ, а саме:

- ПВХ Н73 у вигляді порошку, 34600кг., накладна на переміщення №БВ-003 від 26.11.2012р.;

- ПВХ Н73 у вигляді порошку, 8142,86кг., накладна на переміщення №БВ-001 від 03.01.2013р.;

- ПВХ Н73 у вигляді порошку, 6122,45кг., накладна на переміщення №БВ-002 від 14.01.2013р.;

- ПВХ Н73 у вигляді порошку, 1409,17кг., накладна на переміщення №БВ-003 від 21.01.2013р.;

- ПВХ Н73 у вигляді порошку, 2850кг., накладна на переміщення №БВ-001 від 01.03.2013р.;

- ПВХ суспензійний Oxyvinyls 225H, 11000кг., накладна на переміщення №БВ-004 від 23.03.2013р.;

- ПВХ суспензійний Oxyvinyls 225H, 20700кг., накладна на переміщення №БВ-004 від 24.10.2013р.;

- ПВХ суспензійний Formolon 622, 11000кг., накладна на переміщення №БВ-005 від 31.10.2013р.;

- ПВХ суспензійний Formolon 622, 10692,56кг., накладна на переміщення №БВ-004 від 22.11.2013р.;

- ПВХ суспензійний Formolon 622, 10692,56кг., накладна на переміщення №БВ-005 від 29.11.2013р.;

- ПВХ суспензійний Formolon 622, 7975кг., накладна на переміщення №БВ-001 від 03.12.2013р.

Згідно оборотно - сальдових відомостей по рах. 201 «Сировина та матеріали», 206 «Матеріали передані в переробку», 23 «Виробництво» підприємством за перевіряємий період було списано полівінілхлориду (ПВХ) в асортименті на виробництво готової продукції на загальну суму 1583136грн., у тому числі за період: 2012 рік - 282336грн. та в 2013 році - 1300800грн.

Згідно наданого до перевірки опису виробничого процесу технологія виробництва пінополістирольних плит складається із наступних етапів: попереднє вспінювання гранул, повторне (втретє і т.д.) вспінювання гранул, видержання гранул в бункерах, формування блоку, різка блока на листи, упаковка листів та відправка на склад. В якості сировини при виробництві пінопласту використовується вспінюючий полістирол, який представляє з себе бісерні гранули. Для їх вспінювання використовується вспінювач, який при допомозі пари нагріває гранули. Далі вспінені гранули за допомогою пневмотранспорту попадають в бункери для вилежування...(опис виробничого процесу додається до першого примірника акту перевірки).

Обладнання для виробництва пінопласту, в тому числі комплекс попереднього вспінювання "SЕ-20У8", система пневмо-транспорту вспінених гранул пінополістиролу обліковується на балансі підприємства (перелік основних засобів додається до першого примірника акту перевірки).

Згідно наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28 вересня 2012 року N493 «Про прийняття національного стандарту ДСТУ Б ЕN 13163:2012 Матеріали будівельні теплоізоляційні. Вироби зі спіненого полістиролу (ЕРS). Технічні умови (ЕN 13163:2008, IDT)»:

- прийняти з наданням чинності з 1 квітня 2013 року національний стандарт ДСТУ Б ЕN 13163:2012 Матеріали будівельні теплоізоляційні. Вироби зі спіненого полістиролу (ЕРS). Технічні умови (ЕN 13163:2008, IDT);

- вважати таким, що втратив чинність, ДСТУ Б В.2.7-8-94 "Будівельні матеріали. Плити пінополістирольні. Технічні умови" з 1 січня 2015 року;

- ДСТУ Б ЕN 13163:2012 Матеріали будівельні теплоізоляційні. Вироби зі спіненого полістиролу (ЕРS). Технічні умови (ЕN 13163:2008, IDT) та ДСТУ Б В.2.7-8-94 "Будівельні матеріали. Плити пінополістирольні. Технічні умови" вважати національними стандартами паралельної дії на термін з 1 квітня 2013 року по 31 грудня 2014 року...».

Згідно ДСТУ Б В.2.7-8-94 "Будівельні матеріали. Плити пінополістирольні. Технічні умови" - цей стандарт поширюється на плити пінополістірольні, які виготовляються без пресовим способом із суспензійного полістиролу, що спінюється, з добавкою або без добавки антипірену. Технічні умови - для виготовлення плит застосовують полістирол, що має здатність спінюватись і відповідає вимогам діючої нормативно - технічної документації.

Отже, підприємством безпідставно списано на виробництво готової продукції сировину полівінілхлорид (ПВХ) в асортименті, як таку, що не використовується при виробництві піно полістирольних плит.

На підставі зазначеного, податковий орган дійшов висновку, що ТОВ «ВІК БУД ТРЕЙД» в порушення п.п. 138.8.1 п. 138.8 статті 138 ПК України занижено податок на прибуток на суму 306 443грн., в тому числі за 2012 рік - 59 291грн. та 2013 рік - 247 152грн. та в порушення п. 198.3 статті 138 ПК України занижено ПДВ у розмірі 316628грн., у тому числі по періодам: листопад 2012 року - 54387грн., серпень 2013 року - 57032грн., жовтень 2013 року - 153362грн., листопад 2013 року - 38557грн., грудень 2013 року - 13290грн.

Проте, з даними висновками податкового органу суд не погоджується, з наступних підстав.

З метою з'ясування обставин та технології виробництва вказаної вище продукції судом було допитано, як свідка ОСОБА_3, який перебуває на посаді технолога в ТОВ «Вік Буд Трейд».

Вказаний свідок підтвердив факт використання позивачем в технології виробництва полістирольної сировини ПВХ.

На підтвердження доводів, викладених у позовній заяві позивачем було надано суду технологічну карту та акт витрат сировини, плівки п/е, мішків п/е на виробництво пінополістирольних плит, залишки сировини та продукції з яких вбачається необхідність та використання сировини ПВХ при виготовленні продукції в період який перевірявся.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що відповідач обґрунтовує висновки лише спираючись на ДСТУ.

У той час, 01 січня 2013 року між ТОВ «Вік Буд Трейд» та ПП «Євробуд» укладено договір комерційної концесії, згідно якого останнє надає право використання у підприємницькій діяльності ТУ В.2.7-25.2-1:201. «Плити пінополістирольні «Євробуд». Технічні умови».

Отже, виробництво продукції компанії не лише регламентовано ДСТУ, а також врегульовано ТУ В.2.7-25.2-1:201.

Плити пінополістирольні, виробництва ТОВ «Вік Буд Трейд» мають сертифікат відповідності №UА1.044.0023755-13, виданий Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики, державною системою сертифікації УкрСЕПРО, та з терміном дії з 08 лютого 2013 до 07 лютого 2015 року.

Якість продукції ТОВ «Вік Буд Трейд» підтверджено протоколом сертифікаційних випробувань №21с ТОВ «Будіндустрія Лтд» (атестат акредитації випробувальної лабораторії №2Н790, зареєстрований в реєстрі НААУ 30 вересня 2012 року).

У той же час суд зазначає, що критеріями відповідності ДСТУ є:

- номінальні розміри плит; Правильність геометричної форми плит;

- відсутність випуклостей та западин;

- показники фізично-механічних властивостей плит (густина, міцність на стиск, границя міцності при згині, теплопровідність у сухому стані, вологість плит, водопоглинання).

Отже, використання домішок, якщо воно не призводить до відхилення від вищевказаних критеріїв, не призволить до порушення відповідних вимог ДСТУ.

Окремо зазначена продукція має проходити випробування на горючість (відповідний протокол акредитованого та ліцензованого органу наявний у виробника), та отримати висновок санітарно-епідеміологічної експертизи (ТОВ «Вік Буд Трейд» має висновок від 01.02.2013 року № 05.03.02-04/4389.).

Таким чином, ряд уповноважених, акредитованих та ліцензованих органів, установ та організацій, проводячи дослідження продукції, що виробляється ТОВ «Вік Буд Трейд», не встановили порушень відповідних ДСТУ, зокрема, внаслідок додавання до виробництва домішок.

ДСТУ не містить заборони додавати до виробництва крім суспензійного полістиролу і, за бажанням, антипірену, інші домішки, якщо такі домішки не призводять до погіршення характеристик готового продукту.

Таким чином, висновки податкового органу викладені в Акті перевірки є необґрунтованими та не доведеними.

Відповідно до п. 138.8 статті 138 ПК України (станом на момент виникнення спірних відносин) собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме:

прямих матеріальних витрат;

прямих витрат на оплату праці;

амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;

загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку;

вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;

інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

До складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, визначеному в положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку.

До складу прямих витрат на оплату праці включаються заробітна плата та інші виплати робітникам, зайнятим у виробництві товарів (виконанні робіт, наданні послуг), які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат.

Пунктом 138.9 статті ПК України (станом на момент виникнення спірних відносин) визначено, що до складу інших прямих витрат включаються всі інші виробничі витрати, які можуть бути безпосередньо віднесені на конкретний об'єкт витрат, у тому числі внески на соціальні заходи, визначені статтею 143 цього Кодексу, плата за оренду земельних і майнових паїв, кооперативні виплати фізичним особам - членам виробничого сільськогосподарського кооперативу, які не є підприємцями та які беруть трудову участь у діяльності такого сільськогосподарського кооперативу.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність віднесення ТОВ «ВІК БУД ТРЕЙД» до складу витрат, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування операції із списання на виробництво вартості сировини.

Крім того, відповідно до п. 201.8. ст. 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованими як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України, підставою для нарахування податкового кредиту, є податкова накладна, яка видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача.

Згідно з п.п. 14.1.181. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу;

Згідно з п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Податковий кодекс України передбачає тільки один випадок не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) - це не підтвердження таких сум податковими накладними чи митними деклараціями.

Зокрема згідно з п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; є) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до абз. 11 ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу 2 п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п. 2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

З урахуванням всього вищенаведеного, формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість на підставі виписаних ДП «Фірма Леда» () та ТОВ «Вік Буд ЛТД» () податкових накладних, за висновком суду, є правомірним та повністю відповідають вимогам чинного законодавства.

Відтак, з огляду на встановлені судом в ході розгляду спору обставини, викладений в Акті перевірки висновок податкового органу є необґрунтованим, а винесені на його підставі спірні податкові повідомлення-рішення від 06 лютого 2015 року №, № є протиправними у зв'язку із чим підлягають скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З урахуванням ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20грн. з Державного бюджету України.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІК БУД ТРЕЙД» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 06 лютого 2015 року №, №.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІК БУД ТРЕЙД» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20грн. (чотириста вісімдесят сім гривень, 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України , шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18.05.2015 р.