Справа № 826/59/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 червня 2015 року № 826/59/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПОВНОГО ТОВАРИСТВА "ЛОМБАРД ДОНКРЕДИТ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНТЕР-РІЕЛТІ" І КОМПАНІЯ"
до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області, Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві
проскасування податкового повідомлення - рішення № від 04.12.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПОВНЕ ТОВАРИСТВО "ЛОМБАРД ДОНКРЕДИТ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНТЕР-РІЕЛТІ" І КОМПАНІЯ" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області, Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про скасування податкових повідомлень - рішень № від 04.12.2014 та № від 05.12.2014.

17.02.2015 позивачем через канцелярію суду подано заяву щодо уточнення позовних вимог. Зазначені уточнення прийняті судом.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що чинним законодавством передбачений обов'язок проводити операції з використанням РРО виключно при продажу товарів та не передбачено обов'язку для суб'єктів господарювання проводити операції при передачі предметів у володіння третій особи в результаті укладення цивільно - правового договору відступлення права вимоги, у той час, як між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги, який має всі ознаки цивільно - правового договору про заміну сторони у зобов'язанні, у якому передбачена форма розрахунку - шляхом внесення коштів у касу та який не містить жодної ознаки договору купівлі - продажу товару у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Представники позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач 1 проти позовних вимог заперечив, через канцелярію суду надав письмові заперечення проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що шляхом проведеної 17.11.2014 контрольної розрахункової операції (покупки телефону) в ломбарді №279 ПТ «Донкредит» за адресою м. Рівне, вул. Київська 40-м було встановлено факт здійснення торгівельної діяльності (роздрібної торгівлі непродовольчої групи товарів) за готівкові кошти без придбання відповідного торгового патенту. Також відповідач посилався на те, що квитанція до ПКО від 17.11.2014 та договір про надання фінансового кредиту та застави №Д0Н 3 від 28.10.2014 долучені до матеріалів перевірки від 19.11.2014 та до заперечень від 24.11.2014 відрізняють за формою та змістом, а договір про замну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги) № від 17.11.2013 ОСОБА_1 з позивачем не укладався.

У судове засідання 12.03.2015 представник відповідача 1 не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач 2 проти позовних вимог заперечив, через канцелярію суду надав письмові заперечення проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що відповідно до акту №113/17-00-22-04/30416462 від 19.11.2014 фактичною перевіркою ломбарду №279 за адресою: м. Рівне,вул. Київська 40-М було встановлено, що перед початком перевірки була проведена покупка мобільного телефону по ціні реалізації 99,00 грн., при цьому було сплачено готівкою у сумі 100 грн. після чого ОСОБА_2 були видані товар та здача в розмірі 1,00 грн., проте розрахункова операція на повну суму покупки - 99,00 грн. не була проведена через реєстратор розрахункових операцій, відповідний розрахунковий документ не був роздрукований через РРО та не виданий.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Підчас судового розгляду справи, суд,

В С Т А Н О В И В:

17.11.2014 Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області була проведена фактична перевірка господарської одиниці - ломбард № 279, що розташована за адресою: м. Рівне, вул. Жилянська, буд. 101 за результатами якої складено акт №113/17-0022-04/30416462 від 19.11.2014.

Відповідно до зазначеного акту перед початком перевірки 17.11.2014 в ломбарді №279 ПТ «Донкредит» була проведена покупка мобільного телефону «Samsung» по ціні реалізації 99,00 грн., при цьому старшому спеціалісту ломбарду ОСОБА_2 була сплачена готівка в сумі 100,00 грн., після чого ОСОБА_2 були видані товар (телефон) та здача в розмірі 1,00 грн., проте розрахункова операція па повну суму покупки 99.00 грн. не проведена через РРО. відповідний розрахунковий документ (касовий чек) не роздрукований та не виданий. Натомість була видана квитанція від 17.11.2014 до прибуткового касового ордеру в якій зазначено: прийнято від ОСОБА_1, підстава - погашення заборгованості згідно договору фінансового кредиту та застави. На вимогу пред'явити необхідний договір був наданий договір №ДОН 3 від 28.10.2014 в якому зазначено, що позичальник ОСОБА_4 28.10.2014 отримала під заставу телефону готівку (фінансовий кредит) в розмірі 70,00 грн., а 17.11.2014 сплативши суму до повернення з урахуванням пені та процентів отримав предмет застави (телефон), про що свідчать підписи позичальника ОСОБА_4

Актом №113/17-0022-04/30416462 від 19.11.2014 встановлено, що шляхом проведеної 17.11.2014 контрольної розрахункової операції (покупки телефону) в ломбарді №279 ПТ «Донкредит» за адресою м. Рівне, вул. Київська 40-м також встановлено факт здійснення торгівельної діяльності (роздрібної торгівлі непродовольчої групи товарів) за готівкові кошти без придбання відповідного торгового патенту.

04.12.2014 на підставі акту №113/17-0022-04/30416462 від 19.11.2014 прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким визначено суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 974,00 грн.

05.12.2015 на підставі акту №113/17-0022-04/30416462 від 19.11.2014 прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким визначено суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 974,00 грн.

Рішенням Головного управління ДФС у м. Києві № 1690/10/26-15-10-08-16 від 05.02.2015 задоволено скаргу Позивача та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 05.12.2014.

Позивач не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням № від 04.12.2014 та вважаючи його таким, що підлягає скасуванню звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з частиною першою статті 574 та частини першої статті 576 Цивільного кодексу України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 516 Цивільного кодексу України встановлено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір про надання фінансового кредиту та заставу № ДОН від 28.10.2014 відповідно до якого останній було надано фінансовий кредит у розмірі 70,00 грн. строком на 14 днів під заставу телефону.

17.11.2014 між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір № про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги), відповідно до якого останній набув право вимоги за договором фінансового кредиту та застави № ДОН від 28.10.2014.

Відповідно до квитанції № ДОН279000679 від 17.11.2014 про проведення розрахунку згідно фінансового кредиту, прибуткового касового ордеру № 476 від 17.11.2014 та квитанції до зазначеного ордеру ОСОБА_1 було сплачено на користь позивача 99,00 грн.

Крім того, рішенням Головного управління ДФС у м. Києві № 1690/10/26-15-10-08-16 від 05.02.2015 прийнятим за результатами розгляду скарги, у тому числі на податкове повідомлення - рішення № від 05.12.2014, встановлено наступне: "17 листопада 2014р. до Ломбардного відділення № 279, розташованого за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 40 - М, звернувся громадянин ОСОБА_1, як виявилось у подальшому головний державний інспектор, який уклав з Товариством договір про відступлення права вимоги № ДОН від 17.11.2014р. про відступлення права вимоги. Згідно п. 5 зазначеного договору, Новий кредитор - ОСОБА_1, зобов'язався сплатити компенсацію за відступлення права вимоги в сумі 99 грн. На виконання зазначеного обов'язку по договору, ОСОБА_1 сплатив Товариству компенсацію в сумі 99,00грн., у зв'язку з чим спеціаліст Ломбардного Відділення надала йому квитанцію до прибуткового касового ордеру №476 від 17.11.2014 на повну суму отриманих коштів (99,00грн.) та передала йому, як Новому Кредитору у зобов'язанні предмет застави, а саме телефон «Самсунг»."

Також в зазначеному рішенні вказано наступне: "З матеріалів справи вбачається, що з урахуванням вимог ЦКУ між Ломбардом та ОСОБА_5, ОСОБА_1 укладено договори про заміну кредитора зобов'язанні, а тому твердження перевіряючих щодо здійснення саме реалізації заставленого товару не підтверджується наявними у матеріалах перевірки документами."

Таким чином між позивачем та ОСОБА_1 було укладено догорів про заміну кредитора у зобов'язанні предметом застави за яким є телефон, а не договір купівлі - продажу, а отже посилання відповідача на здійснення саме реалізації телефону не підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Податковим повідомленням - рішенням № від 04.12.2014 до на позивача було накладено штрафні (фінансові) санкції (штраф) за порушення статті 267 Податкового кодексу України на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та пункту 125.1 статті 125 Податкового кодексу України.

Підпунктом 167.1.1 пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України встановлено, що платниками збору є суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), їх відокремлені підрозділи, які отримують в установленому цією статтею порядку торгові патенти та провадять такі види підприємницької діяльності: торговельна діяльність у пунктах продажу товарів; діяльність з надання платних побутових послуг за переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України; торгівля валютними цінностями у пунктах обміну іноземної валюти; діяльність у сфері розваг (крім проведення державних грошових лотерей).

Статтею 125 Податкового кодексу України передбачена відповідальність за порушення статті 167 Податкового кодексу України.

З огляду на зазначене, враховуючи той факт, що 17.11.2014 між позивачем та ОСОБА_1 було укладено догорів про заміну кредитора у зобов'язанні, а не здійснено останньому реалізацію телефону, позивачем у даному випадку не здійснювалась діяльність на проведення якої має бути отримано патент, з огляду на що суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування податкового повідомленням - рішенням № від 04.12.2014.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов - задовольнити повістю.

2.Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області № від 04.12.2014.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов