Справа № 759/3705/15-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 759/3705/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Мазур Т.В.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до інспектора дорожньо-патрульної служби групи ДПС Святошинського ВДАІ міста Києва про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до інспектора дорожньо-патрульної служби групи ДПС Святошинського ВДАЇ міста Києва, в якому просила скасувати постанову від 28.02.2015 в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №883918 постановлену відповідачем про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.02.2015 відносно ОСОБА_5 інспектором ДПС відділу ДАЇ з обслуговування Святошинського району підпорядкованого ГУ МВС України в м.Києві Онопрієнко В.В. складено протокол і винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП, з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., в яких вказано про те, що позивач ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Тойота», держномер НОМЕР_1 по вул. Гната Юри в м.Києві здійснила лівий поворот, при цьому перетнула суцільну подвійну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушила пункт 1.3 Дод.2 ПДР і вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Не погоджуючись з названою постановою, позивач звернулася до суду з даним позовом про її скасування.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача, при цьому виходив з того, що позивачем, крім особистих пояснень і припущень, не було надано суду належних і допустимих доказів, які б спростовували фактичні дані, викладені в протоколі і постанові про адміністративне правопорушення, які свідчать про вчинення нею вказаного адміністративного правопорушення, в свою чергу відповідачем доведено правомірність його дій та законність прийнятого рішення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За змістом частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пунктом 3.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, яка затверджена наказом МВС України від 04.10.2013 року № 950 визначено, що при складанні протоколу зазначаються: дата і місце його складення (число, місяць, рік, населений пункт, географічна точка); посада, спеціальне звання, прізвище, ім'я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (зазначаються повністю (без скорочення) її прізвище, ім'я та по батькові; число, місяць і рік народження; місце народження; місце проживання; місце реєстрації; номер телефону; найменування підприємства, установи, організації, де працює (її посада) або навчається особа; документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі й назва ОВС, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток), дата видачі й найменування підприємства, установи, організації, що його видали); відомості щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності)); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); частина відповідної статті та стаття КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за таке правопорушення; прізвища, місця проживання свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Поряд з цим, згідно з пунктом 3.15 названої Інструкції до протоколу долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу положень частин 1, 2 та 7 статті 283 цього кодексу розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Відповідач, в обґрунтування власної позиції щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, посилається виключно на протокол про адміністративне правопорушення від 28.02.2015 серії АП1 № 17907.

З наявної у матеріалах справи копії названого протоколу 7, судовою колегією встановлено, що в порушення наведених вище вимог КУпАП та Інструкції не зазначено конкретне місце вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не вказано, на якій саме ділянці вулиці Гната Юри позивачем було здійснено перетин суцільної подвійної лінії горизонтальної дорожньої розмітки, до протоколу не долучено жодного матеріалу про адміністративне правопорушення, зокрема пояснень свідків, фото чи відео фіксації правопорушення, на підтвердження вказаних у ньому обставин.

В свою чергу, позивач у вказаному протоколі зазначила, що правил дорожнього руху не порушувала, здійснювала розворот на перехресті вулиць Гната Юри та Якуба Коласа і на прохання надати докази її порушення працівник ДАІ відмовив, пояснення свідків відібрано не було.

Крім того, відповідачем як у протоколі, так і у постанові не зазначено пункту Правил дорожнього руху, порушеного позивачем.

Так, зокрема у протоколі та постанові вказано, що позивач порушила п.1.3 Дод.2 ПДР.

Поряд з цим, у пункті 1.3 Додатку 2 ПДР зазначено, що горизонтальна розмітка вказується схематично, а п.п. 1.3. пункту 34 ПДР визначається, що ця схематично зображена горизонтальна розмітка в Додатку 2 має значення горизонтальної розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Отже, безпосередньо у пункті 1.3 Додатку 2 ПДР описано вид горизонтальної розмітки, натомість відсутній припис чи заборона, недотримання яких може бути кваліфіковане як порушення ПДР.

При цьому, обов'язок зазначати в Протоколі який саме пункт ПДР порушується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, покладається на посадову особу яка складає протокол.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Верховний Суд України акцентував увагу на тому, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення (п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Дослідивши наявні у справі матеріали, колегія суддів вважає, що відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не надано суду доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення ОСОБА_9

На переконання судової колегії, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваної у даній справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, крім того, як було встановлено вище, протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова містять недоліки форми та змісту, що також свідчить про недотримання відповідачем вимог наведених приписів законодавства зокрема щодо процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову, є помилковим, доводи апеляційної скарги його спростовують у повній мірі.

Поряд з цим, стосовно вимог про закриття провадження у справі, судова колегія вважає, що у їх задоволенні слід відмовити, оскільки відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 202, 205, 207, 212, 254, 267 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до інспектора дорожньо-патрульної служби групи ДПС Святошинського ВДАІ міста Києва про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора дорожньо-патрульної служби групи ДПС Святошинського ВДАЇ міста Києва Онопрієнка В.В. від 28.02.2015 в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №883918 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.