Справа № 623/3230/13-а
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року м. Київ К/800/37108/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Ємельянової В.І., Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 березня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області про визнання протиправними дій та бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. Просив визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 1 вересня 2010 року, щодо зміни умов виплати щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової допомоги до 5 травня, щодо ненадання довідки про заборгованість по виплаті вказаних допомог згідно судового рішення; зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області здійснити розрахунок належної до виплати щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до абз. 4 ч. 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2010-2013 роки з урахуванням виплачених сум. Стягнути з відповідача недоплачені згідно рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 1 вересня 2010 року: щорічну допомогу на оздоровлення за 2007 рік в сумі 2180 грн., за 2008 рік - 2905 грн., 2009 рік - 3600 грн. та одноразову допомогу до 5 травня за 2008 рік в сумі 3448 грн., за 2009 рік - 3554 грн.; щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік в сумі 4300 грн., за 2011 рік - 4680 грн., за 2012 рік - 5245 грн., за 2013 рік - 5615 грн. з урахуванням виплачених сум. Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року, закрито провадження у вказаній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки підставою для звернення позивача до суду із вказаним позовом стало невиконання відповідачем рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 1 вересня 2010 року, яке ухвалено в порядку цивільного судочинства, то й розгляд питання щодо судового контролю за виконанням вказаного рішення має здійснюватись в порядку цивільного судочинства.

Однак, повністю погодитися з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 1 вересня 2010 року (справа № 2-1071/2010) зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області призначити і виплатити ОСОБА_4 суми одноразової допомоги на оздоровлення за період 2007-2009 років з урахуванням абз. 7 ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щорічну одноразову допомогу до 5 травня згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2008-2009 рік, з урахуванням раніше сплачених сум.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, в порушення ч. 2 ст. 11 КАС України належним чином не уточнив позовних вимог, не з'ясував правову природу правовідносин та норму права, яка їх регулює, оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом, крім здійснення судового контролю за виконанням вищевказаного судового рішення, просив визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача щодо ненадання довідки про заборгованість по виплаті щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової допомоги до 5 травня згідно судового рішення; зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області здійснити розрахунок належної до виплати щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до абз. 4 ч. 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2010-2013 роки з урахуванням виплачених сум; стягнути з відповідача щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік в сумі 4300 грн., за 2011 рік - 4680 грн., за 2012 рік - 5245 грн., за 2013 рік - 5615 грн. з урахуванням виплачених сум.

Не розмежувавши належним чином позовних вимог щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2010-2013 роки з питаннями судового контролю за виконанням судового рішення, та не з'ясувавши природу заявлених позовних вимог, не уточнивши їх належним чином, суди неповно з'ясували обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а відтак дійшли помилкового висновку про закриття провадження у справі стосовно усіх позовних вимог ОСОБА_4

Враховуючи вищевикладене, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не можна визнати такими, що постановлені на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, а тому вони підлягають скасуванню.

За обставин, коли судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення вищезазначених норм процесуального права, що привело до постановлення незаконних ухвал, які перешкоджають подальшому провадженню у справі, а суд касаційної інстанції відповідно до вимог ст. 220 КАС України не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, оскаржувані ухвали підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 березня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало В.І. Ємельянова М.І. Мойсюк