Справа № 2а-12073/11/2670
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року м. Київ К/800/15188/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді: Васильченко Н.В.,

судді: Калашнікової О.В., Леонтович К.Г.,

при секретарі судового засідання: Яроші Д.В.,

за участі представників відповідача: Лященко Н.С., Ніколюка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року у справі №2а-12073/11/2670 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління контролюно-ревізійної служби України, заступника голови контрольно-ревізійного управління Рубан Н.І., третя особа публічне акціонерне товариство "Туристичний комплекс "Пролісок" про скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2011 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Головного контрольно-ревізійного управління України, заступника голови контрольно-ревізійного управління України Рубан Н.І. в якому просив: визнати частково протиправними дії Головного контрольно-ревізійного управління України - правонаступником якого є Державна фінансова інспекція України - при складенні листа вимоги від 27.01.11р. №05-14/84 в частині висновку щодо неприйняття управлінського рішення(бездіяльності) Голови правління ВАТ "Туристичний комплекс "Пролісок" ОСОБА_3 при отриманні письмової пропозиції ГОА м. Києва "Правознавець" від 23.01.06р. про зарахування 150000 грн. в рахунок укладеного другого договору від 14.01.05р., внаслідок чого понесені зайві витрати(збитки) ВАТ "Туристичний комплекс "Пролісок" на суму 220,7 тис. грн.; визнати частково протиправними дії Головного контрольно-ревізійного управління України при складенні акту перевірки фінансово-господарської діяльності відкритого акціонерного товариства "Туристичний комплекс "Пролісок" від 06.01.11р. №05-21/1, в частині висновку щодо бездіяльності ОСОБА_3 при отриманні письмової пропозиції ГОА м. Києва "Правознавець" від 23.01.06р. про зарахування 150000 грн. в рахунок укладеного другого договору від 14.01.05 р.; визнати частково протиправними дії заступника голови Головного контрольно-ревізійного управління України при складанні та підписанні листа від 10.05.11р. №05-14/477, в частині висновку, щодо бездіяльності ОСОБА_3 при отриманні письмової пропозиції ГОА м. Києва "Правознавець" від 23.01.06р. про зарахування 150 000 грн. в рахунок укладеного другого договору від 14.01.05р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем була дана письмова вказівка, винести на розгляд правління пропозицію, щодо зарахування 150000,00 грн. в рахунок укладеного другого договору, що засвідчується його письмовою візою від 24.01.2006р. на листі ГОА "ПРАВОЗНАВЕЦЬ" від 23.01.2006р., що в свою чергу свідчить про відсутність бездіяльності в його діях на яку посилаються відповідачі. Крім того позивач був позбавлений можливості перевірити виконання своєї вказівки, щодо надання згоди на зарахування 150 000,00 грн. в рахунок укладеного другого договору, оскільки був звільнений зі своєї посади 06.04.2007р., натомість позов про стягнення зазначеної суми був поданий до третьої особи на початку 2009 року, тобто через два роки після його звільнення.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 16 вересня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2012 року постанова суду першої інстанції скасована та ухвалене нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволений частково. Визнана протиправною вимога Головного контрольно-ревізійного управління України від 10.5.2011р. № 05-14/477 в частині стягнення із ОСОБА_3, як винної особи в зайво понесених витратах на суму 220700,00 грн на оплату послуг громадського об'єднання адвокатів "Правознавець". В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 3 вересня 2013 року постанова окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2011 року та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2012 року скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями ОСОБА_3 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що контрольно-ревізійним управлінням України проведена ревізія фінансово-господарської діяльності акціонерного товариства "Туристичний комплекс "Пролісок" за період з 01.04.2007 по 01.07.2010, за результатами якої складений акт ревізії від 06.01.2011 №05-21/1. Даною ревізією зокрема, встановлено, що внаслідок неприйняття рішення (бездіяльності) Головою правління публічного акціонерного товариства "Туристичний комплекс "Пролісок" ОСОБА_3 щодо підтвердження пропозиції громадського об`єднання адвокатів "Правознавець" від 23.01.2006, через здійснення оплати юридичних послуг та відшкодування інших витрат громадському об`єднанню адвокатів "Правознавець", публічним акціонерним товариством "Туристичний комплекс "Пролісок" понесені зайві витрати на загальну суму 220700,00 грн., чим завдані товариству збитки на зазначену суму.

З метою усунення виявлених ревізією порушень ГКРУ України на адресу публічного акціонерного товариства "Туристичний комплекс "Пролісок" направлена вимога від 27.01.2011 №05-14/84, якою запропоновано в порядку ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України відшкодувати за рахунок винної особи ОСОБА_3 шкоду спричинену встановленим порушенням.

Оскільки вказана вимога виконана не була, ГКРУ України, повторно направлений лист 10.05.2011 №05-14/477, з вимогою стягнути з ОСОБА_3, як винної особи в зайво понесених витратах публічним акціонерним товариством "Туристичний комплекс "Пролісок" на суму 220700,00 грн. на оплату послуг громадського об`єднання адвокатів "Правознавець" шкоди у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

Листом Головного управління контролюно-ревізійної служби України 10.05.2011 р. за №05-14/477 "Про усунення порушень і недоліків" заявлена ВАТ "ТК "Пролісок" повторна вимога щодо розгляду матеріалів ревізії, притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності посадових осіб, з вини яких виникли порушення, в тому числі, стягнення з ОСОБА_3, особи винної в зайво понесених витратах, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст. 130-136 Кодексу законів про працю України (п. 22).

За результатами зустрічної звірки, проведеної з метою документального підтвердження виду, обсягу, якості та розрахунків ВАТ "ТК "Пролісок" з Громадським об'єднанням адвокатів м. Києва "Правознавець" встановлено, що згідно укладених угод від 14.05.05р. б/н (угода №1) на суму 150000 грн. та від 14.05.05р. б/н (угода №2) на суму 504124,58 грн. ГОА "Правознавець" проведений комплекс юридичних послуг з приводу ведення справи №34/283 за позовом Головного управління комунального та готельного господарства та туризму виконавчого органу Київської міської ради.

Станом на 21.11.2006 р. Господарським судом м. Києва було призначено примусове стягнення з Головного управління комунального та готельного господарства та туризму виконавчого органу Київської міської ради на користь ВАТ "ТК "Пролісок" 437000 грн. сплачених відсотків за договором позики від 09.12.97р. №3, отже, об'єднання виконало свої зобов'язання по наданню юридичних послуг, у відповідності до п.3.2 угоди №1 від 14.04.05р.

До угоди №2 додатковою угодою без дати та номера були внесені зміни у зв'язку з тривалим розглядом справи №34/284, (№34/283-26/210) та зміною позовних вимог з боку Головного управління комунального та готельного господарства та туризму виконавчого органу Київської міської ради і поданням зустрічного позову про визнання частково недійсним договору позики від 09.12.97 р. №3, а також виконання комплексу юридичних дій по юридичному супроводженню зазначеної справи, внаслідок чого пункти 1.1, 3.1, 3.2 угоди від 14.04.05 р. викладені у редакції, результатом якої було збільшення вартості виконаних робіт на 559 834, 04 грн. (без ПДВ).

Між ГОА "Правознавець" та ВАТ "ТК "Пролісок" був укладений акт виконаних робіт від 23.01.06р. №1, згідно якого товариство сплатило за надані йому юридичні послуги кошти в сумі 150 000 грн. Відповідно до акту виконаних робіт від 17.01.2007 р. об'єднанням в повному обсязі виконані роботи по угоді №2 від 14.05.05 р. зі змінами на загальну суму 559 834, 04 грн. Повне виконання взятих об'єднанням зобов'язань було підтверджено рішенням Господарського суду м. Києва від 06.03.2009р. у справі №50/69 і постановою Київського апеляційного суду від 02.06.2009р. №50/69. Отже, товариством сплачені ГОА "Правознавець" по угодах №1, 2 за надані юридичні послуги 559 834,04 грн., зокрема, в 2006 р. - 150 000 грн. та в 2007 р. - 409 834, 04 грн.

Листом від 23.01.2006 р. ГОА "Правознавець" "Про виконання умов договорів та визначення порядку оплати наданих юридичних послуг", визначено, що умови угоди №1 слід вважати виконаними та підписати акт виконаних робіт на суму 150 000 грн.

Також вказано, що при виконанні умов угоди №2, предметом якої є зобов'язання об'єднання домогтися відмови в задоволенні позову про дострокове розірвання договору від 09.12.97р. №3, стягненні заборгованості за цим договором, визнання частково недійсним або недійсним вказаний договір, сплачену товариством суму коштів в розмірі 150 000 грн. за надані юридичні послуги по угоді №1 врахувати при виконанні умов угоди №2, маючи на увазі те, що вартість наданих юридичних послуг зменшиться на суму 150 000 грн. та становитиме 409 834, 04 грн.

Внаслідок того, що пропозиція про зарахування сплаченої суми за надані юридичні послуги(угода №1 від 14.05.2005 р.) в розмірі 150 000 грн. в рахунок умов другого договору не була підтверджена Головою Правління ВАТ "ТК "Пролісок" ОСОБА_3, ГОА "Правознавець" поданий позов до Господарського суду м. Києва щодо стягнення заборгованості по угоді №2 в сумі 150 000 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 06.03.2009 р. у справі №50/69 та постановою Київського апеляційного суду від 02.06.09 р. №50/69 було прийнято рішення щодо стягнення заборгованості з ВАТ "ТК "Пролісок" на користь ГОА "Правознавець" по угоді від 14.05.05 р. №2 в сумі 150 000 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідачами дотримана процедура проведення ревізії, а відповідальність за понесення зайвих витрат товариством лежить на ОСОБА_3, який займав на той час посаду Голови Правління товариства, та в наслідок неприйняття ним рішення щодо підтвердження пропозиції ГОА "Правознавець".

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Ревізією встановлено, що за даними бухгалтерського обліку у товариства, з врахуванням усіх виконавчих проваджень, було примусово стягнено в 2009 році та за період з 01.01.2010 р. по 30.06.2010 р. грошових коштів на загальну суму 220677,73 грн., зокрема, за 2009 р. - 52282,44 грн., за перше півріччя 2010 р. - 168395,29 грн., про що і зазначено відповідачем у п. 22 вимог від 27.01.11 р. №05-14/84 "Про усунення порушень і недоліків" та від 10.05.11 р. №05-14/477 "Про усунення порушень і недоліків".

Судами було встановлено, що отримавши лист від ГОА "Правознавець" від 23.01.2006 р. про врахування сплачених 150 000 грн. при виконанні умов другої угоди, позивач поставив на ньому резолюцію, згідно якої дав вказівку юристу розглянути внесену пропозицію на засіданні правління ВАТ "ТК "Пролісок" для прийняття відповідного рішення. Засідання правління ВАТ "ТК "Пролісок" відбулося 24.11.2006р.(протокол №42), проте, вказівка не була виконана.

Позивач був звільнений з посади Голови Правління ВАТ "ТК "Пролісок" наказом Державної акціонерної компанії "Україна Туристична" №18 від 06.04.2007р., тоді як ГОА "Правознавець" подавалися позови до ВАТ "ТК "Пролісок" про стягнення 150000 грн. (справа №50/69) та 52482,08 грн. (справа №53/470) у 2009 р., коли позивач не перебував на посаді Голови Правління ВАТ "ТК "Пролісок".

Згідно ст. 97, 99, 159, 161 ЦК України, ст. 89 ГК України, ст. 47, 48 Закону України "Про господарські товариства", виконавчий орган товариства вирішує всі питання, пов'язані з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що є компетенцією загальних зборів учасників товариства або іншого його органу.

Позивач, як Голова Правління ВАТ "ТК "Пролісок" був уповноважений вирішувати питання, пов'язані з управлінням поточною діяльністю товариства, та зобов'язаний був діяти в інтересах товариства та його учасників.

Позивач був звільнений з посади 06.04.2007 р., тобто, через рік та два місяці після отримання пропозиції ГОА "Правознавець" від 23.01.2006 р., отже, на нього покладався обов'язок винести розгляд даної пропозиції на засідання правління.

Відповідно ст.ст. 1166, 1172 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 23 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції станом на 2006 р.) посадовими особами органів управління товариства визнаються голова та члени виконавчого органу, голова ревізійної комісії, а у товариствах, де створена рада товариства (спостережна рада), - голова та члени ради товариства (спостережної ради). Посадові особи відповідають за заподіяну ними товариству шкоду відповідно до чинного законодавства України.

Згідно чинного станом на час виникнення спірних правовідносин законодавства, а також згідно статуту ВАТ "ТК "Пролісок" на голову правління покладався обов'язок вирішення всіх поточних питань діяльності товариства, в тому числі, і розгляд листа від 23.01.2006р. Громадського об'єднання адвокатів м. Києва "Правознавець" та вирішення питання про включення вказаної пропозиції до порядку денного правління.

Отже, проставлення на листі резолюції 24.01.2006р. про включення питання до порядку денного правління не є належним прийняттям рішення по вказаному питанню.

Позивач, згідно п. 8.4.6 статуту товариства, мав право скликати позачергове засідання правління АТ. Крім того, на посаді голови правління ВАТ "ТК "Пролісок" позивач підписав другий акт виконаних робіт на суму 559834,04 грн., і питання щодо розгляду листа ГОА "Правознавець" від 23.01.2006р. не було вирішене на час посвідчення остаточного виконання зобов'язань за угодами про надання юридичних послуг.

Враховуючи вищенаведене суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірних висновків про те, що Головою Правління ОСОБА_3, внаслідок неприйняття рішення щодо підтвердження пропозиції ГОА "Правознавець"(лист від 23.01.2006р.), понесені зайві витрати на загальну суму 150 000 грн., чим завдані товариству збитки на зазначену суму.

Враховуючи вищенаведене суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до обґрунтованих висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій в частині скасування оскаржуваного рішення відповідача.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року у справі №2а-12073/11/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: