Справа № 826/5817/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

10 червня 2015 року м. Київ К/800/45523/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Васильченко Н.В.,
Смоковича М.І.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу № 104/13 від 09.04.2013 за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2013 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві № 104/13 від 09.04.2013 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011, на підставі вимоги прокуратури Голосіївського району м. Києва №522вих-12 від 22.01.2013, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 на об'єкті будівництва «Реконструкція комплексу для короткочасного відпочинку «Дніпровська рів'єра» о. Жуків у Гоосіївському районі міста Києва». За результатами вказаної перевірки складено акт від 08.02.2013 про виявлені порушення та припис з вимогою заборонити експлуатацію об'єкта до усунення допущених порушень у строк до 08.03.2013.

У зв'язку з частковою експлуатацією позивачем оздоровчо-розважального комплексу «Дніпровська рів'єра» на о. Жуків у Голосіївському районі м. Києва (II категорія складності) після проведення будівельних робіт із реконструкції комплексу для короткочасного відпочинку «Дніпровська рів'єра» без прийняття в експлуатацію, відповідачем прийнято постанову № 25/13 від 08.02.2013, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 3 пункту 6 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 51615 грн.

За результатом повторної перевірки, проведеної з метою контролю за виконанням вимог припису від 08.02.2013, відповідачем складено акт від 02.04.2013. У ньому вказано про невиконання позивачем вимоги припису в частині усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Також встановлено, що наказом Інспекції № 30 «д» від 13.11.2011 скасовано декларацію про початок виконання будівельних робіт від 31.10.2011 № KB 6 «Реконструкція комплексу для короткочасного відпочинку «Дніпровська рів'єра» о. Жуків у Голосіївському районі м. Києва». Окрім того, відповідачем складено припис від 02.04.2013, у якому від позивача вимагалось привести земельну ділянку до попереднього стану шляхом знесення основної будівлі (об'єкт незавершеного будівництва) та топочну у термін до 14.05.2013.

09.04.2013 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві прийнято спірну у цій справі постанову № 104/13 від 09.04.2013, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 2 пункту 1 частини 6 статті 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 11470 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з доведеності правомірності Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві спірної постанови, як того вимагає частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

За змістом частини 1 статті 39 цього Закону прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Згідно з абзацом 2 пункту 1 частини 6 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за невиконання приписів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил - у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.

31.10.2011 Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт № КВ 6 «Реконструкція комплексу для короткочасного відпочинку «Дніпровська рів'єра» о. Жуків, Голосіївський район, місто Київ».

Наказом Інспекції № 30 «д» від 13.11.2011 скасовано декларацію про початок виконання будівельних робіт від 31.10.2011 № KB 6 «Реконструкція комплексу для короткочасного відпочинку «Дніпровська рів'єра» о. Жуків у Голосіївському районі м. Києва».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2013 року у справі № 2а-17297/12/2670, ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позову про скасування наказу Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві № 30 «д» від 13.11.2011.

За змістом частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З описаного вбачається, що 08.02.2013 станом на час здійснення згаданої перевірки наказом відповідача, законність якого підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, скасована декларація про початок виконання будівельних робіт.

В зв'язку з частковою експлуатацією позивачем об'єкту без прийняття в експлуатацію, відповідач 08.02.2013 склав припис про усунення виявлених порушень, за результатом перевірки виконання якого останнім прийнято спірну у цій справі постанову про накладення штрафу з підстав не усунення встановлених вимог.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказами в адміністративному судочинстві, як визначено у частині 1 статті 69 цього Кодексу, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Доказів на підтвердження виконання вимог припису від 08.02.2013 ОСОБА_4 не надав, а тому складаючи постанову № 104/13 від 09.04.2013 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві обґрунтовано виходила з наявності підстав для визнання позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 2 пункту 1 частини 6 статті 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності».

За таких обставин суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного суду України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2013 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235 - 244-2 КАС України.

Судді: