Справа № 22-а-27477/11
Суддя: Кашперська Т. Ц.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія100Доповідач у 2 інстанції Кашперська
УХВАЛА

Іменем України

27 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

Суддів: Кашперської Т.Ц., Білоконь О.В.,

розглянула у порядку письмового провадження у приміщенні Апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про зобовязання провести доплату за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про зобовязання провести доплату за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, посилаючись на те, що має право як непрацюючий пенсіонер на доплату до пенсії як особа, що проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, разом із тим відповідачем вказана доплата проводиться в значно нижчому розмірі. В звязку із викладеним просив визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку доплати до пенсії, визнати за ним право на проведення перерахунку доплати до пенсії згідно ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка повинна бути встановлена в розмірі однієї мінімальної заробітної плати з встановленої Законами України Про Державний бюджет Українита стягнути недосплачену доплату до пенсії з 01.01.2009 року та виплачувати її в подальшому.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, просив зобовязати відповідача із 01.01.2009 року проводити нарахування та виплату доплати за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у відповідності до однієї мінімальної заробітної плати, визначеної відповідними законами про бюджет на відповідні роки.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2010 року позов задоволено. Зобовязано відповідача проводити нарахування та виплату доплати до пенсії позивачу за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю з 01.01.2009 року з розрахунку мінімального розміру заробітної плати, встановленого законами України про Державний бюджет на відповідний рік.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач є непрацюючим пенсіонером, потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії, зареєстрований та постійно проживає в м. Білій Церкві, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Позивач, оспорюючи дії відповідача щодо нарахування та виплати доплати за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю, вказує, що він не отримував доплату, передбачену ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у звязку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата; пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та дійшов правильного висновку про те, що позивач відповідно до вимог закону має право на доплату до пенсії з розрахунку однієї мінімальної заробітної плати, а відповідач в порушення вказаної норми закону нараховує і виплачує таку доплату в значно нижчому розмірі, що є порушенням прав позивача.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позивач має право на перерахунок і виплату недоотриманої суми щомісячної грошової доплати.

Оскільки при розгляді справи було встановлено, що відповідач всупереч вимогам ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофине нараховував та не виплачував позивачу доплату до пенсії, дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу є протиправними, відповідача обґрунтовано зобовязано провести перерахунок та виплату позивачу доплати непрацюючого пенсіонера відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз врахуванням вже проведених виплат.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин постанов КМУ № 987 від 20.06.2000 р., № 936 від 20.09.2005 року необґрунтовані, оскільки вказані постанови не спростовують розміру доплати до пенсії, що визначений ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для реалізації вимог закону обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Інші заперечення апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч. 5 ст. 254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді: