Справа № 806/722/14
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Лавренчук О.В.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"09" червня 2015 р. Справа № 806/722/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Жизневської А.В.

Іваненко Т.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Житомирі апеляційну скаргу Житомирської митниці ДФС на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "05" травня 2015 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваформ Україна " до Житомирська митниця ДФС про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Акваформ Україна" (далі - Товариство) звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати:

- рішення Житомирської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №101060000/2013/300593/2 від 13 серпня 2013 року та картку відмови в митному оформленні товарів №101060000/2013/00700 від 13 серпня 2013 року;

- рішення Житомирської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №101060000/2013/300630/2 від 12 вересня 2013 року та картку відмови в митному оформленні товарів №101060000/2013/00745 від 12 вересня 2013 року;

- рішення Житомирської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №101060000/2013/300705/2 від 14 жовтня 2013 року та картку відмови в митному оформленні товарів №101060000/2013/00838 від 14 жовтня 2013 року.

В обґрунтування позову зазначали, що у митного органу при митному оформленні по кожному випадку не було обґрунтованих причин для невизнання задекларованої митної вартості декларантом по основному методу та застосування резервного методу визначення вартості товару. Крім того відповідачем аргументовано не доведено декларанту розбіжностей та/або невірного визначення декларантом митної вартості товару. За таких обставин, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом митна вартість вважається визнаною митним органом автоматично згідно з частиною 7 статті 54 Митного кодексу України по основному методу митної вартості.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 25 березня 2014 року, яку залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року, позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 березня 2015 року постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 25березня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Протокольною ухвалою від 29.04.2015 в судовому засіданні замінено відповідача: Житомирську митницю Міндоходів на Житомирську митницю ДФС (підстава - клопотання представника відповідача з посиланням на виписку з ЄДР та копію Постанови КМУ № 311 від 06.08.2014 (т. 2, а.с. 84-87).

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05 травня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Житомирської митниці Міндоходів (Житомирська митниця ДФС) про коригування митної вартості товарів №101060000/2013/300593/2 від 13 серпня 2013 року та картку відмови в митному оформленні товарів №101060000/2013/00700 від 13 серпня 2013 року.

Визнано протиправними та скасовано рішення Житомирської митниці Міндоходів (Житомирська митниця ДФС) про коригування митної вартості товарів №101060000/2013/300630/2 від 12 вересня 2013 року та картку відмови в митному оформленні товарів №101060000/2013/00745 від 12 вересня 2013 року.

Визнано протиправними та скасовано рішення Житомирської митниці Міндоходів (Житомирська митниця ДФС) про коригування митної вартості товарів №101060000/2013/300705/2 від 14 жовтня 2013 року та картку відмови в митному оформленні товарів №101060000/2013/00838 від 14 жовтня 2013 року.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваформ Україна" суму сплаченого судового збору у розмірі 487.20 грн..

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Відповідачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якійЮ, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати зазначену постанову та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст.197 КАС України, справа судом апеляційної інстанції переглядається в порядку письмового провадження.

Перевіривши маитеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що 21.12.2012 року між АТ "АКВАФОРМ" (Польща) (Продавець) та ТОВ "Акваформ Україна" (Покупець) укладено контракт №1/2012, за яким продавець зобов'язується на умовах визначених цим контрактом, поставляти партіями санітарно-технічні вироби, меблі для ванної кімнати, обладнання та частини санітарно-технічних виробів і меблів (товар), а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього контракту (т.1 а.с.21-28).

Згідно підпункту 1.2 пункту 1 контракту найменування, асортимент, кількість, комплектність, ціна, термін поставки кожної партії товару зазначається в рахунках-фактурах, які є невід'ємними частинами контракту. Під партією товару сторони розуміють товар, що поставляється за одним рахунком-фактурою.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 контракту ціна товару визначається у доларах США (USD) або у польських злотих (PLN), складена на умовах поставки DAP (Інкотермс-2010) на склад покупця за адресою: Україна, м.Житомир, вул.Ватутіна, 91/1).

Підпунктом 4.1 пункту 4 контракту визначено, що поставка товару за цим контрактом здійснюється на умовах поставки DAP, згідно Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс 2010", на склад покупця за адресою: м.Житомир, вул.Ватутіна, 91/1, якщо сторони письмово не погодять інше (т. 1 а.с.23).

Судом встановлено, що з метою митного оформлення товару отриманого за контрактом №1/2012 від 21.12.2012 року ТОВ "Акваформ Україна" подало до Житомирської митниці декларації №101060000/2013/013801, №101060000/2013/015917 та №101060000/2013/017839 за відповідними датами - 13 серпня 2013 року, 12 вересня 2013 року, 14 жовтня 2013 року, згідно яких підлягав розмитненню товар: "Меблі для ванних кімнат".

Для здійснення митного оформлення товару за митною декларацією № 101060000/2013/013801 від 13 серпня 2013 року позивачем подано наступні документи:

- контракт;

- експортну декларацію виробника;

- CMR б/н від 08.08.2013 року;

- рахунок-фактуру (інвойс) від 31 липня 2013 року № 24/Eml/2013;

- рахунок-фактуру (інвойс) від 31 липня 2013 року № 26/Eml/2013;

- прайс-лист виробника 2013 від 31 липня 2013;

- виписку Польсько-Української Господарчої Палати;

- декларацію митної вартості;

- сертифікат походження товару;

- інформація про позитивні результати здійснення радіологічного, фітосанітарного, санітарно - епідеміологічного контролю товару.

При розмитнені товару згідно зазначеної митної декларації, Відповідачем виготовлено картку відмови №101060000/2013/00700 у митному оформленні (випуску) товарів, оскільки "декларантом заявлена митна вартість товару №1,5 не підтверджена документально, на письмову вимогу митного органу не надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України, довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, розрахунок ціни (калькуляцію), чим порушено вимоги статей 52,53 Митного кодексу України. У зв'язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару №101060000/2013/300593/2 від 13 серпня 2013 року дані графи 45 і 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного контролю і оформлення товару, а крім того, це може призвести до несплати встановлених законодавством митних платежів в повному обсязі, чим порушено вимоги статей 266, 289, 293 Митного кодексу України і ст.57 Податкового кодексу України". (т.1 а.с.31).

13 серпня 2013 року Житомирська митниця Міндоходів прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №10060000/2013/300593/2 (т.1 а.с.29-30), з тих обставин, що "митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції): документи, зазначені у ч.2 ст.53 Митного кодексу України містять розбіжності прайс-лист виробника товару від 31.07.2013 року виставлений на конкретну партію товару, за яким ТОВ "Акваформ Україна" купує його, тобто прайс-лист має суб'єктивну спрямованість що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції, яка повинна бути адресована необмеженій кількості можливих потенційних покупців, також у прайс-листі не зазначено на яких умовах запропоновано вартість товару та відсутня інформація про термін дії пропозиції; у фактурах від 31 липня 2013 року №24/Eml/2013 та №26/Eml/2013 зазначено, що замовлення клієнта здійснювалось за документами надісланими у строк від 21 травня 2013 року до 15 липня 2013 року, тобто до дати надання прайс-листа з асортиментом та цінами, та документи, зазначені у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, дають обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем та покупцем міг вплинути на заявлену декларантом митну вартість товарів (в декларації митної вартості заявлено, що продавець та покупець є пов'язаними між собою), а також в зв'язку з неподанням декларантом на письмову вимогу митного органу відповідно до ч.3 та ч.4 ст.53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме:

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації виробника товару;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини;

- виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

- довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів. що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

- розрахунок ціни (калькуляцію).

За інформацією, яка наявна у митного органу, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Проведеною процедурою консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядних методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-64 Митного кодексу України в результаті проведеної консультації встановлено, що методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв'язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях митної декларації №101060000/2013/010878 від 2 липня 2013 року з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (т.1 а.с.30).

На підтвердження правильності визначення митної вартості товару за першим методом Товариством було надано митному органу, у терміни, визначені митним законодавством, документи, що підтверджується листом №177 від 30.10.2013 (т.1 а.с.38), а також наданими в судовому засіданні документами, а саме: митні декларації (т.1 а.с.35-36,185-187), контракт №1/2012 від 21 грудня 2012 року (т.1 а.с.21-28), рахунок-фактуру №24/Eml/2013 від 31 липня 2013 року (т.1а.с.33), рахунок-фактуру №26/Eml/2013 від 31 липня 2013 року (т.1 а.с.34), прайс-листи виробника від 31 липня 2013 року (т.1 а.с.71, 82), інформації про ціни (т.1 а.с.72, 83), специфікації (т.1 а.с.73-81,84-92), декларацію митної вартості товарів форми ДМВ-1 від 13 серпня 2013 року (т.1 а.с.32).

Акваформ АТ (Польща) інформацією про ціни до фактури №24/Eml/2013 від 31 липня 2013 року та інформацією про ціни до фактури №26/Eml/2013 від 31 липня 2013 року підтверджує, що ціни наведені у цих рахунках фактурах є справжніми та наводить розрахунок собівартості товару (т.1 а.с.72, 83). У матеріалах справи міститься підтвердження цін на товар Польсько-Української Господарчої Палати (т.1 а.с.138-140). Також на підтвердження ціни товару позивачем надано до суду прибуткові накладні №398, №400 від 13 серпня 2013 року. (т.1 а.с.159, 160).

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що подані позивачем документи підтверджують митну вартість товару та дозволяли митному органу розмитнити товар за основним методом, тобто за ціною товару. Виявлені митним органом розбіжності, а саме: суб'єктивна спрямованість прас-листа та недоліки в його оформленні спростовується інформацією виробника про ціни товару та підтвердженням цін Польсько-Української Господарчої Палати, а те, що замовлення здійснювалось покупцем до формування прайс-листа не суперечить пункту 3 контракту №1/2012 від 21 грудня 2012 року та не впливає на фактично сплачену ціну за товар.

Для здійснення митного оформлення товару за митною декларацією №101060000/2013/015917 від 12 вересня 2013 року позивачем подано наступні документи:

- контракт;

- експортну декларацію виробника;

- рахунок-фактуру (інвойс) від 30 серпня 2013 року № 32/Eml/2013;

- прайс-лист виробника від 30 серпня 2013;

- виписку Польсько-Української Господарчої Палати;

- прибутково накладна по якій товар за ціною у фактурах № 32/Eml/2013 оприбуткований позивачем;

- декларацію митної вартості;

- інформація про позитивні результати здійснення радіологічного, фітосанітарного, санітарно - епідеміологічного контролю товару.

При розмитнені товару згідно митної декларації №101060000/2013/015917, 12 вересня 2013 року Житомирська митниця Міндоходів виготовила картку відмови у митному оформленні товарів №101060000/2013/00745 з таких причин: митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом заявлена митна вартість товару №1 не підтверджена документально, на письмову вимогу митного органу не надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями, чим порушено вимоги статей 52, 53 Митного кодексу України. У зв'язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару №101060000/2013/300630/2 від 12 вересня 2013 року дані графи 45 і 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного контролю і оформлення товару, а крім того, це може призвести до несплати встановлених законодавством митних платежів в повному обсязі, чим порушено вимоги статей 266, 289, 293 Митного кодексу України і статті 57 Податкового кодексу України. (т.1 а.с.41).

12 вересня 2013 року, Житомирською митницею Міндоходів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №101060000/2013/ 300630/2, відповідно до якого митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції): документи, зазначені у ч.2 ст.53 Митного кодексу України містять розбіжності (прайс-лист виробника товару від 30 серпня 2013 року виставлений на конкретну партію товару, за яким "Акваформ Україна" купує його, тобто прайс-лист має суб'єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції, яка повинна бути адресована необмеженій кількості можливих потенційних покупців, також у прайс-листі не зазначено на яких умовах запропоновано вартість товару та відсутня інформація про термін дії пропозиції; у фактурі від 30 серпня 2013 року №32/Eml/2013 зазначено, що замовлення клієнта здійснювалось за документами надісланими у строк від 25 січня 2013 року до 29 серпня 2013 року, тобто до дати надання прайс-листа з асортиментом та цінами), а також в зв'язку з неподанням декларантом на письмову вимогу митного органу відповідно до ч.3 та ч.4 ст.53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме:

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

За інформацією, яка наявна у митного органу, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Проведено процедуру консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядних методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-64 Митного кодексу України. За результатами проведеної консультації встановлено, що методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв'язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях МД №101060000/2013/013869 від 13 серпня 2013 року з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року." (т.1 а.с.40).

Товариством у підтвердження правильності визначення митної вартості товару за першим методом до суду надано: митні декларації (т.1 а.с.44-46, 188-189), контракт №1/2012 від 21 грудня 2012 року (т.1 а.с.21-28), рахунок-фактуру №32/Eml/2013 від 30 серпня 2013 року (т.1 а.с.43), прайс-лист від 30 серпня 2013 року (т.1 а.с.93), інформацію про ціни (т.1 а.с.94), специфікацію (т.1 а.с.95-106), декларацію митної вартості товарів форми ДМВ-1 від 11 вересня 2013 року (т.1 а.с.42).

Інформація Акваформ АТ (Польща) про ціни до рахунка-фактури №32/Eml/2013 від 30 серпня 2013 року підтверджує, що ціни наведені у рахунку-фактурі є справжніми, в інформації наведено розрахунок собівартості товару та ціну продажу товару. (т.1 а.с.94). У матеріалах справи міститься підтвердження Польсько-Української Господарчої Палати цін на розмитнюваний товар (т.1 а.с.138-140). Також на підтвердження ціни товару позивачем надано до суду прибуткову накладну №436 від 12 вересня 2013 року. (т.1 а.с.172).

В ухвалі Вищого адміністративного суду від 26.03.2015 було зазначено, що "суди не дали оцінку доводам митного органу що надані позивачем до митного органу видаткові накладні не містять повної інформації, яка б дала змогу ідентифікувати вантаж, заявлений згідно з фактурою від 30 серпня 2013 року №32/Eml/2013, а у виписках по валютному рахунку ТОВ «Акваформ Україна» відсутні посилання на рахунок-фактури та контракт, що не дозволяє зробити висновок про оплату саме вказаного товару, що в свою чергу кваліфіковано митним органом як розбіжність в документах та є підставою для застосування правил, передбачених ч.3 ст.53 МК України".

Надаючи оцінку зазначеним доводам, на підтвердження задекларованої митної вартості по товару "меблі для ванних кімнат", Товариством, у терміни, визначені митним законодавством України, надано документи, які ідентифікують ввезений товар по МД №101060000/2013/0016051 (фактура №32 /Eml/2013 від 30 серпня 2013 року), що підтверджується листом №190 від 28.11.2013 року, а саме:

- виписка з бухгалтерських документів, що стосується відчуження оцінюваного товару:

- видаткова накладна №1753 від 20.09.2013, податкова накладна №142 від 20.09.2013, виписка по рахунку №4606 від 20.09.2013;

- видаткова накладна №1690 від 16.09.2013, 01.10.2013, виписка по рахунку №4606 від 16.09.2013;

- видаткова накладна №1670 від 11.09.2013 по рахунку № 4606 від 11.09.2013;

- прибуткова накладна №436 від 12.09.2013 по фактурі №32 /Eml/2013 від 30.08.2013.

- виписка з бухгалтерської документації (оплата за попереднє оформлення): прибуткова накладна №537 від 10.10.2012 по фактурі №46/Eml/2012 від 28.09.2012 та виписка по валютному рахунку ТОВ "Акваформ Україна" №8 від 18.09.2013 про перерахунок валюти продавцю АТ "Акваформ" (т.1 а.с.47).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що митному органу були надані документи, які дозволяли ідентифікувати товар, як аналогічний, ідентичний, подібний з товаром, що визначений в специфікації №32 /Eml/2013 від 30.08.2013. Ціна, що зазначена в бухгалтерських документах та виписках по рахунку, підлягала обчисленню і надавала митному органу можливість обрахувати задекларовану митну вартість оцінюваних товарів та товарів, що попередньо розмитнені підприємством та порівняти їх ціну. З огляду на викладене, суд вважає, що на момент здійснення митним органом перевірки правильності обчислення митної вартості декларантом, основні та додаткові документи дозволяли митному органу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомостей про ціни, однак, цього здійснено не було.

Окрім того, Вищий адміністративний суд в зазначеній ухвалі акцентував увагу на тому, що "в матеріалах справи наявні лист ТОВ «Акваформ Україна» від 28 листопада 2013 року № 190 та відповідь на нього Житомирської митниці Міндоходів від 09 грудня 2013 року, згідно з якими митному органу надано документи для перегляду рішення про коригування митної вартості товару від 12 вересня 2013 року № 101060000/2013/300630/2, а саме виписка по валютному рахунку ТОВ «Акваформ Україна» з посиланням на рахунок-фактуру від 30 серпня 2013 року № 32/Eml/2013. Однак, вказаний в листах документ відсутній в матеріалах справи, отже не є дослідженими судами, що відповідно унеможливлює правильне вирішення спору у разі визнання судами обґрунтованості вимог митного органу щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Без встановлення вказаних обставин неможливо перевірити законність спірних рішень митного органу".

Щодо відсутності в матеріалах справи виписка по валютному рахунку ТОВ «Акваформ Україна» з посиланням на рахунок-фактуру від 30 серпня 2013 року №32/Eml/2013 встановлено, що митне оформлення оцінюваного товару по фактурі №32/Eml/2013 відбувалось у вересні 2013 року.

Додаткові документи на підтвердження митної вартості надано листом №190 від 28.11.2013, тоді як оплата загальної суми спірної фактури згідно платіжного доручення в іноземній валюті №50 (т.2 а.с.16) та банківські виписки (т.2 а.с.17) датовані липнем 2014 року.

Таким чином встановлено, що на момент митного оформлення товару, документи, що підтверджують оплату по фактурі №32/Eml/2013 Товариством до митного органу і до суду надано не було, оскільки їх не було створено, однак вони були надані 29 квітня 2015 року під час нового розгляду справи.

Подані позивачем документи підтверджують митну вартість товару та дозволяли митному органу розмитнити товар за основним методом, тобто за ціною товару. Виявлені митним органом розбіжності, а саме: суб'єктивна спрямованість прайс-листа та недоліки в його оформленні спростовується інформацією виробника про ціни товару та підтвердженням цін Польсько-Української Господарчої Палати, а те, що замовлення здійснювалось покупцем до формування прайс-листа не суперечить пункту 3 контракту №1/2012 від 21 грудня 2012 року та не впливає на фактично сплачену ціну за товар.

Для здійснення митного оформлення товару за митною декларацією №101060000/2013/017839 від 14 жовтня 2013 року позивачем подано наступні документи:

- контракт; експортна декларація;

- CMR б/н від 10 жовтня 2013 року;

- рахунок-фактуру (інвойс) від 30 вересня 2013 року №37/Eml/2013;

- рахунок-фактуру (інвойс) від 08 жовтня 2013 року №39/Eml/2013;

- прайс-лист виробника 2013 від 31 липня 2013;

- виписку Польсько-Української Господарчої Палати;

- декларацію митної вартості.

При розмитнені товару згідно митної декларації №101060000/2013/ 017839, 14 жовтня 2013 року Житомирською митницею Міндоходів виготовлено картку відмови в митному оформленні товарів №101060000/2013/00838 з таких причин: митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом заявлена митна вартість товару №1 не підтверджена документально, на письмову вимогу митного органу не надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість, а саме: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінювання товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; розрахунок ціни (калькуляцію), чим порушено вимоги статей 52, 53 Митного кодексу України. У зв'язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару №101060000/2013/300705/2 від 14 жовтня 2013 року дані графи 45 і 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного контролю і оформлення товару, а крім того, це може призвести до несплати встановлених законодавством митних платежів в повному обсязі, чим порушено вимоги статей 266,289,293 Митного кодексу України і ст.57 Податкового кодексу України. (а.с. 50).

14 жовтня 2014 року Житомирською митницею Міндоходів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №101060000/2013/300705/2, відповідно до якого митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції): документи, зазначені у ч.2 ст.53 Митного кодексу України дають обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем та покупцем міг вплинути на заявлену декларантом митну вартість товарів (в декларації митної вартості заявлено, що продавець та покупець є пов'язаними між собою), а також, а також в зв'язку з неподанням декларантом на письмову вимогу митного органу відповідно до ч.3 та ч.4 ст.53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме:

- виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінювання товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

- довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічним) оцінюваним товарам, розрахунок ціни (калькуляцію). За інформацією, яка наявна у митного органу, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Проведено процедуру консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядних методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-64 Митного кодексу України. За результатами проведеної консультації встановлено, що методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв'язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях МД №101060000/2013/013869 від 13 серпня 2013 року з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. (а.с. 49).

На підтвердження задекларованої митної вартості товару по МД №101060000/2013/017865 (фактура №37 Eml/2013 від 30.09.2013, фактура №39/Eml/2013 від 08.10.2013), в терміни, визначені митним законодавством України, Товариством надано документи, визначені в листі №205 від 20.12.2013 (т.1 а.с.55).

Позивачем на підтвердження правильності визначення митної вартості товару за першим методом до суду надано: митну декларацію (т.1 а.с.53-54), контракт №1/2012 від 21 грудня 2012 року (т.1 а.с.21-28), рахунок-фактуру №37/Eml/2013 від 30 вересня 2013 року (т.1 а.с.51), рахунок-фактура №39/Eml/2013 від 8 жовтня 2013 року (т.1 а.с.52), прайс-лист від 30 вересня 2013 року до рахунка-фактури №37/Eml/2013 (т.1 а.с.112), прайс-лист від 8 жовтня 2013 року до рахунка-фактури №39/Eml/2013 (т.1 а.с.107), інформацію про ціни та специфікацію до рахунка-фактури №37/Eml/2013 (т.1 а.с.113-136) інформацію про ціни та специфікацію до рахунка-фактури №39/Eml/2013 (т.1а.с.108-111).

Інформація Акваформ АТ (Польща) про ціни до рахунка-фактури №37/Eml/2013 від 30 вересня 2013 року та до рахунка-фактури №39/Eml/2013 від 8 жовтня 2013 року підтверджує, що ціни наведені у рахунках-фактурах є справжніми, в інформації наведено розрахунок собівартості товару та ціну продажу товару (т.1 а.с.108,113). У матеріалах справи міститься підтвердження Польсько-Української Господарчої Палати цін на розмитнюваний товар (т.1а.с.138-140). Також на підтвердження ціни товару позивачем надано до суду прибуткові накладні №537, №539 від 15 жовтня 2013 року (т.1а.с.182,183).

Суд погоджуючись з доводами відповідача про те, що митниця має повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності визначення митної вартості товару, правомірно виходи в з того, що такі повноваження могли бути реалізовані лише за наявності обґрунтованих підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. Позивачем же надані до суду копії документів, що подавалися митному органу, підтверджувалася митна вартість товару. Зазначені документи дозволяли митному органу розмитнити товар за основним методом, тобто за ціною товару, а виявлена митним органом пов'язаність покупця та продавця, що могла вплинути на вартість розмитнюваного товару, спростовується інформацією виробника про ціни товару та підтвердженням цін Польсько-Української Господарчої Палати.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано беззаперечних доказів правомірності прийняття оскаржуваних рішень.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини спраави та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскаржене судове рішення прийнято з дотриманням норм як матеріального так і процесуального права, підстави для його зміни чи скасувуання - відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "05" травня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: А.В. Жизневська

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Акваформ Україна " вул.Ватутуна, 91/1,м.Житомир,10000

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська митниця ДФС вул.Перемоги,25,м.Житомир,10003