Справа № 814/522/15
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

22 квітня 2015 року Справа № 814/522/15

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомфізичної особи-підприємя ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 56500

доВознесенької ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, вул. Бр. Іпатових, 6, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500

третя особауправління ПФУ в м. Вознесенську та Вознесенському р-ні Миколаївської області, вул. Кірова, 25, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500
провизнання протиправними та скасування вимог від 11.02.2014 р. №-Ф-66-25-У, від 12.05.2014 р. № Ф-570-25-У,
В С Т А Н О В И В:

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Вознесенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (правонаступником якої є Вознесенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Миколаївській області, далі - Відповідач).

Ухвалою від 19.03.2015 р. суд залучив до участі у справі в якості третьої особи управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області.

Позивач просить суд визнати протиправними та скасувати вимоги від 11.02.2014 р. № Ф-66-25-У і від 12.05.2014 р. № Ф-570-25-У. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що визначена у вимозі заборгованість була сплачена.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що сплачені позивачем кошти були зараховані на попередню заборгованість, яка утворилася перед третьою особою. Заборгованість, визначена в оскаржуваних вимогах, позивачем не сплачена.

Сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідив матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов належить задоволенню, виходячи з наступного:

Позивач як фізична особа-підприємець є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

11.02.2014 р. відповідачем винесена вимога про сплату боргу № Ф-66-25-У на суму 2412,70 грн.

12.05.2014 р. відповідачем винесена вимога про сплату боргу № Ф-570-25-У на суму 1267,95 грн.

Позивач вважає, що боргу зі сплати єдиного внеску не має, оскільки внески сплачував своєчасно у повному обсязі.

У запереченнях відповідач зазначив, що станом на 01.10.2013 р. борг позивача перед третьою особою становив 3783,91 грн.

За ІІІ і IV квартали 2013 р. позивачу нараховано внесків у розмірі 1194,03 грн. і 1218,67 грн. відповідно. Дана сума зазначена у вимозі від 11.02.2014 р. № Ф-66-25-У.

За І квартал 2014 р. позивачу нараховано внесків у розмірі 1267,95 грн., що стало підставою для прийняття вимоги від 12.05.2014 р. № Ф-570-25-У.

Згідно даних відповідача, позивач 14.10.2013 р. сплатив 1194.03 грн. єдиного внеску, 20.01.2014 р. - 1218,67 грн., 11.04.2014 р. - 1267,95 грн., що підтверджується також копіями квитанцій, наданими позивачем. У квитанціях зазначено призначення платежу: єдиний внесок за ІІІ (від 11.10.2013 р.) і IV квартали 2013 р. (від 17.01.2014 р.) і за І квартал 2014 р. (від 09.07.2014 р.).

Період і суми сплати співпадають з нарахованими відповідачем, тобто позивач суми єдиного внеску сплачував у повному обсязі та своєчасно, однак сплата зараховувалась на погашення заборгованості, що виникла перед третьою особою.

Частиною 6 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Зазначене положення не дає право відповідачу самостійно змінювати призначення платежу, визначеного платником при сплаті єдиного внеску, зокрема з метою погашення боргу за попередні періоди.

На підставі ст. 71 ч. 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду доказів наявності в позивача заборгованості з єдиного внеску за попередні періоди та не обґрунтував зарахування сплачених позивачем коштів за ІІІ і IV квартали 2013 р. і за І квартал 2014 р. на погашення заборгованості, що виникла раніше.

Оскільки судом встановлено, що заборгованість, визначена в оскаржуваних вимогах, була належним чином сплачена позивачем, вимоги підлягають скасуванню як протиправні.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (частина 1 статті 11 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 182,70 грн., що й підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати вимоги Вознесенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 11.02.2014 р. № Ф-66-25-У і від 12.05.2014 р. № Ф-570-25-У.

3. Повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір у сумі 182,70 грн. з Державного бюджету України.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Н. В. Лісовська