Справа № 308/9297/14-а
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року Справа № 876/2428/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

за участю:

секретаря судового засідання - Мартинишина Р. С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2014 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення адміністративної комісії виконавчого комітету Коритнянської сільської ради від 10 липня 2014 року про закриття провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 186 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно з ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закриття провадження згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 15 травня 2014 року ЗА № 009043 дільничного інспектора міліції Ужгородського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області капітана міліції Карляк М. І. відносно ОСОБА_1 за ст. 186 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п. 3 ч. 2 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що позивачем не вчинялось адміністративне правопорушення. Наявні порушення вимог ст. ст. 186, 256, 268, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що факт протиправних дій засвідчений поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем - ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції безпідставно вказано про неможливість апеляційного оскарження постанови суду в даній справі. 28 лютого 2014 року позивачем повідомлено органи внутрішніх справ про зрізання паркана невідомими особами.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом апеляційної інстанції заслухано суддю-доповідача, досліджено матеріали справи та проаналізовано доводи апеляційної скарги, внаслідок чого суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

15 травня 2014 року дільничним інспектором міліції Ужгородського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області капітаном міліції Карляк М. І. складено протокол про адміністративне правопорушення ЗА № 009043 за статтею 186 Кодексу України про адміністративні правопорушення вчинене ОСОБА_1.

В даному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 28 лютого 2014 року спільно з невідомими громадянами демонтував (зрізав) паркан, який знаходиться на території оздоровчого комплексу «Карпати» за адресою пл. Льва Толстого, 29 «Б», м. Ужгород.

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 10 липня 2014 року провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито у зв'язку зі спливом строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В даній постанові зазначено, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 186 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всі формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Здійснивши перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України суд апеляційної інстанції непогоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до статті 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 15 травня 2014 року ЗА № 009043 вказано, що свідком правопорушення є ОСОБА_5.

Однак, у матеріалах адміністративного правопорушення відсутні пояснення зазначеного вище свідка.

Крім того, відповідно до протоколу засідання адміністративної комісії від 10 липня 2014 року № 5, ОСОБА_5 запрошений на засідання комісії не був та пояснень не надавав.

Натомість, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області у мотивувальній частині постанови про адміністративне правопорушення від 10 липня 2014 року вказано, що факт протиправних діянь позивача засвідчено поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Враховуючи, що документом, на підставі якого у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, тобто носієм доказової інформації, є протокол в справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що пояснення свідків, про яких не вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, не є належними та допустимими доказами на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, зміст таких пояснень не дає можливості встановити дату надання таких.

Водночас, позивачем, у наданих поясненнях, що є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення від 15 травня 2014 року ЗА № 009043, вказано, що огорожу зрізано невідомими особами в його присутності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, в порушення вказаних вимог, відповідачем не вжито всіх заходів для повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

З огляду на фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції констатує, що постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 10 липня 2014 року про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 у зв'язку зі спливом строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення - прийнято без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень, тобто адміністративні суди не наділені повноваженнями щодо закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає про дотримання при розгляді справи про адміністративне правопорушення вимог ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зокрема, ч. 4 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративними комісіями справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем проживання порушника.

Крім того, зазначення судом першої інстанції у резолютивній частині постанови про неможливість оскарження такої відповідає ч. 2 ст. 171-2 КАС України, якою встановлено, що рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Однак, враховуючи, що положення ч. 2 статті 171-2 КАС України втратили чинність, як такі, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08 квітня 2015 року № 3-рп/2015, судом апеляційної інстанції переглянуто постанову суду першої інстанції.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необ'єктивно і всебічно не з'ясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 41, 158-163, 171-2, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року в справі № 308/9297/14-а - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 10 липня 2014 року про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 у зв'язку зі спливом строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у випадку коли, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, складення постанови в повному обсязі відкладено - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

Р. В. Кухтей