Справа № 800/191/15
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

09 червня 2015 року м. Київ справа № 800/191/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Сірош М.В., вирішуючи питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання рішення незаконним, визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

8 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України, як до суду першої інстанції, з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо визнання незаконним рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 563/дп-15 від 26 березня 2015 року про відмову у відкритті дисциплінарної справи стосовно судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Дружиніна К.М.; визнання протиправною бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо не встановлення фактів, які свідчать про порушення суддею присяги та зобов'язання вчинити необхідні дії з підготовки відповідного висновку з дотриманням порядку, передбаченого Законом України № 2453-VI від 7 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів».

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначила, що у березня 2014 року вона звернулася до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України зі скаргою щодо умисного, істотного порушення суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Джуніним К.М. норм процесуального права при здійсненні ним правосуддя під час розгляду кримінальної справи.

ОСОБА_1 вважає, що наведені нею у скарзі факти є підставою для притягнення зазначеного судді до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України № 393/96-ВР від 2 жовтня 1996 року «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтями 14, 15, 16 Закону № 393/96-ВР визначено порядок розгляду звернень громадян.

З урахуванням викладеного, громадяни України мають право звертатися до органів суддівського самоврядування та їх уповноважених осіб із повідомленнями, пропозиціями та заявами з питань внутрішньої діяльності судів, що безпосередньо не пов'язані зі здійсненням правосуддя. До таких звернень належать і заяви та повідомлення, які містять відомості про наявність у діянні судді ознак дисциплінарного проступку або порушення ним присяги. Бездіяльність цих органів та уповноважених осіб щодо розгляду зазначених звернень і щодо повідомлення громадян про його результати може бути предметом адміністративного позову.

Згідно з частинами 1, 3 статті 113 Закону України № 2453-VI від 7 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VI) для вирішення питань внутрішньої діяльності судів в Україні діє суддівське самоврядування - самостійне колективне вирішення зазначених питань суддями. До питань внутрішньої діяльності судів належать питання організаційного забезпечення судів та діяльності суддів, соціальний захист суддів та їхніх сімей, а також інші питання, що безпосередньо не пов'язані із здійсненням правосуддя.

За таких обставин, органам суддівського самоврядування, уповноваженим особам цих органів делеговані певні управлінські повноваження, що безпосередньо не пов'язані зі здійсненням правосуддя.

Порядок дисциплінарного провадження щодо судді врегульовано, зокрема, пунктом 3 частини 1 статті 131 Конституції України, а також статтями 83-89, 113, 114 Закону № 2453-VI.

За змістом статті 83 Закону № 2453-VI суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 84 Закону № 2453-VI дисциплінарне провадження - це процедура розгляду органом, визначеним законом, звернення, в якому містяться відомості про порушення суддею вимог щодо його статусу, посадових обов'язків чи присяги судді. Право на звернення зі скаргою (заявою) щодо поведінки судді, яка може мати наслідком дисциплінарну відповідальність судді, має кожен, кому відомі такі факти. Вища кваліфікаційна комісія суддів України затверджує та розміщує на своєму офіційному веб-порталі зразок скарги (заяви) щодо неналежної поведінки судді, який може використовуватися для повідомлення Вищій кваліфікаційній комісії суддів України відомостей про порушення суддею вимог щодо його статусу, посадових обов'язків чи присяги судді.

Водночас спеціальний порядок дисциплінарного провадження щодо суддів має забезпечувати їх незалежність від незаконного стороннього впливу.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 статті 89 Закону № 2453-VI передбачено, що суддя місцевого чи апеляційного суду може оскаржити рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про притягнення його до дисциплінарної відповідальності до Вищої ради юстиції або Вищого адміністративного суду України не пізніше одного місяця з дня вручення йому чи отримання поштою копії рішення.

З наведеного вбачається, що на відміну від реалізації особою своїх прав у правовідносинах, що регулюються Законом № 393/96-ВР, порушення адміністративної справи має передумовою обставини, які визначені, зокрема, частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України. Право на оскарження рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, що здійснює дисциплінарне провадження, мають його суб'єкти в порядку, передбаченому законом.

Громадяни, які не є суб'єктами дисциплінарного провадження щодо суддів, не мають права оскаржувати рішення визначених законом органів за результатами такого провадження.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 1 липня 2014 року у справі № 21-211а14, яка, відповідно до приписів частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, а також те, що адміністративна процесуальна дієздатність заявника у правовідносинах щодо вирішення питання дисциплінарної відповідальності судді законодавчо обмежена (стаття 89 Закону № 2453-VI), у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 18, 109, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання рішення незаконним, визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити дії.

Ухвала є остаточною і не підлягає перегляду в апеляційному чи касаційному порядку.

Суддя М.В. Сірош