Справа № 2а-7099/10/0470
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2015 р. м. Київ К/800/35870/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Малиніна В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши у порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування наказу,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року ОСОБА_4 пред'явив зазначений позов, в якому просив суд визнати протиправними дії начальника відділу кадрової роботи та державної служби ОСОБА_5 та визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління юстиції у Дніпропетровській області № 504к від 26 березня 2010 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у виді догани.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що підставою для прийняття наказу про накладення дисциплінарного стягнення стали низькі показники роботи Відділу державної виконавчої служби Васильківського районного управління юстиції за 12 місяців 2009 року.

Також зазначив, що з 17 листопада 2009 року до кінця року знаходився на лікарняному та в учбовій відпустці, а тому не міг вплинути на показники роботи Відділу державної виконавчої служби Васильківського районного управління за дванадцять місяців, що враховані під час вирішення питання про низькі показники роботи. Обов'язки заступника начальника управління - начальника Відділу державної виконавчої служби Васильківського районного управління юстиції на час його хвороби виконував ОСОБА_6

Вважаючи притягнення його до дисциплінарної відповідальності необґрунтованим і незаконним просив позов задовольнити.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року, ОСОБА_4 в задоволені позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвалених ними рішень та ухвалення нової постанови про задоволення позову.

Відповідач своїм правом, як сторони у справі, не скористався та заперечень на касаційну скаргу не подав.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що позивач з 24 вересня 2007 року обіймав посаду заступника начальника управління - начальника Відділу державної виконавчої служби Васильківського районного управління юстиції.

26 березня 2010 року начальником Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Кармазіним В.Я. видано наказ №504к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4.», яким останньому оголошено догану за неналежне виконання посадових обов'язків.

Підставою для притягнення до відповідальності стало подання заступника начальника Головного управління юстиції у Дніпропетровській області - начальника Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Зарицького В.І. від 16 березня 2010 року, доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності керівників органів державної виконавчої служби територіальних управлінь юстиції у Дніпропетровській області від 11 березня 2010 року № 25-1/47, акт відмови від надання пояснень ОСОБА_4 від 24 березня 2010 року, пояснення ОСОБА_4 від 25 березня 2010 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани з дотриманням строку встановленого статтею 148 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та у порядку визначеному статтею 149 КЗпП України.

Втім, колегія суддів не може погодитися з висновком судів з огляду таке.

Порядок проходження державної служби, особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців визначений Законом України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ) та законодавством про працю України в частині, що не врегульовано спеціальним законом.

Відповідно до статті 14 Закону № 3723-ХІІ дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

З огляду на те, що особливості порядку застосування до державних службовців дисциплінарних стягнень зазначеними законами, які є спеціальними, не встановлено, то такий порядок повинен узгоджуватися з відповідними нормами законодавства про працю.

Відповідно до частини першої статті 147 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Вирішуючи питання про те, чи є неналежне виконання службових обов'язків державним службовцем, необхідно виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення. При цьому, варто встановити не тільки факт невиконання працівником обов'язку, а й можливість виконання ним зазначеного обов'язку за встановлених фактичних обставин, тобто, встановити вину працівника та наявність причинного зв'язку між невиконанням трудових обов'язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

Позивача притягнуто до відповідальності за неналежне виконання посадових обов'язків та відсутність контролю за роботою підлеглих, що призвело до зниження показників роботи Відділу державної виконавчої служби Васильківського районного управління юстиції.

Однак, суди відмовляючи в задоволенні позову, тим самим погоджуючись з законністю спірного наказу так і не встановили, що ж є належним рівнем показників та відповідність роботи Відділу державної виконавчої служби Васильківського районного управління юстиції такому рівню, а також не витребували необхідні докази на підтвердження цих обставин. Окрім цього, суди не вказали якою нормою визначено рівень вказаних показників.

Також, не надано оцінку доводам позивача про те, що за час його роботи показники роботи Відділу державної виконавчої служби Васильківського районного управління юстиції були вищі за середні показники по Дніпропетровській області.

За змістом статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, а отже, вимоги даної норми включають в себе обов'язок касаційного суду перевіряти повноту встановлення фактичних обставин.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір відповідно до норм матеріального права, а обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням наведеного та, керуючись статтями 220-1, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников