Справа № 537/1436/15-а
Суддя: Степура А. А.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/1436/15-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2015 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Степура А.А.,

при секретарі Грицьковій Я.С.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Кременчуці Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування окремих положень рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до суб»єкта владних повноважень Кременчуцької міської ради Полтавської області, де просить суд визнати протиправним та скасувати підпункт 5.1 рішення XLVIII сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VI скликання від 2 липня 2014 року «Про надання та відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в м. Кременчуці».

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 23.09.2005 року їй надано дозвіл на проектування та виконання реконструкцій квартир №№ 31, 32 по вул. Гагаріна в м. Кременчуці і влаштування окремого входу та демонстраційної вітрини - під магазин продовольчих товарів. У вересні 2013 року вона звернулася до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди орієнтованою площею 0,0049 га для експлуатації та обслуговування прибудови до квартир № 31 та № 32 у буд. № 19 по вул. Гагаріна у м. Кременчуці. Дане клопотання відповідачем було розглянуто 29.10.2013 року з винесенням рішення. Так, пунктом 5 рішення XXXVII сесії Кременчуцької міської ради VІ скликання від 29.10.2013 року їй відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди у зв»язку з наявністю на земельній ділянці самочинного будівництва. Пунктом 5.1 оскаржуваного рішення її зобов»язано звільнити прибудинкову територію жилого будинку № 19 по вул. Гагаріна в м. Кременчуці шляхом знесення об»єкта самочинного будівництва - прибудови до квартир №№ 31 та 32 та привести територію до належного стану. Постановою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28 січня 2014 року визнано протиправним та скасовано пункт 5 та підпункт 5.1 рішення XXXVII сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VI скликання від 29.10.2013 року «Про надання та відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в м. Кременчуці». Зобов'язано Кременчуцьку міську раду Полтавської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди орієнтованою площею 0,0049 га для експлуатації та обслуговування прибудови квартир № 31 та № 32 у буд. № 19 по вул. Гагаріна у м. Кременчуці. Дану постанова набрала законної сили. Пунктом 5 рішення XLVIII сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VI скликання від 2 липня 2014 року їй відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди у зв»язку з наявністю на земельній ділянці самочинного будівництва. Пунктом 5.1 оскаржуваного рішення її зобов»язано звільнити прибудинкову територію жилого будинку № 19 по вул. Гагаріна в м. Кременчуці шляхом знесення об»єкта самочинного будівництва - прибудови до квартир №№ 31 та 32 та привести територію до належного стану. Також відповідно до постанови Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 4.02.2015 року визнано протиправним та скасовано п.5 рішення XLVІІІ сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VI скликання від 02.07.2014 року «Про надання та відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в м. Кременчуці». Зобов'язано Кременчуцьку міську раду Полтавської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди орієнтованою площею 0,0049 га для експлуатації та обслуговування прибудови квартир № 31 та № 32 у буд. № 19 по вул. Гагаріна у м. Кременчуці з врахуванням обставин, встановлених постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.03.2014 року та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2014 року в справі № 537/6468/13а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії. Але підпункт 5.1 рішення XLVIII сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VI скликання від 2 липня 2014 року «Про надання та відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в м. Кременчуці» не скасовувалося та не визнавалось протиправним, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2.- не з'явився, але завчасно надіслав клопотання про задоволення позовних вимог позивача та прохав справу розглянути без його участі.

Відповідач Кременчуцька міська рада Полтавської області до судового засідання свого представника не направила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто, протягом розумного строку.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свобод в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Даний спір виник у зв'язку з оскарженням рішення колегіального органу місцевого самоврядування та відноситься до категорії публічно - правових спорів.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Право на землю набувається і реалізується громадянами і суб'єктами господарської діяльності (юридичними і фізичними особами) виключно відповідно до закону.

Стаття 12 Земельного Кодексу України встановлює, що розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

У відповідності із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України. Зазначені положення Конституції України кореспондовані в ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Пунктом 5 рішення XLVIII сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VI скликання від 2 липня 2014 «Про надання та відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в м. Кременчуці» відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди орієнтованою площею 0,0049 га для експлуатації та обслуговування прибудови до квартир №№ 31 та 32 по вул.. Гагаріна, 19 у зв»язку з наявністю на земельній ділянці об»єкта самочинного будівництва у відповідності до ст..376 Цивільного кодексу України. Підпунктом 5.1 вказаного рішення зобов»язано ОСОБА_1 звільнити прибудинкову територію жилого будинку № 19 по вул.. Гагаріна шляхом знесення об»єкта самочинного будівництва - прибудови до квартир №№ 31 та 32 та привести територію до належного стану.

Суд вважає обгрунтованими доводи позивача щодо того, що відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не відповідає вимогам закону, зважаючи на наступне:

В силу ч.2, 3 ст. 123 ЗК України Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Отже, місце розташування земельної ділянки, зазначене в клопотанні, є основним критерієм для вирішення питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою або відмови в цьому. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, містобудівної документації, проектів та схем землеустрою тощо, а не наявність на земельній ділянці об»єкта самочинного будівництва.

Аналізуючи зазначені вище норми закону, суд дійшов висновку, що обґрунтування відмови позивачу ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у користування земельної ділянки з підстав порушення ст. 134 Земельного кодексу України, тобто відведення земельної ділянки в оренду без проведення земельних торгів (аукціону), та з тих підстав, що передача у власність чи надання в користування земельних ділянок під багатоквартирними жилими будинками та прибудинковими територіями можливе лише об»єднанню власників будинку або підприємствам, установам, організаціям, що здійснюють управління цими будинками, також не відповідає вимогам закону. Вирішення питання про надання в оренду земельної ділянки законодавець пов'язує з прийняттям уповноваженим органом відповідного рішення про надання земельної ділянки в оренду конкретній особі та укладенні на його підставі договору оренди, а не з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у користування земельної ділянки. Земельний кодекс України не містить положень щодо необхідності проведення земельних торгів при вирішенні повноважним органом питання про надання згоди на складання проекту відводу земельної ділянки. Надання повноважним органом дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки не надає особі права на оренду такої ділянки, а є лише дозволом для виготовлення документації, на підставі якої орган приймає рішення про надання земельної ділянки в оренду.

Суд також зазначає, що питання знесення самочинно збудованого об»єкта нерухомості є цивільно-правовим спором і, в силу ст.376 ЦК України, знесення самочинно збудованого нерухомого майна за наявності спору може бути здійснене лише за рішенням суду. З цих підстав суд приходить до висновку, що п.5.1 рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 2.07.2014 року, яким зобов»язано ОСОБА_1 звільнити прибудинкову територію жилого будинку № 19 по вул.. Гагаріна шляхом знесення об»єкта самочинного будівництва - прибудови до квартир №№ 31 та 32 та привести територію до належного стану, прийнято з порушенням компетенції міської ради.

В силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено в суді правомірність прийнятого ним рішення. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що з метою поновлення порушених прав позивача позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.14, 19 Конституції України, ст.ст.9, 11, 12, 71, 86, 94, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.12, 116, 123, 124, 134 Земельного Кодексу, ст.ст. 24, 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування окремих положень рішення, зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати підпункт 5.1 рішення XLVIII сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VI скликання від 2 липня 2014 року «Про надання та відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в м. Кременчуці».

Стягнути з бюджету місцевого самоврядування в місті Кременчуці на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 73 гривень 08 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана у письмовій формі протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови .

Суддя: Степура А.А.