Справа № 2а/2517/248/12
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" червня 2015 р. м. Київ К/800/36573/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Ємельянової В.І., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 3 жовтня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Просив зобов'язати відповідача здійснити з 28 грудня 2010 року перерахунок його пенсії на підставі грошового атестату № 37/8-21 та довідки № 37/8-2 від 20 березня 2012 року; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплатити ОСОБА_4 з урахуванням перерахунку пенсії грошове забезпечення з 28 грудня 2010 року.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 3 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2013 року, позов задоволено. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати з 28 грудня 2010 року розмір призначеної ОСОБА_4 пенсії згідно грошового атестату № 37/8-21 та довідки № 37/8-2 від 20 березня 2012 року; та зобов'язано відповідача виплатити позивачу з 28 грудня 2010 року з урахуванням перерахунку пенсії грошове забезпечення в повному обсязі. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_4 витрати на сплату судового збору в розмірі 32 грн. 19 коп.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач з 28 грудня 2010 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років.

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі грошового атестату № 37/8-21 та довідки № 37/8-2 від 20 березня 2012 року. Однак, відповідач у вказаному перерахунку йому відмовив з посиланням на те, що судовими рішеннями, на підставі яких видано новий грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення позивача, на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не було покладено будь-яких зобов'язань щодо перерахунку пенсії ОСОБА_4

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії позивача є неправомірною.

Згідно п. 18 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня 1991 року (зі змінами), пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу та членів їх сімей здійснюється в порядку встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 3-1 від 30 січня 2007 року, передбачено, що для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії (додаток 1); грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров'я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом «б» статті 12 Закону); довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ «Ощадбанк» або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ «Ощадбанк»; копія паспорта.

Враховуючи вищенаведені норми законів, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що позивач має право на перерахунок призначеної йому пенсії на підставі грошового атестату № 37/8-21 та довідки № 37/8-2 від 20 березня 2012 року.

Проте, зобов'язуючи відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 з 28 грудня 2010 року, суди в порушення вимог ст. 76, 79, 159 КАС України не перевірили, коли позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за перерахунком пенсії та чи є вина відповідача у виплаті йому пенсії у зменшеному розмірі.

Не ґрунтується на доказах та чинному законодавстві, суперечить матеріалам справи висновок судів першої та апеляційної інстанцій щодо зобов'язання відповідача виплатити позивачу грошове забезпечення в повному обсязі з урахуванням перерахунку, оскільки згідно п. 2.1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 11-2 від 27 червня 2002 року, основними завданнями головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є: 1) забезпечення у відповідному регіоні збору та ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) та інших коштів відповідно до законодавства, призначених для пенсійного забезпечення; 2) забезпечення призначення (перерахунку) пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати; 3) забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством; 4) ефективне та цільове використання коштів, удосконалення методів фінансового планування, звітності та системи контролю за витрачанням коштів, призначених для пенсійного забезпечення; 5) забезпечення функціонування Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр), інформаційних систем та телекомунікаційних мереж Фонду.

Отже, на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області може бути покладено лише те зобов'язання, що випливає з його завдань та функцій.

Проте, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції вищенаведених вимог закону не врахував та в порушення вимог ст. 161 КАС України належним чином позовних вимог не уточнив, не з'ясував правову природу вказаних правовідносин, норму права, яка їх регулює, та яким чином підлягає захисту порушене право позивача.

Крім того, стягуючи з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь позивача витрати на сплату судового збору, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, не врахував, що згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Згідно ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За змістом частин 2 та 4 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушенням норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, коли суд першої та суд апеляційної інстанцій порушили вищенаведені норми процесуального права, зокрема, статтей 76, 79, 86, 159, 161, 162 КАС України, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для вирішення справи, а суд касаційної інстанції в силу вимог ст. 220 КАС України позбавлений можливості встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, рішення судів першої та апеляційної інстанцій не можуть залишатися без змін та підлягають скасуванню на підставі ч. 2 ст. 227 КАС України з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 3 жовтня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2013 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: В.І. Ємельянова

М.І. Мойсюк