Справа № 487/4977/14-а
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 487/4977/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Корнешова Т.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2014 року по справі за заявою ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013 року по справі № 2-а/1421/873/12, -

ВСТАНОВИЛА:

19 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду, в якій просив змінити спосіб і порядок виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013 року по справі № 2-а/1421/873/12 (виконавче провадження ВП №42701797) та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 заборгованість між нарахованою відповідно до постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013 року по справі № 2-а/1421/873/12 та фактично виплаченою надбавкою до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який має на утриманні непрацездатного члена сім`ї, дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 16, ч. 6 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 01.09.2011 року та до 30.04.2014 року у розмірі 10174,77 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2014 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013 року відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою змінити спосіб і порядок виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013 року по справі № 2-а/1421/873/12 (виконавче провадження ВП №42701797) із зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_1 нарахування та виплатити надбавку до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який має на утриманні непрацездатного члена сім`ї, дочку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 16, ч. 6 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 01.09.2011 року та до 30.06.2014 року включно, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 заборгованість між нарахованою відповідно до постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013 року по справі № 2-а/1421/873/12 та фактично виплаченою надбавкою до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який має на утриманні непрацездатного члена сім`ї, дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 16, ч. 6 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 01.09.2011 року по 30.06.2014 року в сумі 11123,77 грн.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, клопотань від усіх осіб які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не надходило, колегія суддів відповідно до ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи у письмовому провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013 року, суд першої інстанції виходив з того, що заявник ОСОБА_1 у своїй заяві просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи № 2а/1412/873/12 (направленої на запит суду) ОСОБА_1 22 березня 2012 року звертався до Заводського районного суду м. Миколаєва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 з 01.09.2011 року нарахування та виплати надбавки до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , студентку денного відділення Інституту прокуратури та слідства Національного університету «Одеська юридична академія», до досягнення нею 23-річного віку, в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_1 з 01.09.2011 року нарахування та виплачувати надбавку до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , студентку денного відділення Інституту прокуратури та слідства Національного університету «Одеська юридична академія», до досягнення нею 23-річного віку, відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 16, ст.. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9.04.1992 року № 2262-ХІІ (із змінами та доповненнями), в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання нарахувати та виплачувати надбавку до пенсії відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2012 року - скасовано.

Прийнято по справі нову постанову, якою:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання нарахувати та виплачувати надбавку до пенсії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 з 01.09.2011 року нарахування та виплати надбавки до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який має на утриманні непрацездатного члена сім`ї дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у відповідності до п. а ч. 1 ст. 16, ч. 6 ст. 30 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-XII від 9 квітня 1992 року , в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність .

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_1 нарахування та виплатити надбавку до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який має на утриманні непрацездатного члена сім`ї, дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яка продовжує навчання, у відповідності до п. а ч. 1 ст. 16, ч. 6 ст. 30 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-XII від 9 квітня 1992 року , в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 01.09.2011 року та до 30.06.2014 року включно.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року відмовлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області в задоволенні заяви про роз`яснення постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2013 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2015 року касаційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишено без задоволення. Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року залишено без змін.

Як було зазначено вище, 19 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду, вказана заява була зареєстрована, як окрема справа під № 487/4977/14-а.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З матеріалів справи вбачається, що Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 11 вересня 2013 року задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , у тому числі й стосовно зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_1 нарахування та виплатити надбавку до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який має на утриманні непрацездатного члена сім`ї, дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яка продовжує навчання, у відповідності до п. а ч. 1 ст. 16, ч. 6 ст. 30 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-XII від 9 квітня 1992 року , в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 01.09.2011 року та до 30.06.2014 року включно.

За приписами пункту другого частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2013 року та синтез наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов`язання, покладені на відповідача цим судом, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин заявник просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. 198, 223 КАС України).

Крім того, частиною першою статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2014 року ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206, 211, 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик