Справа № 26794/09
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2010-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" січня 2010 р. справа № 2а-2344/09 Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді: Мартиненка О.В.
суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 червня 2009 року у справі №2а-2344/09 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області про зобовязання вчинити певні дії,-
в с т а н о в и л а :
12 травня 2009 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області та просить відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01 січня 2006 року по 01 грудня 2007 року; визнати протиправним рішення відповідача про відмову у призначенні підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу з 01 січня 2006 року по 01 лютого 2009 року в сумі 3991,50 грн., обчислюючи її з урахуванням підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 червня 2009 року позовні вимоги задоволенні частково: в поновлені позивачу строку на звернення до суду з адміністративним позовом відмовлено; визнано незаконною бездіяльність відповідача в частині невиплати позивачу щомісячної державної соціальної допомоги у розмірах, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобовязано відповідача донарахувати та виплатити позивачу недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період з 22 травня 2008 року по 31 січня 2009 року з урахуванням підвищення у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; в іншій частині позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася 16 січня 1940 році та є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-ІV від 18 листопада 2004 року, та має статус «дитини війни», що підтверджується посвідченням (а.с.5).
Згідно статті 6 Закону №2195-ІV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 січня 2006 року.
Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Колегія суддів вважає за необхідне прийняти у своїх висновках поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.
Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.
Відносно вимог по виплатам за 2008 рік, колегія суддів виходила з наступного.
Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України №107-VІ "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України №2195-ІV викладено в наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.
Підстави для підвищення пенсії за період з 01 січня по 22 травня 2008 року - були відсутні, оскільки позивачу пенсія виплачувалася у збільшеному розмірі у січні - березні 2008 року на 47 грн., щомісячно (10% від 470 грн. - прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність), а в квітні на 48,10 грн., тому позовні вимоги за цей період - не підлягають задоволенню.
Проте, Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" N 107-VI від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №2195-ІV в новій редакції. Таким чином, відновлено дію ст. 6 Закону України №2195-ІV.
Статтею 58 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2008 рік затверджений у наступному розмірі з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн.
Таким чином, відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.
Щодо вимог позивача стосовно виплати за 2009 рік, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік»встановлено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, встановлений в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.
Таким чином, відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 01 січня 2009 року по 01 лютого 2009 року.
З огляду на викладене, постанова Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 червня 2009 року у даній справі є законною і обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 1 ст. 198, п.1 ст. 200, п.1 ст. 205, ст. 206 КАС України колегія суддів, -
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області залишити без задоволення.
Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької від 09 червня 2009 року у справі №2а-2344/09 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий суддя: О.В. Мартиненко

Судді: В.Ю. Поплавський

ОСОБА_2