Справа № 199/3765/15-а
Суддя: Руденко В. В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/3765/15-а
ПОСТАНОВА

іменем України

09.06.2015 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Руденко В.В.

при секретарі - Коломієць Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» в інтересах члена організації ОСОБА_1 до заступника головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2, головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною, дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним адміністративним позовом в інтересах свого члена ОСОБА_1 до відповідачів та просив суд визнати дії головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3, які виразились у ненаданні відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 24.11.2014 року, який було зареєстровано 26.11.2014 року за вхідним номером № 7/162, неправомірними, визнати неправомірною відповідь від 03.12.2014 року заступника головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2 про відмову в наданні публічної інформації, а також які виразились у наданні відповіді із неповною інформацією, та зобовязання головного лікаря комунального закладу надати відповідь на запит в порядку і строк, визначені у Законі України «Про доступ до публічної інформації», запитуваної публічної інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 №7/162 від 24.11.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 24 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з інформаційним запитом, який було зареєстровано 26.11.2014 року за вхідним номером № 7/162, для отримання інформації, як загальної публічної для ознайомлення, а саме: посадову інструкцію заступника головного лікаря з медичної частини КЗ ДЦПМСД № 11 ДМР ОСОБА_2; наказ про призначення заступника головного лікаря КЗ ДЦПМСД № 11 ДМР ОСОБА_2 виконуючою обовязки головного лікаря КЗ ДЦПМСД № 11 ДМР у вересні-листопаді 2014 року; посадову інструкцію завідуючої амбулаторії № 1 КЗ ДЦПМСД № 11 ДМР ОСОБА_4. Листом від 03.12.2014 року за вих.. № 7/286 відповідачем ОСОБА_2 було відмовлено позивачу у наданні вищевказаної інформації, у звязку з тим, що інформаційний запит не має жодних посилань на мету отримання інформації та цілей для подальшого використання, що порушує принципи закріплені у ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації, а також є службовою інформацією. Позивач вважає вказану відмову в задоволенню запита неправомірною, оскільки відповідач порушила вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації». Відповіді на запит від головного лікаря, до якого ОСОБА_5 адресувала свій запит, позивачем не отримано.

Представник позивача до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили, ОСОБА_3 надала до суду заперечення, в яких вважала, що громадська організація не має повноважень захищати в суді інтереси членів громадської організації або третіх осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Закон України «Про інформацію» вказує, що реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 24 листопада 2014 року, ОСОБА_1 звернулася до розпорядника інформації - головного лікаря Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3 з інформаційним запитом, у якому, на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» просила надати інформацію, а саме: посадову інструкцію заступника головного лікаря з медичної частини КЗ ДЦПМСД № 11 ДМР ОСОБА_2; наказ про призначення заступника головного лікаря КЗ ДЦПМСД № 11 ДМР ОСОБА_2 виконуючою обовязки головного лікаря КЗ ДЦПМСД № 11 ДМР у вересні-листопаді 2014 року; посадову інструкцію завідуючої амбулаторії № 1 КЗ ДЦПМСД № 11 ДМР ОСОБА_4.

Указаний інформаційний запит був отриманий відповідачем, та зареєстрований 26.11.2014 року, що підтверджується вхідними номерами № 7/162 на цьому запиті. Листом від 03.12.2014 року за вих.. № 7/286 відповідачем ОСОБА_2 було відмовлено позивачу у наданні вищевказаної інформації, у звязку з тим, що інформаційний запит не має жодних посилань на мету отримання інформації та цілей для подальшого використання, що порушує принципи закріплені у ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації, а також є службовою інформацією.

Статтею 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон) передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом: 1)систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 даного Закону до розпорядників публічної інформації зокрема віднесені суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Статтею 14 Закону передбачено, що розпорядники інформації зобов'язані: 1) оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; 6) надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Згідно ч.ч. 1-5 ст. 19 Закону, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Частиною 1 ст. 20 Закону встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту (ч. 4 ст. 20 Закону).

Згідно з п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запитувач має право оскаржити надання недостовірної або неповної інформації

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

У ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» зазначено, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати інформація , що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень. Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону. Проте, належних та допустимих доказів щодо наявності відповідного грифу та належності запитуваної у запиті позивача інформації до службової інформації, відповідачем суду не надано.

А отже, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» виконуюча обовязки головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2 безпідставно відмовила у наданні запитуваної інформації, посилаючись на те, що інформаційний запит не має жодних посилань на мету отримання інформації та цілей для подальшого використання, а також є службовою інформацією, що порушує принципи закріплені у ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації, крім того запитувана інформація є службовою та не відноситься до публічної.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання дій виконуючого обовязки головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2, які виразились у відмові в наданні запитуваної публічної інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 №7/162 від 24.11.2014 року неправомірними , а також в частині зобовязання головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3 чи іншу посадову особу, що виконує обовязки керівника вказаного розпорядника публічної інформації, надати відповідь на запитувану інформацію в інформаційному запиті № 7/162 від 24.11.2014 року в терміни та обсягах, визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів неправомірності дійголовного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3, оскільки відповідь на інформаційний запит надавала інша посадова особа, яка мала на це відповідні повноваження.

Відповідно до статті 94 КАС України, Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст.ст.2, 11, 14, 69-71, 94, 97, 128, 158-164, 167, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» в інтересах члена організації ОСОБА_1 до заступника головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2, головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною, дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати дії виконуючого обовязки головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2 в частині відмови в наданні запитуваної публічної інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 №7/162 від 24.11.2014 року - неправомірними.

Зобовязати головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3 чи іншу посадову особу, що виконує обовязки керівника вказаного розпорядника публічної інформації, надати відповідь на запитувану інформацію в інформаційному запиті № 7/162 від 24.11.2014 року в терміни та обсягах, визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації».

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Руденко