Справа № 369/3345/15-а
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/3345/15-а
Провадження № 2-а/369/140/15
ПОСТАНОВА
іменем України
20.05.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання протиправним і нечинним рішення Управління Пенсійного Фонду України в Києво-Святошинському районі, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі про визнання протиправним і нечинним рішення та зобов`язання вчинити дії, посилаючись на те, що з 01 червня 1993 року він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 2), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

У зоні відчуження він працював у м. Чорнобиль з 7 по 8 та з 12 по 13 травня 1986 року. На підтвердження його роботи у зоні відчуження на підприємстві, де він працював Київське виробниче автотранспортне об`єднання Облспоживспілки УРСР було видано довідку № 14-сп від 18 травня 1993 року.

По досягненню 50-річного віку, тобто з 2012 року в нього виникло право на звернення до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі за призначенням пенсії за віком. Однак, листом від 06 березня 2015 року № 57/с-01 УПФУ в Києво-Святошинському районі відмовило йому у призначенні пільгової пенсії, посилаючись на те, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії (перерахунку) пенсії та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» він мав надати довідку про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою № 122.

До Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі він надав довідку Києво-Святошинського АТП від 18 травня 1993 року, однак у своєму листі пенсійний фонд зазначив, що дана довідка не може бути прийнята до розгляду, оскільки відсутні первинні документи, що стверджують період роботи в зоні відчуження (табелі обліку робочого часу за період відчуження в зоні, подорожні листи водіїв, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати).

Однак, вимога УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області про необхідність надання додаткових доказів та наданий висновок про неналежність довідки є безпідставними та відмова у призначенні пенсії є неправомірною.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив визнати протиправним і нечинним рішення Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, що міститься в листі від 06 березня 2015 року № 57/с-01; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі розглянути його заяву з врахуванням пільг та прийняти рішення про призначення йому пенсії з часу подання заяви відповідно до наданих ним документів та положень ст. 19 Конституції України, ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 10, 14, 15, 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник позов підтримали та просили його задовольнити.

У судове засідання представник відповідача УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надано заяву, в якій представник відповідача просив справу розглянути за його відсутності, позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та відноситься до 2-ї категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням категорії 2, серії НОМЕР_1 .

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області із заявою про призначення йому пенсії за віком у відповідності до вимог ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії.

Листом за № 57/с-01 від 06 березня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області відмовило ОСОБА_1 у призначенні йому пенсії за віком у відповідності до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку з тим, що надана позивачем довідка № 1/08 не може бути прийнята до розгляду, оскільки вона не містить дати реєстрації, в ній відсутній підпис бухгалтера, та не підтверджено первинними документами, що стверджують період роботи в зоні відчуження (табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи для водіїв, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в місті Чорнобиль з 07 травня по 08 травня 1986 року та з 12 по 13 травня 1986 року, що підтверджується довідкою Києво-Святошинського АТП облспоживспілки УРСР № 14-сп від 18 травня 1993 року, яка долучена до матеріалів справи. Також дана обставина підтверджується копією довідки № 3 від 27 січня 1999 року, яка була видана Києво-Святошинським АТП, в якій зазначено, що ОСОБА_2 з 01 жовтня 1983 року згідно наказу № 329 від 29.09.1983 року працював на посаді водія на автомобілі марки ГАЗ-53 гос. № НОМЕР_2 .

Згідно відповіді Київської обласної спілки споживачів товариства Облспоживспілка № 15/09 від 18 березня 2013 року ОСОБА_1 повідомлено, що документи (накази, табель робочого часу, маршрутні листи, подорожні листи), які засвідчують його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не збереглися у зв`язку з нетривалим терміном зберігання. Києво-Святошинське автотранспортне підприємство виробничого автотранспортного об`єднання Київської облспоживспілки ліквідоване, постанова правління від 16 травня 1988 року № 70.

Відповідно до наданої позивачем довідки Києво-Святошинського АТП вбачається, що ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах з 07 травня по 08 травня 1986 року та з 12 травня по 13 травня 1986 року, що передбачені постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29 грудня 1987 року № 1497-878 та постановою Ради Міністрів СРСР І ВЦСПС від 06 червня 1986 року № 665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку № 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.

Відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особи, які працювали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого вимогами ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів пенсійний вік зменшується на 5 років.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посвідчення «учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, які встановлені цим законом.

Позивач ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії.

У відповідності до положень пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, передбачено, що документами, які засвідчують особливий статус особи, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до п. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. У разі якщо при відстрочці часу призначення пенсії за віком не здійснюється підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу, пенсія, обчислена відповідно до статті 29 цього Закону, призначається з дня, що настає за останнім днем повного місяця відстрочки часу виходу на пенсію, який враховано до страхового стажу.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України, суд вважає, що позивач має право на призначення йому пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державної пенсії, оскільки єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є посвідчення «учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Тобто, довідка про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є обов`язковою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а не для призначення пенсі із зменшенням пенсійного віку.

Посилання відповідача на обов`язковість подання довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або інших документів, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку є неправомірними.

Матеріалами справи підтверджено перебування позивача у зоні відчуження на протязі 7-8 травня 1986 року та 12-13 травня 1986 року.

Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області відмовляючи у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, посилається на те, що при зверненні до пенсійного фонду позивачем не було надано довідку про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою затвердженого зразка № 122. Однак, позивач позбавлений можливості надати вказану довідку зразка № 122, оскільки на даний час Києво-Святошинське автотранспортне підприємство виробничого автотранспортного об`єднання Київської облспоживспілки, де працював ОСОБА_1 на час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, ліквідоване згідно постанови правління від 16 травня 1988 року № 70.

У поданій до суду позовній заяві позивач ОСОБА_1 просив визнати протиправним і нечинним рішення Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, що міститься в листі від 06 березня 2015 року № 57/с-01. Разом з тим слід зазначити, що заява ОСОБА_1 про призначення йому пенсії на пільгових умовах вже була розглянута Управлінням Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі, на що йому надано відповідь, яка викладена в листі № 57/с-01 від 06 березня 2015 року. В даному випадку рішення по заяві позивача відповідачем не приймалось. Тому вимога позивача про визнання рішення УПФУ в Києво-Святошинському районі про відмову у призначенні пенсії є безпідставною.

Щодо визнання рішення суб`єкта владних повноважень нечинним слід також зазначити, що нечинним може визнаватись лише нормативно-правовий акт, а не нормативний акт індивідуального характеру.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року відповідно до частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. При цьому слід ураховувати, що в такому разі в мотивувальній частині рішення суд повинен навести відповідне обґрунтування.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

Згідно вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має право на отримання пенсії на пільгових умовах у відповідності до вимог ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки у позивача відсутні можливості вибору іншого способу захисту, то позивач змушений звернутися до суду з адміністративним позовом для захисту своїх законних прав та інтересів, чинним законодавством України не передбачено іншого можливого звернення за захистом своїх прав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що для захисту законних прав та інтересів позивача суд може вийти за межі позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково. Суд вважає за можливе визнати відмову Управління Пенсійного Фонду в Києво-Святошинському районі Київської області № 57/с-01 від 06 березня 2015 року про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовахпротиправною, та зобов`язати Управління Пенсійного Фонду в Києво-Святошинському районі Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до вимог ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Керуючись ст. ст. 55, 65 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 15, 26, 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 2, 6, 71, 159, 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати відмову Управління Пенсійного Фонду в Києво-Святошинському районі Київської області № 57/с-01 від 06 березня 2015 року про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовахпротиправною.
Зобов`язати Управління Пенсійного Фонду в Києво-Святошинському районі Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до вимог ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Ковальчук