Справа № 221/669/15-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Аксьоненко В.І.
Суддя-доповідач -
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року справа №221/669/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 20 квітня 2015 року у справі № 221/669/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області про визнання протиправним дії та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі протоколу Управління Пенсійного фонду у Волноваському районі Донецької області (далі - Управління) їй призначена пенсія із розрахунку 84% заробітку. Волноваським районним судом 14.09.2012 року ухвалено рішення за її позовом до відповідача про визнання неправомірними дій Управління та зобов'язання вчинити певні дії, позовні вимоги задоволені частково. Визнано незаконною відмову Управління щодо перерахунку пенсії позивача з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати відповідно довідки форми №5-1 від 14.02.2011 року. Зобов'язано Управління провести з 01.05.2012 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески, з урахуванням фактично отриманих сум, відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-XII). Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.10.2012 року постанова суду першої інстанції залишена без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.12.2014 року рішення судів першої та апеляційної інстанції залишено без змін. Їй був здійснений перерахунок пенсії за віком у зв'язку зі зміною надбавки. Разом з тим відповідач, роблячи перерахунок пенсії на виконання постанови Волноваського районного суду від 14 вересня 2012 року самостійно зменшив відсоток з 84% до 80% від заробітної плати. Не погодившись з таким рішенням, позивач 20.02.2015 року звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії державного службовця, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових умов та індексації із розрахунку 84% заробітку, так як при перерахунку пенсії відсоток заробітку був зменшений до 80%, що суттєво вплинуло на її розмір пенсії. Однак, в перерахунку пенсії їй було відмовлено рішенням відповідача № 446 від 26.02.2015р., в зв'язку з тим, що перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати вже проведено на підставі постанови Волноваського районного суду від 14.09.2012 року. Вважає, що таке рішення відповідача є неправомірним, оскільки на час призначення пенсії, під час якого були порушені її права, пенсія була призначена у такому відсотковому відношення відповідно до діючої на той час редакції статті 37 Закону № 3723-XII.

17.04.2015 року позивач уточнила позовні вимоги, в яких просила визнати незаконними дії Управління, щодо зменшення пенсії під час перерахунку розміру пенсії з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати із розрахунку 84% заробітної плати до 80%., скасувати рішення відповідача, зобов'язати провести перерахунок та виплату нарахованої пенсії з розрахунку 84 % від заробітної плати з урахуванням всіх складових заробітної плати, починаючи з 01.05.2012 року.

Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 20 квітня 2015 року у цій справі позов було задоволено, а саме:

визнано незаконними дії Управління, щодо зменшення пенсії ОСОБА_1 під час перерахунку розміру пенсії з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати із розрахунку 84% заробітної плати до 80%;

скасовано рішення Управління № 446 від 26.02.2015 р. про відмову в перерахунку пенсії по заробітній платі;

зобов'язано Управління провести перерахунок та виплату нарахованої ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII (в редакції, що діяла станом на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 84% від заробітної плати з усіх складових заробітної плати (отриманих виплат), що повинні входити у розрахунок пенсії, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, а також індексації заробітної плати, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням фактично сплачених сум, починаючи з 01.05.2012 р.

Не погодившись з таким рішенням, Управління подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до постанови Волноваського районного суду Донецької області від 14.09.2012 року визначено, що статтею 37 Закону № 3723-ХІІ передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати. Іншого цією постановою не визначено, а сама ОСОБА_1 не заявляла в тій справі вимоги щодо застосування Закону № 3723-ХІІ в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому згідно пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

29.05.2012 року ОСОБА_1 зверталася до суду з позовом до Управління про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації. Згідно постанови Волноваського районного суду Донецької області від 14.09.2012 року, яка була залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.10.2012 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.12.2014 року, Управління було зобов`язано з 01 травня 2012 року здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії державного службовця з урахуванням всіх складових заробітної плати, в тому числі сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати, які враховуються при обчисленні пенсії та на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Постанова суду фактично виконана 13.01.2015 року, що вбачається з розпорядження, наданого суду (а.с.24), перерахунок проведено починаючи з 01.05.2012 року, як вказано в постанові Волноваського районного суду від 14.09.2012 року. Хоча суду також надане розпорядження №143159 від 20.11.2012 року про перерахунок пенсії позивачу на підставі вказаної постанови суду з 01.05.2012 року по 01.10.2012 року, однак суд першої інстанції, вирішуючи питання про додержання позивачем строків звернення до суду за захистом своїх порушених прав, правильно виходив з того, що фактичне виконання первинного рішення суду відбулось 13.01.2015 року, що також не оспорюється відповідачем та посилання представника відповідача та те, що позивач повинна була дізнатись про зменшення проценту розрахунку з 84% до 80% ще в 2012 році є безпідставними, оскільки таке розпорядження позивачем не отримувалось, виконання рішення було призупинено у зв'язку з переглядом постанови Волноваського районного суду від 14.09.2012 року судом касаційної інстанції та виконано лише в 2015 році. Відтак, місцевий суд вірно вважав, що позивачем не порушений строк звернення до адміністративного суду.

Відповідач, згідно із Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року № 8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02. 2008 року № 5-5), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 року за № 442/6730, є органом Фонду, підпорядкованим відповідно головному управлінню в області, що разом з цими управліннями утворює систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до п. 1.2 даного Положення управління у своїй діяльності керується, зокрема, Конституцією та законами України, актами Кабінету Міністрів України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі і Законом № 3723-XII). Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняттю нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України - не допускається.

Відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Відповідно до ст.ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом № 3723-XII) є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У розумінні статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов'язки громадянина.

Принципом верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (ст. 1, ч.2 ст. 3, ч.2 ст. 6, ч.1 ст. 8 Конституції України).

У відповідності до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, з 06.07.2011 року є пенсіонером та перебуває на обліку в Управління як отримувач пенсії відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-XII в розмірі 84 відсотків заробітної плати (а.с.25).

Відповідно до вимог статті 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для жінок - не менш 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менш 10-ти років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш 20-ти років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожен повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

На час призначення пенсії позивачу її стаж на державній службі складав 14 років 3 місяці, що не заперечується сторонами по справі, тому пенсія була призначена позивачу в розмірі 84 відсотків заробітної плати.

При призначенні пенсії не були враховані нараховані та виплачені суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань та суми індексації заробітної плати, як складових заробітної плати, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове пенсійне страхування.

Відповідно до постанови Волноваського районного суду Донецької області від 14.09.2012 року, яка була залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.10.2012 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.12.2014 року, визнано незаконною відмову Управління, щодо перерахунку пенсії позивача з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати відповідно довідки форми №5-1 від 14.02.2011 року. Зобов'язано Управління провести з 01.05.2012 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески, з урахуванням фактично отриманих сум, відповідно до Закону № 3723-XII (а.с.6-8).

При виконанні цього судового рішення відповідач розпорядженням №143159 від 13.01.2015 року здійснив з 01 травня 2015 року перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 та розмір пенсії встановлений в розмірі 80% від суми заробітної плати.

Зазначені обставини не є спірними між сторонами.

20.02.2015 року позивач звернулась до Управління з заявою щодо перерахунку пенсії у розмірі 84 % від середньої заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових умов та індексації, але згідно рішення Управління від 26.02.2015 року №446 їй було відмовлено у проведенні такого перерахунку (а.с.3).

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону № 3723-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80%) від суми їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1 відсоток заробітку, але не більш 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ на законодавчому рівні врегульовано питання порядку і умов перерахунку пенсії державних службовців. Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У випадку позивача, перерахунок пенсії державного службовця здійснюється на виконання постанови суду, яким відновлюється порушене право пенсіонера на пенсію в більшому розмірі ніж призначена, тому застосування відповідачем при перерахунку пенсії норм ст. 37 Закону № 3723-XII із змінами внесеними Законом України № 3668-УІ від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який вступив в дію лише з 01 жовтня 2011 року не є обґрунтованим, так як порушення законодавства при визначенні розміру пенсії відбулося при первинному нарахуванні її, на умовах дії ч.5 ст. 37 Закону № 3723-XII в редакції Закону України від 16.01.2003 року № 432-УІ, тому і виправлення цього порушення повинно здійснюватись на умовах діючого на дату нарахування пенсії Закону, та перерахунок повинен бути зроблено з розрахунку 84%, а не 80% від заробітної плати, як це зробив відповідач. Зазначене рішення є протиправним.

Перерахувавши позивачу пенсію з 80% відрахуваннями від заробітку згідно ст. 37 Закону в редакції Закону України від 08.07.2011 року № 3668-УI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», що вступив в дію з 01.10.2011 року, відповідач здійснив цей перерахунок в розмірах нижчих, ніж встановлено законодавством та з порушенням статей 22 та 58 Конституції України.

Цим були звужені права позивача на перерахунок пенсії на умовах, які діяли на дату виходу на пенсію, проводячи цей перерахунок з використанням умов, які вступили в дію тільки з 01.10.2011 року, тобто, по принципу зворотної дії в часі.

Виходячи із наведеного, при перерахунку пенсії застосуванню підлягає розмір пенсії, встановлений ст. 37 Закону, в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, відповідно до якого розмір пенсії позивача повинен становити 84 % від заробітної плати, так як відповідно до п.2 розділу II Заключних та Перехідних положень Закону України від 08.07.2011 року № 3668-УІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не розповсюджується на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до вступу у силу цього Закону.

Крім того, в даному випадку питання полягає не у призначенні пенсії позивачу, а у проведенні перерахунку, який повинен проводитися з розміру 84 % від заробітної плати, тобто з розміру визначеного на час призначення пенсії, а зміни, що відбулися в ст. 37 Закону № 3723-XII стосувались саме визначення розміру при призначенні пенсії, а не її перерахунку.

Тобто, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Волноваського районного суду Донецької області від 20 квітня 2015 року у справі № 221/669/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області про визнання протиправним дії та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

О.О.Чебанов