Справа № 2а-5794/09/2670
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" червня 2015 р. м. Київ К/800/16047/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Цуркана М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України" до Фонду державного майна України про скасування наказу, що переглядається за касаційною скаргою Фонду державного майна України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 2 листопада 2011 року, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2009 року публічне акціонерне товариство "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України"(далі - позивач) звернулось в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до Фонду державного майна України (далі - відповідач) про скасування наказу від 19 березня 2009 року №400 в частині виключення з переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу двоповерхової адмінбудівлі площею 897,4 кв.м., розташованої за адресою: м. Київ, Труханів острів, Паркова дорога, 20-а (п. 12 наказу) та двоповерхової будівлі площею 557, 1. кв.м., за адресою м. Київ, вул. Залізничне шосе, 5-б (п. 11 наказу), що орендуються позивачем, а також зобов'язання відповідача вчинити дії щодо приватизації шляхом викупу позивачем вказаних об'єктів.

Позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв за відсутності передбачених законом для цього підстав.

Як вважає позивач, право приватизації шляхом викупу орендованого майна гарантоване йому як належному і добросовісному орендарю пунктом 51 Державної програми приватизації на 2000-2002 року, затвердженої Законом України "Про Державну програму приватизації" від 18 травня 2000 року №1723-ІІІ, оскільки відповідно до вимог вказаної вище норми орендар за згодою орендодавця здійснив за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю на менше як 25 відсотків залишкової вартості майна.

Постановою Окружного адміністративного суду від 13 квітня 2010 року відмовлено в задоволенні позову у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 листопада 2011 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове про задоволення позову в повному обсязі.

Скасовано наказ Фонду державного майна України від 19 березня 2009 року в частині виключення з переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу двоповерхової адмінбудівлі площею 897,4 кв.м., що орендується публічним акціонерним товариством "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України" за адресою:м. Київ, Труханів острів, Паркова дорога, 20-а (пункт 12 наказу), та двоповерхової адмінбудівлі площею 557,1 кв.м., що орендується публічним акціонерним товариством "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України" за адресою: м. Київ, вул. Залізничне шоссе,5-б (пункт 11 наказу).

Зобов'язано Фонд державного майна України вчинити дії щодо приватизації шляхом викупу публічним акціонерним товариством "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України" двоповерхової адмінбудівлі площею 897,4кв.м. за адресою: м. Київ, Труханів острів, Паркова дорога,20-а та двоповерхової адмінбудівлі площею 557,1 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Залізничне шосе, 5-б.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 жовтня 2013 року касаційна скарга залишена без задоволення, а постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 2 листопада 2011 року - без змін.

Постановою Верховного Суду України від 10 березня 2015 року заява Генеральної прокуратури України задоволена частково.

Ухвала Вищого адміністративного суду України від 22 жовтня 2013 року скасована, справа направлена на новий касаційний розгляд.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся з касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить його скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції, наказом відповідача від 27 листопада 2007 року №1861 відповідно до Державної програми приватизації на 2000-2002 роки до переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації, включено у тому числі двоповерхову адмінбудівлю площею 897,4 кв.м., розташовану за адресою: м. Київ, Труханів острів, Паркова дорога, 20-а та двоповерхової будівлі площею 557,1. кв.м., за адресою м. Київ, вул. Залізничне шосе, 5-б.

Наказами відповідача від 10 січня 2008 року №8 та №9 було прийнято рішення про приватизацію шляхом викупу двоповерхової адмінбудівлі площею 897,4 кв.м., розташованої за адресою: м. Київ, Труханів острів, Паркова дорога, 20-а та двоповерхової будівлі площею 557,1. кв.м., за адресою м. Київ, вул. Залізничне шосе, 5-б, що орендуються позивачем, з компенсацією орендарю вартості невід'ємних поліпшень, здійснених з дозволу орендодавця за рахунок власних коштів за час оренди.

Також судами було встановлено, що на виконання вказаних наказів були здійснені необхідні заходи щодо приватизації шляхом викупу орендованого позивачем майна, невід'ємні поліпшення якого були здійснені орендарем за згодою орендодавця вартістю не менше як 25 відсотків від залишкової вартості майна. Вказані об'єкти не входять до складу цілісних майнових комплексів та не мають загальнодержавного значення, а приватизація зазначеного майна не впливає на основну діяльність залізниці та не порушує цілісного майнового комплексу залізниці, що задіяний у її транспортно-технологічному процесі.

Водночас наказом відповідача від 19 березня 2009 року №400 з переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу, були виключені двоповерхова адмінбудівля площею 897,4 кв.м., розташована за адресою: м. Київ, Труханів острів, Паркова дорога, 20-а та двоповерхова будівля площею 557,1. кв.м., за адресою м. Київ, вул. Залізничне шосе, 5-б.

Розглядаючи справу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Вищий адміністративний суд України не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Правовий статус Фонду державного майна України (на час винесення спірного наказу) визначено Тимчасовим положенням про Фонд державного майна України, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 7 липня 1992 року №2558-ХІІ (далі - Тимчасове положення).

Відповідно до пункту 1 Тимчасового положення, Фонд державного майна України - державний орган, який здійснює державну політику в сфері приватизації державного майна, виступає орендодавцем майнових комплексів, що є загальнодержавною власністю.

Основними завданнями Фонду державного майна України є захист майнових прав України на її території та за кордоном, здійснення прав розпорядження майном державних підприємств у процесі їх приватизації, створення спільних підприємств, здійснення повноважень щодо організації та проведення приватизації майна підприємств, яке перебуває у загальнодержавній власності, здійснення повноважень орендодавця майна державних підприємств і організацій, їх структурних підрозділів.

Фонд державного майна України, відповідно до покладних на нього завдань, продає майно, що перебуває у загальнодержавній власності у процесі його приватизації, включаючи майно ліквідованих підприємств і об'єктів незавершеного будівництва.

Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій не прийняли до уваги той факт, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник державного майна здійснює продаж об'єктів малої приватизації, які знаходяться у загальнодержавній власності, у порядку, встановленому законом, а також те, що відповідно до пункту 1 статті 12 Господарського кодексу України, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, підвідомчі господарським судам.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку, що позов, предметом якого є правомірність набуття юридичною особою спірного об'єкта, може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку, що спір має вирішуватися у порядку господарської юрисдикції, оскільки виникає спір про господарське право.

З огляду на викладене, провадження у цій справі підлягає закриттю, а судові рішення -скасуванню у відповідності до положень статей 157 та 223 КАС України.

Так, згідно частини першої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту сьомого частини першої статті 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фонду державного майна України задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду від 13 квітня 2010 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 2 листопада 2011 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: