Справа № 826/196/13-а
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" червня 2015 р. м. Київ К/800/23432/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії судді:

Лосєва А.М.,

Бившевої Т.М.,

Вербицької О.В.,

за участю секретаря Титенко М.П.

представників сторін:

позивача Саковець А.О.

відповідача Павліченко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»
на постановуОкружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2013 року
та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2013 року
у справі№826/196/13-а
за позовомПублічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»
доОкружної державної податкової служби - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби
провизнання недійсною податкової консультації,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі по тексту - позивач, ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Окружної державної податкової служби - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби (далі по тексту - відповідач, ОДПС), в якому просило визнати недійсною податкову консультацію.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи рішення судів першої та апеляційної інстанції такими, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2013 року і постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач письмових заперечень на касаційну скаргу не надав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28 вересня 2012 року позивач звернувся до відповідача із листом №13/3-58/245 на отримання податкової консультації, в якому викладені обставини щодо яких у позивача виникла потреба у допомозі податкового органу, а саме надання роз'яснення щодо практичного застосування норм Податкового кодексу України, які регулюють оподаткування доходів фізичних осіб при відшкодуванні за рахунок резерву безнадійної заборгованості померлого позичальника.

26 листопада 2012 року ПАТ «Державний ощадний банк України» отримав податкову консультації відповідача від 26 жовтня 2012 року за №12578/10/06.039.

Приймаючи рішення, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що оскаржувана позивачем податкова консультація не підпадає під предмет адміністративного позову, оскільки не має ознаки юридичної значущості для особи, не породжує для позивача жодних правових наслідків та не порушує його прав, свобод і інтересів.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, позивач посилається на їх прийняття без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи.

Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанції у межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини є Податковий кодекс України у відповідній редакції (далі по тексту - ПК України).

Згідно із підпунктом 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 ПК України у редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Відповідно до статті 52 ПК України за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультації надаються контролюючими органами. Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.

За змістом пункту 53.3 статті 53 ПК України платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

З наведеного виплаває висновок, що чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством не передбачено визнання судом податкової консультації недійсною, яка на думку платника податків, не містить конкретної відповіді на поставлене питання. Дана норма передбачає визнання судом податкової консультації недійсною лише в тому випадку, якщо податкова консультація суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору, що позивачем в під час розгляду справи по суті доведено не було.

Однак, під час розгляду справи суди першої та апеляційної інстанції не досліджували оскаржувану позивачем податкову консультацію на відповідність наведеним вище вимогам податкового законодавства, а саме чи не суперечить така нормам або змісту відповідного податку чи збору, на що зауважував позивач у адміністративному позові та апеляційній скарзі.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дали передчасну юридичну оцінку встановленим фактичним обставинам справи, а тому ухвалені ними судові рішення не можна вважати законними та обґрунтованими.

Таким чином, судами попередніх інстанцій не були досліджені докази, які мають суттєве значення для розгляду адміністративної справи, що унеможливлює правильне вирішення спірних правовідносин.

Наведені порушення судами першої та апеляційної інстанцій вимог норм процесуального права щодо всебічного та повного встановлення обставин у справі, як такі, що могли призвести до неправильного вирішення справи, не можуть бути усунені судом касаційної інстанції з огляду на встановлені статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України межі перегляду справи судом касаційної інстанції, що згідно частин 2 та 4 статті 227 цього Кодексу є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 210, 214, 215, 220, 221, 223, 227, 230, 231, 236, частиною 6 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2013 року у справі №826/196/13-а скасувати.

3. Справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: А.М. Лосєв

Судді: Л.І. Бившева

О.В. Вербицька