Справа № 804/5736/15
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2015 р. Справа № 804/5736/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -
У квітні 2015 року позивач звернувся до адміністративного суду з вищезазначеним позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення №19546017 від 23.02.2015 року, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління Дніпропетровської області Олещенко Оленою Валеріївною; зобов'язати Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєструвати право власності на гараж АДРЕСА_2.
В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що державним реєстраторам прав на нерухоме майно Олещенко О.В. прийнято рішення від 23.02.2015 року №19546017 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на належний йому гараж АДРЕСА_2. Позивач не погоджується з таким рішенням, оскільки вважає його незаконним, винесеним із порушенням норм діючого законодавства, оскільки ним були подані всі документи для отримання свідоцтва про право власності на гараж та його реєстрації.
В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та пояснив, що надав суду всі докази в обґрунтування заявлених позовних вимог та не заперечував проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.
Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідач надіслав до суду письмові заперечення, в яких вказав, що позивачем не було надано документу щодо підтвердження речових прав на земельну ділянку та оригіналу Розпорядження міського голови №296р від 19.04.2004 р. «Про присвоєння адрес індивідуальним гаражам по вул.Дмитра Донського (Жовтневий район)». Також, не надано оригіналу витягу з рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради м.Дніпропетровська №163 від 26.03.1999 р. «Про будівництво, узаконення та передачу гаражів індивідуального користування громадян». Так, враховуючи відсутність необхідних документів, а також суперечливість у наданих документах, реєстратор встановив, що проведення державної реєстрації неможливе.
Таким чином, керуючись статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868, державним реєстратором було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Щодо позовних вимог в частині зобов'язання РС ДМУЮ вчинити певні дії відповідач вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки це є прямим втручанням у компетенцію органів, які реалізують державну політику в сфері державної реєстрації прав та їх обтяжень. За таких обставин, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю, а справу розглядати без участі його представника.
Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Згідно із ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, частина 6 статті 128 КАС України, надає суду можливості проводити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 05 лютого 2015 року до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції із заявою № 10076876 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернувся позивач ОСОБА_1 щодо реєстрації права власності на гараж АДРЕСА_2.
Керуючись статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868, Державним реєстраторам прав на нерухоме майно Олещенко О.В. було прийнято рішення від 23.02.2015 року №19546017 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивачем з позовом до суду.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаного вище рішення відповідача про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, суд зауважує на такому.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно.
Згідно із п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.
Пунктом 2 частини 2 статті 9 даного Закону, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.
В силу ст.15 Закону, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;
4) внесення записів до Державного реєстру прав;
5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;
6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.
Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
У випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об'єкта нерухомого майна, права стосовно якого підлягають державній реєстрації.
Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Згідно із ч.3 ст.17 Закону, документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч.1, 2 ст.26 Закону, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Пунктом 4 ч.1 ст.24 Закону передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.
Згідно із п.16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 р. № 703, за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.
Відповідно до п.23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені у Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Враховуючи положення п.26 Порядку, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно - необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.
Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пп.1 та пп.9 п.27. Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є:
- укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат;
- державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою.
Відповідно до пункту 15 Постанови КМУ від 17.10.2013 року № 868, під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення; відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода), пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.
Згідно із ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.12 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями.
Також приписами ч.4 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
В силу п.49 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.
Відповідно до ч.3 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-ІV, разом із заявою про державну реєстрацію прав у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.
Так, дійсно позивачем не було надано документ щодо підтвердження речових прав на земельну ділянку та оригіналу Розпорядження міського голови № 296р від 19.04.2004 р. «Про присвоєння адрес індивідуальним гаражам по вул.Дмитра Донського (Жовтневий район)». Також, не надано оригіналу витягу з рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради м.Дніпропетровська № 163 від 26.03.1999 р. «Про будівництво, узаконення та передачу гаражів індивідуального користування громадян».
Відповідно до рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради м.Дніпропетровська №163 від 26.03.1999 р. «Про будівництво, узаконення та передачу гаражів індивідуального користування громадян» дозволене переоформити гаражі громадянам: ОСОБА_3 гараж у АГК по вул.Д.Донського на пенсіонера ОСОБА_4, який мешкає: АДРЕСА_1.
Відповідач в письмових запереченнях зазначив, що позивачем надано на розгляд два екземпляра рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради м.Дніпропетровська №767 від 17.12.2004 р. «Про внесення змін до рішення виконкому від 26.03.1999 р. № 163», зміст яких суперечить один одному та наявним документам. В одному з екземплярів зазначено: «В п.2 рішення № 163 від 26.03.1999 р. «Про будівництво, узаконення та передачу гаражів індивідуального користування громадян», внести зміни в ініціали ОСОБА_3 і читати як ОСОБА_5. Та внести зміни в прізвище ОСОБА_1 і читати, як ОСОБА_1, що не відповідає прізвищу зазначеного у тексті рішення № 163 від 26.03.1999 р. А в другому екземплярі зазначено: «В п.2 рішення №163 від 26.03.1999 р. «Про будівництво, узаконення та передачу гаражів індивідуального користування громадян», внести зміни в ініціали ОСОБА_3 і читати як ОСОБА_5. Та внести зміни в прізвище ОСОБА_1 і читати, як ОСОБА_1, що не відповідає прізвищу у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1.
В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно із ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
За таких обставин, суд вважає, що рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Олещенко О.В. від 23.02.2015 року №19546017 винесене на підставі та у спосіб, передбачених чинним законодавством.
Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити з викладених вище підстав.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя Кучма К.С.