Справа № 805/6557/14
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Череповський Є.В.
Суддя-доповідач -
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року справа №805/6557/14

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2014 року у справі № 805/6557/14 за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в м. Димитрові Донецької області про визнання дій неправомірними та стягнення заборгованості з виплати пенсій по втраті годувальника за період 01.01.2014 року по 31.03.2014 року у розмірі 15 761,97 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області (далі - Управління) звернулося до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в м. Димитрові (далі - Відділення) про визнання дій неправомірними та стягнення заборгованості з виплати пенсій по втраті годувальника за період 01.01.2014 року по 31.03.2014 року у розмірі 15 761,97 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він в період з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року здійснив виплату пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в сумі 15761,97 грн.

Посилаючись на правові норми, які містяться в Законі України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII), Законі України від 23.09.1999 № 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності"(далі - Закон № 1105-XIV), позивач стверджував, що органи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, повинні відшкодовувати органам Пенсійного фонду пенсії, виплачені особам, яким призначено пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Оскільки відповідач відмовився відшкодувати витрати по особовим справам потерпілих, яким виплачені пенсії у зв'язку з втратою годувальника, позивач просив задовольнити заявлені позовні вимоги.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2014 року у цій справі у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги наведені ті ж самі доводи які викладені в позовній заяві.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому згідно пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом встановлено, що 01.01.2014 року по 31.03.2014 року позивач здійснив виплату пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та надав списки осіб, яким здійснені ці виплати до відповідача.

Відповідачем не прийняті до відшкодування витрати, здійснені позивачем, на загальну суму 15 761,97 грн.

Вказані обставини встановлені на підставі актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, таблиць розбіжностей до актів, списків осіб, яким була виплачена пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснив виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, наступним громадянам: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_1, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає з наступних підстав.

Пенсійне забезпечення громадян України відповідно до статті 10 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХП "Про пенсійне забезпечення" здійснюється органами Пенсійного фонду України, при цьому стаття 81 вказаного Закону передбачає, що призначення та виплата пенсій, в тому числі пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, здійснюється органами Пенсійного фонду України.

З набранням чинності Законом України від 23 вересня 1999 року № 1105-XІV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон № 1105-XІV) обов'язок щодо відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають на його утриманні пенсій по інвалідності у зв'язку із втратою годувальника, покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (підпункти "г", "д" пункту 1 статті 21 Закону).

Відповідно до пункту 5 статті 24 Закону № 1105-XІV, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований; має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону України від 22 лютого 2001 року № 2272-ІІІ "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон № 2272-ІІІ) Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України.

На виконання Закону № 1105-XІV правлінням Пенсійного фонду України та правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України прийнята спільна постанова від 4 березня 2003 року № 5-4/4, якою затверджений "Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" (далі - Порядок).

Пунктом 5 Порядку визначено, що органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та списку померлих осіб і осіб, знятих з обліку з інших причин, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в районах та містах обласного значення звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до статті 21 Закону №1105-XIV та Порядку відповідач зобов'язаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я, а саме суму пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суму пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога на поховання сім'ї померлого, суми витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вказаних пенсій. Наведений перелік відшкодування шкоди при ушкодженні здоров'я являється вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Пунктом 8 статті 36 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, призначаються відповідно до Закону № 1105-XIV.

Статтями 21, 28 Закону № 1105-XIV встановлено, що у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку виплатити особам, які мають на це право, зокрема, пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 33 Закону № 1105-XIV передбачено, що у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання.

Такими непрацездатними особами, зокрема, є жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють.

На день смерті годувальника зазначеним в акті звірки особам не виповнилося 55 років, зокрема:

ОСОБА_2, 1934р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 33 роки;

ОСОБА_3, 1942р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 43 роки;

ОСОБА_4, 1942р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 43 роки;

ОСОБА_5, 1937р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 45 роки;

ОСОБА_6, 1945р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 40 років;

ОСОБА_7, 1963р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 35 років;

ОСОБА_8, 1941р. народження, на момент загибелі чоловіка мала51 рік;

ОСОБА_9, 1973р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 31 рік;

ОСОБА_10, 1940 року народження, на момент загибелі чоловіка мала 45 років;

ОСОБА_11, 1940р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 44 роки;

ОСОБА_12, 1957р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 40 років;

ОСОБА_13, 1945р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 53 роки;

ОСОБА_14, 1941р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 38 років;

ОСОБА_15, 1928р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 49 років;

ОСОБА_1, 1961 року народження, на момент загибелі чоловіка мала 29 років;

ОСОБА_17, 1936р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 32 роки;

ОСОБА_18, 1932р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 38 років;

ОСОБА_19, 1949р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 36 років;

ОСОБА_20, 1957р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 41 роки;

ОСОБА_21, 1961 року народження, на момент загибелі чоловіка мала 43 роки;

ОСОБА_22, 1940р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 28 років;

ОСОБА_23, 1952р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 46 років;

ОСОБА_24, 1931р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 37 років;

ОСОБА_25, 1937р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 42 роки;

ОСОБА_26, 1968р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 40 роки;

ОСОБА_27, 1947р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 46 років;

ОСОБА_28, 1954 року народження, на момент загибелі чоловіка мала 43 роки;

ОСОБА_29, 1955р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 34 роки;

ОСОБА_30, 1948 року народження, на момент загибелі чоловіка мала 37 років;

ОСОБА_31, 1939 року народження, на момент загибелі чоловіка мала 38 років;

ОСОБА_32, 1953р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 39 років;

ОСОБА_33, 1926 року народження, на момент загибелі чоловіка мала 41 рік;

ОСОБА_34, 1936р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 31 рік;

ОСОБА_35, 1926р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 40 років;

ОСОБА_36, 1931р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 41 рік;

ОСОБА_37, 1953р. народження, на момент загибелі чоловіка мала 43 роки.

З огляду на зазначене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості з виплати пенсії цим особам є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо ОСОБА_16 судом встановлено, що на момент загибелі чоловіка ця особа мала 62 роки. Однак, матеріали справи не містять допустимого доказу причинно-наслідкового зв'язку смерті годувальника ОСОБА_16 з профзахворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, яким, в силу вимог п. 2.10 розділу 2 Інструкції про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 15 листопада 2005 року № 606, має бути довідка МСЕК за формою № 168-1/о.

Тобто, позовні вимоги в частині відшкодування пенсійних виплат, здійснених позивачем цієї особі також не підлягають задоволенню.

Слід зазначити, що по цим же особам позивач вже звертався до суду з аналогічними вимогами за період з 01 квітня 2013 року по 31 серпня 2013 року. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року у справі № 805/13386/13-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року, у задоволенні позову було відмовлено.

Тобто, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2014 року у справі № 805/6557/14 за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в м. Димитрові Донецької області про визнання дій неправомірними та стягнення заборгованості з виплати пенсій по втраті годувальника за період 01.01.2014 року по 31.03.2014 року у розмірі 15 761,97 грн. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

О.О.Чебанов