Справа № 813/269/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

09 червня 2015 року № 813/269/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Косів М.Б.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Клапчука Р.Я.

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про повернення коштів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про повернення сплачені ним кошти за закордонні паспорти в сумі 414грн. 30 коп. Також, просив постановити окрему ухвалу, якою довести до відома Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про незаконність стягнення з громадян непередбачених витрат при виготовленні закордонного паспорта.

02.06.2015 р. в судовому засіданні ОСОБА_1 подав заяву про збільшення позовних вимог на суму 1263,30 грн., яка складається з коштів, сплачених ним за закордонні паспорти в сумі 414, 30грн., коштів, сплачених за судовий збір в сумі 249 грн., коштів, сплачених за судовий збір 2 апеляційних скарг в сумі 300 грн., коштів, витрачених на складання і оформлення 5 позовів у сумі 600 грн. Постановити окрему ухвалу, якою довести до відома Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про незаконність стягнення з громадян непередбачених витрат при виготовленні закордонного паспорта. Постановити окрему ухвалу, якою зобов'язати державне казначейство стягнути незаконно одержані кошти за виготовлення закордонних паспортів з Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд розглядати справу не інакше як за позовними вимогами, зазначеними у самій заяві.

Окрім того, позивач пояснив, що при виготовленні закордонного паспорта ним переплачено 212 грн.15коп., у зв'язку з чим просив зобов'язати відповідача повернути йому ці кошти та постановити окремі ухвали.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ставить вимогу про стягнення шкоди та просить в порядку ст.166 КАС України постановити окрему ухвалу. Позовних вимог про вирішення публічно-правового спору позивач не ставить, що ним не заперечувалось у судовому засіданні.

Після з'ясування судом змісту позовних вимог ОСОБА_1 в судовому засіданні представником відповідача було заявлено клопотання про закриття провадження у справі з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 157 та ч. 2 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач в судовому засіданні проти закриття провадження у справі заперечив.

В судовому засіданні судом роз'яснено сторонам положення ст.ст.11, 21, 157, 166 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши питання закриття провадження у справі, заслухавши думку позивача та представника відповідача, суд дійшов висновку про доцільність закриття провадження у даній справі з огляду на наступне.

Суд зазначає, що предмет адміністративної юрисдикції становлять публічно-правові спори, у яких хоча б однією зі сторін є суб'єкт владних повноважень (п. 1 ст. 3 КАС України), тобто обов'язковою стороною у таких спорах має бути представник публічної влади (орган державної влади, орган місцевого самоврядування тощо). При цьому юрисдикція адміністративних судів охоплює всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення (ч. 2 ст. 4 КАС України). Йдеться про публічно-правові спори саме за участю суб'єктів владних повноважень.

Однією з обов'язкових ознак справи адміністративної юрисдикції є наявність публічного-правового спору між сторонами. Також суд вважає за доцільне відмітити, що характерними ознаками такого спору є право на захист публічних прав фізичних та юридичних осіб як від дій, рішень суб'єктів владних повноважень, що явно суперечать нормам законодавства, так і від дій, вчинених владними органами на власний розсуд та які створюють перешкоди на реалізацію прав і свобод громадян.

Відповідно до ст.ст. 55, 124 Конституції України, кожен має право на звернення до суду, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Однак, звернення до суду має відбуватися відповідно до предметної компетенції судів, визначеної процесуальними законами.

Статтею 17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1, предметом заявленого ним позову є стягнення з Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області матеріальної шкоди в розмірі 414,30 грн. Однак, поряд з цим позовних вимог про вирішення публічно-правового спору позивач не ставить, що ним не заперечувалось у судовому засіданні.

Виходячи з вищенаведеного, суд зазначає, що не є публічно-правовим спір за участю суб'єкта владних повноважень, публічного права, з одного боку, та суб'єкта приватного права, фізичної особи, коли мова йде лише про захист майнового права. В даному випадку існує спір про право цивільне, хоча однією зі сторін у ньому і виступає особа публічного права, але спірні правовідносини врегульовані лише нормами цивільного права. У спірних правовідносинах у цьому випадку реалізується не публічний, а приватний інтерес.

А відтак, в силу припису ч. 2 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про відшкодування матеріальної шкоди, підлягають вирішенню судами в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Чинним законодавством врегульовано порядок вирішення даної категорії справ шляхом подачі позову в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Аналізуючи вказані норми чинного законодавства, враховуючи зміст наявних позовних вимог, в яких позивач не просить визнати певні дії чи бездіяльність відповідача, як суб'єкта владних повноважень, протиправними, відсутність фактично та юридично публічно-правового спору, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а провадження в даній справі підлягає до закриття.

За таких обставин, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суд роз'яснює позивачу, що відповідно ч. 3 ст. 157 КАС України він має право звернутися до суду з даним позовом у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про повернення коштів.

Роз'яснити позивачу його право на звернення із вказаним позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили в строк та в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський

Повний текст ухвали виготовлений 11.06.2015