Справа № 821/4939/14
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/4939/14

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусика А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційні скарги ОСОБА_2 та відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні та відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні про визнання дій протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовними вимогами до управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні (далі УПФУ) та відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні (далі ВДВС) та просить захистити порушені права шляхом визнання протиправними дій УПФУ щодо передачі вимоги про сплату боргу від 08 травня 2014 року на примусове виконання до ВДВС та скасувати постанови ВДВС про відкриття виконавчого провадження від 26 травня 2014 року, про стягнення з боржника виконавчого збору від 02 червня 2014 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 02 червня 2014 року, утримання боргу з доходів боржника від 06 листопада 2014 року з виконавчого провадження №43424271.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Суд скасував постанови державного виконавця ВДВС про відкриття виконавчого провадження від 26 травня 2014 року, про стягнення з боржника виконавчого збору від 02 червня 2014 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 02 червня 2014 року, утримання боргу з доходів боржника від 06 листопада 2014 року з виконавчого провадження ВП № 43424271. В решті позову було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Не погоджуючись з постановою суду ВДВС подав апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ВДВС підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 березня 2011 року УПФУ сформована позивачу вимога про сплату боргу зі страхових внесків №Ф-107 на суму 1738,80 грн..

Позивач скористалась правом на її оскарження у судовому порядку. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 27 травня 2011 року (справа № 2а-1945/11/2170) у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 про захист порушених прав шляхом скасування вимоги відмовлено повністю. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2011 року рішення суду першої інстанції залишено в силі.

26 травня 2014 року постановою державного виконавця ВДВС відкрито виконавче провадження (ВП № 43424271) з виконання вимоги №Ф-107 від 22 березня 2011 року, виданої 08 травня 2014 року, у якій боржнику визначено строк для добровільного виконання - 7 днів.

02 червня 2014 року ВДВС винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 173,88 грн. та постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 65,00 грн.

06 листопада 2014 року ВДВС винесено постанову про утримання боргу з доходів боржника.

Вважаючи передачу пенсійним органом ВДВС вимоги на примусове виконання та винесення відповідних постанов внаслідок цього неправомірними, ОСОБА_2 звернулась з позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що УПФУ при пред'явленні виконавчого документа на виконання до ВДВС діяло у порядку та у спосіб, визначені чинним законодавством. Також, судом було зазначено, що ВДВС у порушення визначених законом вимог не повідомлено належним чином позивача про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, чим позбавлено права на добровільне виконання виконавчого документу, що призвело до збільшення її видатків за рахунок сплати виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Положеннями ч.3, 4 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон) територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби.

Вимога про сплату недоїмки або рішення суду про стягнення недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Частиною 15 ст.106 Закону визначено, що строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Таким чином, з огляду на наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції з приводу того, що при пред'явленні виконавчого документа на виконання до ВДВС УПФУ діяло у порядку та у спосіб, визначені чинним законодавством, є правильним, таким, що узгоджується з положеннями Закону та ґрунтується на всебічно досліджених матеріалах справи.

Стосовно решти позовних вимог колегія суддів зазначає, що частинами 5 та 6 ст.25 Закону копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Так, з матеріалів справи, зокрема, самої постанови, вбачається, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 26 травня 2014 року була отримана позивачем лише 14 грудня 2014 року, тобто, після того, як були винесені інші спірні постанови державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору від 02 червня 2014 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 02 червня 2014 року, утримання боргу з доходів боржника від 06 листопада 2014 року, що фактично унеможливило добровільне виконання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також, судом першої інстанції зазначено, що на вимогу суду ВДВС не надано у відповідності до вимог ч.1 ст.31 Закону доказів надіслання позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії постанови про відкриття виконавчого провадження та доказів надіслання простою кореспонденцією інших оскаржуваних постанов (супровідні листи, витяг з журналу реєстрації простої поштової кореспонденції, реєстр поштових відправлень, розписка про вручення постанов). Зазначених доказів не було надано ВДВС і під час подання апеляційної скарги суду апеляційної інстанції.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про неправомірність оскаржуваних постанов ВДВС про стягнення з боржника виконавчого збору від 02 червня 2014 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 02 червня 2014 року, утримання боргу з доходів боржника від 06 листопада 2014 року.

В той же час, колегія зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 26 травня 2014 року є обґрунтованою, винесеною з дотриманням положень Закону України "Про виконавче провадження", з урахуванням правомірності пред'явлення УПФУ виконавчого документа на виконання до ВДВС, а не дотримання працівником виконавчої служби обов'язку по направленню сторонам (боржнику) виконавчого провадження копії постанови про відкриття виконавчого провадження на думку суду не є підставою для визнання самої постанови про відкриття виконавчого провадження протиправною.

Отже, враховуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухвалені постанови припустився часткових порушень норм матеріального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, в зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з постановленням по справі нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні - задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні та відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні про визнання дій протиправними та скасування постанов - задовольнити частково.

Скасувати постанови державного виконавця ВДВС про стягнення з боржника виконавчого збору від 02 червня 2014 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 02 червня 2014 року, утримання боргу з доходів боржника від 06 листопада 2014 року з виконавчого провадження ВП № 43424271.

В решті позову - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.А. Шевчук