Справа № 681/261/15-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 681/261/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Боб'як Б.В.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

09 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Полонська районна рада, Державна інспекція сільського господарства в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Полонського районного суду Хмельницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Полонська районна рада, Державна інспекція сільського господарства в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити перерахунок пенсії.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка після смерті батька з 05 вересня 2010 року отримує пенсію по втраті годувальника в розмірі 70 відсотків від сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Вказану пенсію призначено відповідно до Закону України "Про державну службу". 06 лютого 2015 року позивачка звернулася до управління Пенсійного Фонду України в Полонському районі Хмельницької області із заявою про здійснення перерахунку її пенсії з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексацій заробітної плати та десяти окладів при виході на пенсію відповідно до довідки№06-26/19 від 16 січня 2015 року, виданої Полонською районною радою та №8-114 від 20 січня 2015 року, виданою Державною інспекцією сільського господарства в Хмельницькій області.

Листом від 18 лютого 2015 року управління Пенсійного Фонду України в Полонському районі Хмельницької області відмовило у проведенні перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що такі виплати, як матеріальна допомога на оздоровлення не передбачені частиною 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу", як складові заробітної плати державного службовця. Крім того зазначено, що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, десять окладів при виході на пенсію, індексація заробітної плати не передбачена ст.33 Закону України "Про державну службу" як складова зарплати державного службовця тому зазначені виплати не враховуються для обчислення пенсії державному службовцю.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відмова управління Пенсійного Фонду України в Полонському районі Хмельницької області про проведення перерахунок пенсії ОСОБА_2 являється протиправною та необґрунтованою. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою ст. 33 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно до ст. 41 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З довідки Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області видно, що за період з 01 січня 2008 року по 30 листопада 2009 року та з довідки Полонської районної ради, що за період з 23 листопада 2009 року по 01 вересня 2010 року, батькові позивачки ОСОБА_3 нараховано інші виплати. На вказані виплати, включені в довідки, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З огляду на встановлені обставини та правові положення у справі доведено, що на суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, десять окладів при виході на пенсію батька позивачки нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Тому колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що зазначені виплати включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Щодо позовних вимог про те, щоб зобов'язати УПФ здійснити перерахунок пенсії виходячи з розрахунку 70% заробітної плати, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що доказів про те, що УПФ не буде здійснювати виплату перерахованої пенсії в подальшому із вказаного розміру судом першої інстанції а також і судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому така позовна вимога являється не обґрунтованою.

Вимога позову звернути до негайного виконання суму платежу за один місяць не підлягає до задоволення, тому що відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови про присудження виплати пенсій, а пенсію позивачці вже призначено. Законом не передбачено звернення до негайного виконання різницю між призначеним розміром пенсії та розміром після її перерахунку.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В.

Курко О. П.