Справа № 344/11608/14-а,2-а/344/48/15
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 р. Справа № 876/2816/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська Будівельна компанія» на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2015 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська Будівельна компанія» до Івано-Франківської міської ради про визнання незаконною бездіяльність та зобов'язання розглянути питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

04.08.2014 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська Будівельна компанія» звернулося до суду з позовом до Івано-Франківської міської ради зайнятості, в якому просить визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо не затвердження, у встановлені законом строки, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Мельничука, 16-6 в м. Івано-Франківську для будівництва навчального корпусу; зобов'язати відповідача розглянути питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Мельничука, 16-6 в м. Івано- Франківську для будівництва навчального корпусу та прийняти рішення про його затвердження.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2015 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська Будівельна компанія» до Івано-Франківської міської ради про визнання незаконною бездіяльність та зобов'язання розглянути питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивача повторно не забезпечив явки уповноваженого представника у судове засідання без повідомлення про причини неприбуття та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Разом з тим, суд першої інстанції посилається на те, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права, Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська Будівельна компанія» оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2015 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що позивач не отримав судової повідстки про виклик в суд, а тому не був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Апелянт посилається на те, що суд, у випадку відстуності відомостей про повідомлення позивача, повинен був повторно надіслати повістку позивачу та/або його представнику.

Також зазначає, що сторони вже надали суду пояснення у справі, судовий розгляд був закінчений, справа була відкладена на 12.12.2014р. та 26.02.2015р. на стадії судових дебатів.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з правил, встановлених ч.3 ст.128 КАС України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічне положення закріплено також у п.4 ч.1 ст.155 КАС України, яким передбачено, що позов підлягає залишенню без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Отже, істотною умовою для ухвалення процесуального рішення про залишення позовної заяви без розгляду є повторне неприбуття, належним чином повідомленого позивача у судове засідання без поважних причин.

Неприбуття в судове засідання позивача належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, є повторним, коли ні позивач, ні його представник вдруге не прибули на розгляд справи, і в суду є достовірні дані (докази) про те, що обидва рази позивача належним чином повідомлено, а також сторонами не було заявлено підставне клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд такої без їх участі.

Згідно оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська Будівельна компанія» залишено без розгляду у зв'язку із неявкою представника позивача у судове засідання призначені на 12.12.2014р. та 26.02.2015р.

Пунктом 116 Постанови Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009р. «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» передбачено, що у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином (ч.11 ст.35 КАС України).

Аналізуючи матеріалів справи: поштове відправлення з повідомленням про вручення, в якому надсилалась повістка про судове засідання 26.02.2015 р. та яке повернулось до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 52), висновки суду першої інстанції про належне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи є необґрунтовані, оскільки в силу приписів п.116 вищезгаданих Правил суд не врахував, що судова повістка повернута суду з підстав «за закінченням терміну зберігання», а не з підстав відмови позивача чи іншої уповноваженої позивачем особи, від її вручення, чи з підстав тимчасової відсутності позивача за вказаною в позовній заяві адресою, та не може слугувати підтвердженням вручення повістки належним чином, що є наслідком вважати неявку позивача в судове засідання за таких обставин поважною.

Таким чином, з аналізу вказаних норм та обставин справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в даному випадку немає повторності неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, у справі Delcourt v. Belgium суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet v. France суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, залишивши позовну заяву без розгляду, позбавив позивача можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушивши його право на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, що гарантовано ст. 6 КАС України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, п.3 ч.1 ст.199, ст.ст. 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська Будівельна компанія» задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2015 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №344/11608/14-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська Будівельна компанія» до Івано-Франківської міської ради про визнання незаконною бездіяльність та зобов'язання розглянути питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник