Справа № 806/3097/14
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
УХВАЛА

іменем України

"09" червня 2015 р. Справа № 806/3097/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бондарчука І.Ф.

суддів: Франовської К.С.

Хаюка С.М.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "02" квітня 2015 р. у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправними та скасування вимог,рішень про застосування штрафних санкцій,податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року позивач звернувся з позовом в якому , з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати нечинними та скасувати вимоги Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-176-17 від 02 червня 2014 р., № Ф- від 20.06.2014 р., рішення № від 20.06.2014р. про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску; рішення № від 20.06.2014р. про застосування штрафних санкцій за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок; податкове повідомлення-рішення № від 20.06.2014р., податкове повідомлення-рішення № від 20.06.2014р. в частині 4000 грн. за основним платежем та 1000 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спірні рішення є неправомірними та підлягають скасуванню, оскільки ним у перевіряємому періоді правомірно сформовано склад валових витрат та визначено суму податку на доходи фізичних осіб з якої сплачено єдиний соціальний внесок. Зазначив, що у звітності з податку на додану вартість за серпень 2013 року відображено суму ПДВ в розмірі 4000 грн. по контрагенту ТОВ "Будівельна корпорація "СТМ".

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року позов задоволено.

Визнано нечинною та скасовано вимогу Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про сплату недоїмки №Ф-176-17 від 02.06.2014 року.

Визнано нечинною та скасовано вимогу Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про сплату недоїмки №Ф- від 20.06.2014 року.

Визнано нечинним та скасовано рішення Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 20.06.2014 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Визнано нечинним та скасовано рішення Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 20.06.2014 року про застосування штрафних санкцій за неналежне ведення бухгалтерської документації на підставі якої нараховується єдиний внесок.

Визнано нечинним та скасовано податкове повідомлення - рішення Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 20.06.2014 року.

Визнано нечинним та скасовано податкове повідомлення - рішення Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 20.06.2014 року в частині суми 4000 грн. за основним платежем та 1000 грн. за штрафними санкціями.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що будь-яких беззаперечних та достатніх доказів, які б могли свідчити про недобросовісність позивача при формуванні сум валових витрат та сум податкового кредиту відповідачем - суб'єктом владних повноважень, суду не надано.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Встановлено, що відповідачем проведено виїзну документальну планову перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт від 02 червня 2014 року №211/1707/НОМЕР_2.

На підставі акту, контролюючим органом винесено наступні рішення:

- вимога від 02 червня 2014 року № Ф-176/17, якою позивачу визначено заборгованість зі сплати недоїмки єдиного внеску в сумі 61839, 38 грн.;

- вимога від 20 червня 2014 року № Ф-, якою позивачу визначено заборгованість зі сплати недоїмки єдиного внеску в сумі 283,38 грн.;

- рішення від 20 червня 2014 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нараховано єдиного внеску, яким до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 8756,44 грн.;

- рішення від 20 червня 2014 року № про застосування штрафних санкцій за неналежне ведення бухгалтерської документації, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 136,00 грн.;

- податкове повідомлення - рішення від 20 червня 2014 року №, у зв'язку з чим позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 7570,50 грн., а саме: основний платіж 6014,00 грн. та 1503,50 грн. штрафні санкції.;

- податкове повідомленням - рішенням від 20 червня 2014 року № у зв'язку з чим позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 3801,91 грн., а саме: за основним платежем 3041,53 грн. та 760,38 грн. штрафні санкції.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Так, підставою для винесення податкового повідомлення - рішення від 20 червня 2014 року № слугували висновки акту перевірки, що перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку 5 до податкової декларації, встановлено порушення пп. 138.2., ст.138 ПКУ, ФОП ОСОБА_3, віднесено до складу валових витрат, витрати на придбання послуг, які не підтверджені документально, внаслідок чого перевіряючі прийшли до висновку про завищення позивачем валових витрат всього в сумі 19460,15 грн.

Судом першої інстанції встановлено встановлено, що:

- три накладні були прийняті та враховані під час розгляду заперечень на акт перевірки на загальну суму 5000 грн., а саме: №17 від 05.03.2013 року на суму - 1000 грн., № 17 від 28.03.2013 на суму - 2000 грн., №29 від 28.04.2012 року - 2000 грн.

- накладна № 41 від 23.01.2011 року знаходиться у судовій справі №0670/4111/12. Дана обставина підтверджується актом приймання - передачі від 03.09.2013 року та доведена до відома контролюючого органу в письмових запереченнях на акт перевірки.;

- накладні №23 від 30.11.2012 року, №51 від 26.07.2012 року, №17 від 30.09.2013 року не прийняті податковим органом у зв'язку з тим, що в книзі обліку доходів та витрат я. 10 вказані інші суми ніж у накладних, однак судом першої інстанції вірно зазначено, що вказані доводи контролюючого органу є безпідставними, оскільки невірне відображення сум у Книзі ф.10 може бути підставою лише для відповідальності передбаченої законом за неправильне ведення такої книги. Крім того, загальна сума, зазначена по цим накладним в Книзі ф.10 є меншою, ніж зазначено у накладних.

- накладні №10 від 31.08.2012 року, №18 від 04.07.2012 року, №10 від 31.08.2012 року, №10 від 29.05.2013 року, №24 від 29.11.2013 року, №22 від 25.12.2013 року, №13 від 31.01.2013 року знаходяться в матеріалах справи, а факт оплати за вказаними накладними підтверджується банківськими виписками.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що витрати позивача в спірному періоді підтверджені належними доказами, а тому податкове повідомлення - рішення від 20 червня 2014 року № є неправомірним та підлягає скасуванню.

Що стосується вимоги від 20 червня 2014 року №Ф-, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки підприємцем у спірному періоді правомірно сформовано склад валових витрат та визначено суми ПДФО (податкове повідомлення - рішення від 20 червня 2014 року №), а тому вимога від 20 червня 2014 року №Ф- є неправомірною та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги від 02 червня 2014 року № Ф-176/17 та рішень від 20 червня 2014 року № та №, колегія суддів зазначає наступне.

У вимозі від 02 червня 2014 року № Ф-176/17 суми недоїмки було визначено згідно акту перевірки від 17.05.2012 року №212/1701/НОМЕР_2, однак внаслідок арифметичної помилки суму вказано невірно, з чим погодився представник відповідача.

В акті перевірки зазначено, що в порушення п.1 ч. 2 ст. 6, п.2 ч.1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" ФОП ОСОБА_3 занижено показники чистого доходу на який нараховується єдиний внесок в сумі 178211,35 грн.

Встановлено, що за період діяльності з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року повноту та нарахування чистого доходу було перевірено Овруцькою МДПІ, що відображено в акті перевірки від 17.05.2012 року №212/1701/НОМЕР_2.

За результатами перевірки встановлено завищення ФОП ОСОБА_3 валових витрат та заниження валових доходів за 2011 рік, в результаті чого встановлено заниження показників чистого доходу на 248954,83 грн. в т.ч. за період з 01.01.2011 року - 31.03.2011 року - в сумі 53268,40 грн. за період з 01.04.2011 року по 31.12.2011 року в сумі 195686,43 грн.

На підставі вказаного акту перевірки від 17.05.2012 року №212/1701/НОМЕР_2 податковим органом 07 червня 2012 року винесено, зокрема, податкове повідомлення - рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 63580,18 грн., у тому числі за основним платежем - 50856,14 грн. та 12714,04 грн. штрафних (фінансових) санкцій, яке оскаржувалось позивачем у судовому порядку (справа №0670/4011/12).

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 07.06.2012 року №. Вказане рішення набрало законної сили.

Відповідно до ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене та з урахуванням судового рішення по справі №0670/4011/12, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем у періоді з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року правомірно визначено показник чистого доходу на який нараховується єдиний внесок, а тому вимога від 02 червня 2014 року № Ф-176/17 та рішення від 20 червня 2014 року № та № є неправомірними та підлягають скасуванню.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 20 червня 2014 року №, слід зазначити наступне.

В акті перевірки зазначено, що на порушення п. 187.1 ст. 187, п. 185.1 ст. 185 ПК України, ФОП ОСОБА_3 у серпні 2013 року до бази оподаткування не включено податок на додану вартість в сумі 4000 грн., які були включені до валового доходу за 2013 рік та відображені в. ф. 10 Книзі обліку доходів і витрат, реалізація товарів (попередня оплата за будівельні матеріали (дошку) отримана від ТОВ "Будівельна корпорація "СТМ" згідно платіжного доручення №350 від 29.08.2013 року та податкової накладної №17 від 29.08.2013 року в результаті чого занижено податкове зобов'язання по ПДВ за серпень 2013 року в сумі 4000 грн.

Встановлено, що позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію за серпень 2013 року та додаток №5 Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів.

Зі змісту зазначеної звітності встановлено, що сума ПДВ в розмірі 4000 грн. відображена по контрагенту ТОВ "Будівельна корпорація "СТМ".

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем задекларовано в серпні 2013 року податок на додану вартість в сумі 4000 грн., а тому податкове повідомлення - рішення від 20 червня 2014 року № є неправомірним та підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував Законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду без змін.

За таких обставин, доводи, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи, а висновок суду першої інстанції є таким, що ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "02" квітня 2015 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Ф.Бондарчук

судді: К.С. Франовська

С.М.Хаюк

Повний текст cудового рішення виготовлено "09" червня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 с. Поліське,Овруцький район, Житомирська область,11133

3- відповідачу: Овруцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області вул.Сабурова,1/20,м.Овруч,Житомирська область,11102

4 - представник позивача ОСОБА_4 АДРЕСА_1 - ,