Справа № 0870/799/12
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року м. Київ К/800/65495/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Обласної медико-соціальної експертної комісії № 3 Управління охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2013 року,

встановив:

В січні 2012 року ОСОБА_4 пред'явив позов до Обласної медико-соціальної експертної комісії № 3 Управління охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації (далі - обласна МСЕК) про зобов'язання внести виправлення до акта огляду МСЕК від 15.11.2011 р. серії АД № 140830, а саме: в розділі причина захворювання замість "захворювання отримано в період проходження військової служби" зазначити: "захворювання отримано в період проходження військової служби пов'язане з виконанням обов'язків військової служби", зобов'язання видати виписку з акта огляду МСЕК і довідку до акта огляду МСЕК з внесеними відповідними виправленнями.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове - про задоволення позову. Зазначає, що факт отримання ним захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби, підтверджується свідоцтвом про хворобу і випискою з історії хвороби, які залишені судами без уваги. Крім того, обласна МСЕК неправомірно встановила йому III групу інвалідності, хоча, на думку позивача, мала встановити II групу.

В запереченні на касаційну скаргу обласна МСЕК просить залишити без змін судові рішення, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.

11 березня 2015 року позивач подав заяву про залишення справи за його позовом без розгляду. Проте дана заява задоволенню не підлягає, оскільки Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено залишення адміністративної справи без розгляду на стадії касаційного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що згідно з випискою із акта огляду МСЕК від 15.11.2011 р. серії АД № 140830 і довідкою до цього акта ОСОБА_4 безстроково встановлено III групу інвалідності із зазначенням причини інвалідності - захворювання, отримане в період проходження військової служби.

Посилаючись на те, що у свідоцтві про хворобу від 25.12.1985 р. № 429 і у виписці з історії хвороби від 03.08.1988 р. № 358 вказано, що захворювання отримано ним в період проходження військової служби і пов'язане з виконанням обов'язків військової служби, а неправильне формулювання причини інвалідності позбавляє його пільг для інвалідів війни, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" медико-соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров'я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров'я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

Статтею 3 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що інвалідність як міра втрати здоров'я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи Міністерства охорони здоров'я України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. № 1317 затверджено Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Відповідно до пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії, з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров'я при Міністерстві охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (пункт 17 Положення про медико-соціальну експертизу).

Згідно з пунктом 19 Положення про медико-соціальну експертизу комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

За змістом пункту 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності причинами інвалідності військовослужбовців, серед іншого, є: поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби, та захворювання, одержані в період проходження військової служби.

Як правильно відзначили суди попередніх інстанцій, у свідоцтві про хворобу позивача від 25.12.1985 р. № 429 одночасно вказано дві обставини, які можуть бути самостійними причинами настання інвалідності, і саме до повноважень МСЕК, до складу якої входять відповідні фахівці і медичні працівники, належить визначення однієї з них за наслідками повного медичного обстеження і вивчення медичних документів.

З огляду на встановлені обставини справи суди дійшли обґрунтованого висновку про дотримання відповідачем процедури медичного огляду і встановлення причини захворювання позивача, яка не суперечить поданій комісії медичній документації.

При цьому окружний суд дійшов мотивованого висновку про безпідставність позовних вимог, зважаючи також на те, що чинним законодавством не передбачено можливості внесення виправлень в акт огляду МСЕК, які не відповідають прийнятому комісією рішенню.

Посилання позивача у касаційній скарзі на неправомірне встановлення йому III групи інвалідності і вимоги про визнання його інвалідом II групи судом касаційної інстанції не розглядаються, оскільки такі вимоги не були заявлені позивачем у суді першої інстанції (частина третя статті 220 КАС України).

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.