Справа № 34706/09
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2010-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2010 р. справа № 2а-6146/09/1170

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Католікяна М.О. Мірошниченка М.В.

при секретарі судового засідання: Коршунові Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

«Сучасний Дизайн Плюс»,

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду

від 02.09.2009р.

у справі № 2а-6146/09/1170

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

«Сучасний Дизайн Плюс»,

вул. Волкова, 13-В, м. Кіровоград, 25028;

до відповідача Державної податкової інспекції у місті Кіровограді,

вул. Глінки, 2, м. Кіровоград, 25009;

про скасування акта, -

встановили: Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний Дизайн Плюс»подано позов до Державної податкової інспекції у місті Кіровограді про скасування Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 13.05.2009р.

Кіровоградський окружний адміністративний суд (суддя Сагун А.В.) своєю постановою від 02.09.2009р. у позові відмовив.

Постанова суду мотивована тим, що фінансові санкції є наслідком порушення касової дисципліни, порядок дотримання якої встановлений Національним банком України; на підставі абзацу третього пункту 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»від 12 червня 1995 року N 436/95. Порушень чинного законодавства, які б приводили до висновку про недійсність актів, неправомірність дій осіб, які проводили перевірку, судом не встановлено.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Дизайн Плюс», Позивач, вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на приписи статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу Україні»від 4 грудня 1990 року N 509-XII право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Суд не надав належної оцінки самому направленню на перевірку № 0381 від 21 квітня 2009 року, в якому від руки та на місці проведення перевірки, тобто, в приміщенні Товариства, було вписано назву субєкта господарювання, який підлягав перевірці.

Крім того, співробітники ДПІ здійснили закупівлю товару за власні кошти, що є порушенням приписів Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність»від 18 лютого 1992 року N 2135-XII.

В засіданні представник Товариства вказував на те, що застосування Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»від 12 червня 1995 року N 436/95 має формальний підхід, так як даним Указом встановлені санкції не за порушення порядку оприбуткування готівки, а за не оприбуткування готівки.

Викладене в акті перевірки не відповідає дійсності, оскільки вказана сума була оприбуткована, що підтверджується КОРО, Z-звітом за 21.04.2009р., квитанцією № 82 від 21.04.2009р., довідкою Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк»про внесення 21.04.2009р. торгівельної виручки в сумі 28.800,00 грн. Вказані вжиті заходи є свідченням того, що готівкові кошти оприбутковані у розумінні пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637 і їх рух відображено у фіскальній памяті РРО.

Просить постанову окружного адміністративного суду скасувати та ухвалити нове рішення. Позов задовольнити.

ДПІ у місті Кіровограді, Відповідач, скаргу не оспорив. Заперечень на апеляційну скаргу не надіслав. Процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні не скористався. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Судовий розгляд адміністративної справи здійснювався з повним фіксуванням судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Сутність спору: 22.04.2009р. уповноваженими фахівцями держподаткінспекції проведено перевірку господарської одиниці складу-магазину, розташованого за адресою вулиця Волкова, 13-В в місті Кіровограді, що належить субєкту підприємницької діяльності Товариству з обмеженою відповідальністю «Сучасний Дизайн Плюс», щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу.

В акті перевірки вчинено запис про порушення Товариством пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637, - в книзі обліку розрахункових операцій № /3 від 20.12.2007р. не здійснено облік готівкових коштів на підставі фіскального звітного чеку реєстратора розрахункових операцій № 885 від 21.04.2009р. на загальну суму 30.169,64 грн.

За результатами перевірки керівником контролюючого органу 13.05.2009р. прийнято Рішення про застосування штрафи (фінансових) санкцій № НОМЕР_1.

Відповідно до пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637, на підставі абзацу третього статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»від 12 червня 1995 року N 436/95, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Дизайн Плюс» застосовано штрафні (фінансові) санкції у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми 150.848,20 грн.

Скасування Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій було предметом судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесені оскарженого рішення, виходить з наступного.

В ході проведеної перевірки фахівцями контролюючого органу встановлено наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків; підклеювання фіскального звітного чеку на відповідній сторінці книги ОРО; але не виконання запису у розділі 2 книги ОРО за таким фіскальним звітним чеком.

З огляду на це фахівці контролюючого органу дійшли висновку про не здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскального звітного чеку РРО.

Як наслідок, застосовано фінансові санкцій у пятикратному розмірі на підставі абзацу третього статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року N 436/95.

Наведене видається колегії суддів помилковим в силу наступного.

Так, згідно з пунктом 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Водночас, Порядок реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затверджений наказом Державної податкової адміністрації України від 1 грудня 2000 року N 614, передбачає:

наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО;

підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО;

щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків <…>

Підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО (при цьому, отримана готівка інкасована), але не забезпечення окремих записів про рух готівки в розділі 2 книги ОРО за окремими фіскальними звітними чеками, є ні чим іншим, як порушенням встановленого порядку використання книги ОРО.

Застосування ж фінансових санкцій на підставі абзацу третього статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»від 12 червня 1995 року N 436/95 слід визнати помилковим.

Х-звітом денним за 21.04.2009р. підтверджено, що сума виручки склала 30.169,64 грн.

Вказана сума була оприбуткована, що підтверджується КОРО, Z-звітом за 21.04.2009р., квитанцією № 82 від 21.04.2009р.

Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»було видано довідку про внесення 21.04.2009р. торгівельної виручки в сумі 28.800,00 грн.

Вказані вжиті заходи є свідченням того, що готівкові кошти оприбутковані у розумінні пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637, і їх рух відображено у фіскальній памяті РРО.

Таким чином, письмові докази підтверджують, що не оприбуткованої суми у Товариства не було.

Факту не проведення готівки через РРО відповідачем не встановлено, а відсутність самого лише запису в книзі РРО у відповідних графах не є доказом того, що готівкові кошти не оприбутковувались.

Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

В той же час, доводи заявника апеляційної скарги про порушення порядку проведення перевірки не заслуговують на увагу.

У відповідності з частиною сьомою статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 4 грудня 1990 року N 509-XII, в редакції Закону від 24 грудня 1993 року N 3813-XII, перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" вважаються позаплановими перевірками.

Нормами вищезазначеного Закону не встановлено обовязку органу податкової служби надіслання не пізніше ніж за десять днів до дня проведення перевірки письмового повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Слід зазначити, що наведені вище норми усувають безпідставне втручання посадових осіб державного органу у підприємницьку діяльність. За відсутності уповноваження на це в принципі.

І згідно з частиною 2 статті 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 4 грудня 1990 року N 509-XII, в редакції Закону від 24 грудня 1993 року N 3813-XII, ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, було б підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової перевірки.

Суд не приймає також посилання Позивача на те, що фахівцями контролюючого органу було здійснено контрольну закупівлю товару, що не відноситься до компетенції ДПІ.

В даному випадку відбулась перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу.

Специфіка виявлення порушень Закону (265/95-ВР) врегульована Методичними рекомендаціями (ДСК), передбачає проведення саме закупівлі товару в ході проведення відповідної перевірки. В іншому випадку такі порушення взагалі виявлені бути не можуть.

За обставин, наведених вище, заявник апеляційної скарги помилково наполягає на порушенні приписів Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність»від 18 лютого 1992 року N 2135-XII.

Керуючись ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Дизайн Плюс»задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.09.2009р. у справі № 2а-6146/09/1170 скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Дизайн Плюс»задовольнити.

Скасувати Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 13.05.2009р.

Рішення суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: М.О. Католікян

Суддя: М.В. Мірошниченко