Справа № 815/1187/15
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/1187/15

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про визнання неправомірними дій та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області (далі ВДВС) про визнання неправомірними дій відповідача в частині самовільної зміни способу і порядку виконання вимоги №Ф-821 від 08 липня 2014 року, виданої ДПІ у Біляївському районі ГУ Міндоходів в Одеській області, та внесення до постанови від 17 жовтня 2014 року про відкриття виконавчого провадження №45124572 невірної резолютивної частини рішення; скасування постанови від 17 жовтня 2014 року про відкриття виконавчого провадження №45124572 по примусовому виконанню вимоги №Ф-821 від 08 липня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави в особі ДПІ у Біляївському районі ГУ Міндоходів в Одеській області заборгованості у розмірі 1837,27 грн., так як в ній зазначений невірний порядок виконання рішення ДПІ.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ 08 липня 2014 року за №Ф-821 винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки), якою відповідно до ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та на підставі картки особового рахунку платника ДПІ вимагає сплатити позивача суму недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 1837,27 грн..

У зв`язку з несплатою боржником суми недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 1837,27 грн. на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08 липня 2014 року №Ф-821, яка набрала чинності 02 серпня 2014 року, ДПІ 14 жовтня 2014 року звернулась до начальника ВДВС із заявою про примусове виконання вимоги від 14 жовтня 2014 року за вих. № 12502/9/25-16.

За вищевказаною заявою ДПІ державним виконавцем ВДВС Ковальовим С.В. винесено постанову ВП №45124572 від 17 жовтня 2014 року про відкриття виконавчого провадження, якою на підставі ст.ст.17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження" відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги № Ф-821 від 08 липня 2014 року, виданої ДПІ про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави в особі ДПІ заборгованості у розмірі 1837,27 грн..

Не погоджуючись із даною постановою та діями відповідача щодо її винесення в частині самовільної зміни державним виконавцем, на думку позивача, способу і порядку виконання вимоги ДПІ № Ф-821 від 08 липня 2014 року та внесення до постанови від 17 жовтня 2014 року про відкриття виконавчого провадження невірної резолютивної частини рішення ОСОБА_2 звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Вирішуючи справу та відмовляючи в задоволенні вимог, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець відділу ДВС, при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №45124572 від 17 жовтня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави в особі ДПІ заборгованості у розмірі 1837,27 грн. на підставі вимоги №Ф-821 від 08 липня 2014 року, діяв відповідно до норм чинного законодавства України, в межах та на підставі наданих йому законом повноважень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, проте, вважає за необхідне зазначити наступне.

Матеріали справи містять постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2014 року по справі №815/6054/14-а, яка ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року залишена без змін.

Так, в мотивувальній частині постанови Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2014 року визначено, що суд не приймає до уваги посилання позивача як на підставу неправомірності дій відповідача та протиправності винесення оскаржуваної постанови на те, що згідно вимоги ДПІ про сплату боргу (недоїмки) №Ф-821 від нього вимагалось сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску, однак згідно оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №45124572 державний виконавець на свій власний розсуд зазначив у ній про стягнення з позивача, як з боржника, на користь держави в особі ДПІ заборгованості у розмірі 1837,27 грн..

Таким чином, суд, враховуючи вимоги ст.17 та 18 Закону України "Про виконавче провадження" вважав, що державним виконавцем в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вимоги № Ф-821, виданої ДПІ правомірно зазначено про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави в особі ДПІ заборгованості у розмірі 1837,27 грн..

Крім того, Одеським окружним адміністративним судом в постанові від 12 грудня 2014 року зазначено, що відповідачем правомірно, у відповідності до вимог ст.17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження" відкрито виконавче провадження ВП №45124572 та винесено оскаржувану постанову про відкриття провадження від 17 жовтня 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, враховуючи все вищенаведене та приймаючи до уваги наявність встановленого судовим рішенням факту, що має преюдиційне значення та не потребує доказування стосовно правомірності зазначення державним виконавцем ВДВС в постанові про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вимоги № Ф-821 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави в особі ДПІ заборгованості у розмірі 1837,27 грн. та правомірності відкриття виконавчого провадження ВП №45124572 і винесення оскаржуваної постанови про відкриття провадження, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2.

Додатково колегія суддів зазначає, що під час провадження в суді першої інстанції відповідачем було заявлено клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.157 КАС України, з огляду на те, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2014 року по справі № 815/6054/14-а відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до ВДВС.

Проте, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року у задоволенні клопотання про закриття провадження по даній адміністративній справі було відмовлено, в зв'язку з тим, що предмет спору є дійсно той же самий у вже вирішеній справі № 815/6054/14-а та даній справі, проте, позивач звернувся з новою підставою для визнання протиправними дій та скасування постанови, а саме - самовільна зміна відповідачем способу і порядку виконання вимоги № Ф-821 від 08 липня 2014 року та внесення до постанови про відкриття виконавчого провадження невірної частини резолютивної частини рішення.

Вказана ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року, якою було вирішено питання про закриття провадження, набрала чинності негайно та не підлягає оскарженню.

Отже, постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Також, колегія суддів не може погодитися з посиланням апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому що всі процесуальні норми, передбачені адміністративним судочинством були виконані без порушень прав кожної сторони при розгляді справи.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.А. Шевчук