Справа № 2-а-2907/11
Суддя: Орлова С. Ф.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/470/199/15
Справа № 2-а-2907/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді: Орлової С.Ф.,

при секретарі Михалюк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Управління юстиції у Миколаївській області про зміну способу виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2015 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про зміну способу виконання рішення суду.

В поданні зазначив, що у відділі знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-а-2907/11 виданого 10.12.2014 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 10.03.2011 року по 18.06.2011 року з урахуванням фактично здійснених виплат.

Управлінням Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі, який є боржником по справі, виконано рішення суду в частині здійснення нарахування ОСОБА_2, однак в частині виплати підвищення до пенсії рішення не виконане, у зв'язку з відсутністю коштів у боржника, що унеможливлює виконання постанови. Посилаючись на викладене, державний виконавець просив суд змінити спосіб та порядок виконання рішення суду шляхом стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Березнегуватського районні Миколаївської області на користь ОСОБА_2 коштів в сумі що йому нарахована боржником 590 грн. 78 коп.

Старший державний виконавець ВДВС головного управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд подання за його відсутності.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду подання.

Начальник Управління Пенсійного фонду України у Березнегуватському районі Миколаївської області ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення подання у звязку з відсутністю у Державному бюджеті України фінансування вказаних виплат.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного.

Постановою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 10.08. 2011 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2013 року, задоволено позов ОСОБА_2 до УПФУ в Березнегуватському районі Миколаївської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги. Зобов'язано УПФУ в Березнегуватському районі Миколаївської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 10.03.2011 року по 18.06.2011 р. з урахуванням фактично здійснених виплат.

На виконання вказаної вище постанови суду 10.12.2014 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист № 2-а-2907/11 за яким старшим держаним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС головного управління юстиції у Миколаївській області постановою від 15.04.2015 року відкрито виконавче провадження № 47230420 з його примусового виконання.

З листа Управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області № 1928/05 від 03.04.2015 року направленого на адресу Управління ДВС головного управління юстиції у Миколаївській області слідує, що на виконання постанови суду ОСОБА_2 здійснено нарахування доплати до пенсії в сумі 590 грн. 78 коп., яку включено до реєстру судових рішень, виплату за якими не проведено, але її виплата буде здійснена за наявності відповідного фінансування з державного бюджету.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 КАС передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Однак за висновками Верховного суду України (справа № 21-394а14) - як зміну способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановлені раніше порядок і спосіб. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

В обґрунтування подання старший державний виконавець зазначає, що УПФУ в Березнегуватському районі Миколаївської області не виконує постанову суду, а виконавчий документ не може бути скерований ним до органу Державної казначейської служби України для виконання в порядку гарантії держави щодо виконання судових рішень у звязку з тим, що рішення прийнято про зобовязання вчинити дії, а не про стягнення коштів.

Але зазначені обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованої доплати до пенсії буде здійснена боржником, хоча і за певних умов, а саме після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Посилання державного виконавця на неможливість виконання рішення суду зобовязального характеру щодо проведення соціальних виплат у звязку з відсутністю такого виду рішень у визначеному статтею 2 Закону України від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобовязання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

З постанови Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 10.08.2011 року вбачається, що суд для відновлення права ОСОБА_2 на підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною першою статті 28 Закону № 1058-IV, прийняв постанову про зобовязання органу УПФУ нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу в установленому законом розмірі, що відповідало заявленим у позові вимогам. Розрахунок суми належної ОСОБА_2 соціальної допомоги за спірний період не здійснювався, тому, зміна способу виконання такої постанови із зобовязання виплатити зазначену допомогу на стягнення конкретної суми цієї допомоги, фактично змінить резолютивну частину постанови та спосіб захисту порушеного права.

Однак зміна на підставі статті 263 КАС способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобовязання органу ПФУ здійснити виплату із зобовязання на стягнення такої виплати є незаконною. Про що зазначено у правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року справа 21-394а14, від 17 лютого 2015 року №21-622а14 та від 14 квітня 2015 року справа № 21-78а 15, яка в силу ч.2 ст. 161 та ч.1 ст.244-2 КАС України є обов'язковою для застосування для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.263 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного Управління юстиції у Миколаївській області про зміну способу виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги, з одночасним направленням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.Ф.Орлова