Справа № 13160/09
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2010-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2010 р.справа № 2а-1991/09/1170

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Коршуна А.О. Бишевської Н.А.

при секретарі судового засідання: Красоті А.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Бобринецької міжрайонної державної податкової інспекції,

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду,

від 05.03.2009р.

у справі № 2а-1991/09/1170

за позовом Бобринецької міжрайонної державної податкової інспекції,

вул. Луначарського, 187а, м. Бобринець, Кіровоградська область, 27200;

до відповідача ОСОБА_1 особи-підприємця

ОСОБА_2,

вул. 40-річчя Перемоги, 11, с. Петрівка, Компаніївський район, 28430;

про стягнення активів в рахунок погашення податкового боргу, -

встановив: Бобринецькою міжрайонною державною податковою інспекцією подано позов до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення активів в рахунок погашення податкового богу у розмірі 461.526,46 грн.

Кіровоградський окружний адміністративний суд (суддя Могилан С.В.) своєю ухвалою від 05.03.2009р. у справі № 2а-1991/09/1170 в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовив.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі Бобринецька міжрайонна державна податкова інспекція, Позивач, вказує на порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

В якості підстав для відмови у задоволенні клопотання суд послався на положення Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21 грудня 2000 року N 2181-III (2181-14), які визнано що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 24.03.2005р. N 2-рп/2005.

Крім того, судом першої інстанції не враховано підпункт 9.3.9 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(2181-14), з огляду на приписи якого арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється за заявою податкового органу виключно на підставі рішення суду в порядку, передбаченому законодавством.

Просить ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду скасувати та ухвалити нове рішення.

Процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні сторони не скористались. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

З огляду на приписи статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Сутність спору: Бобринецькою міжрайонною ДПІ подано позов до Субєкта підприємницької діяльності - ОСОБА_1 особи ОСОБА_2 про стягнення активів в рахунок погашення податкового богу у розмірі 461.526,46 грн.

Адресованою Кіровоградському окружному адміністративному суду письмовою заявою Позивачем подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

заборони фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 відчуження у будь-який спосіб закріплених за ним на праві повного господарського відання та інших правах і підставах основних засобів та коштів;

заборони банківським установам здійснювати будь-які операції з грошовими коштами фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

Кіровоградський окружний адміністративний суд (суддя Могилан С.В.) своєю ухвалою від 05.03.2009р. у справі № 2а-1991/09/1170 в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовив.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при винесенні оскарженої ухвали, виходить з наступного.

По-перше, порушення норм матеріального або процесуального права є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, якщо це призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Крім того, за змістом статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо:

існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі,

або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів,

або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Слід зазначити, що наведені положення є фактами, які підлягають встановленню, а не елементами аргументації, або оціночною категорією.

А сама вказана процесуальна дія застосовується тоді, коли існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

В розумінні зазначеної норми закону, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За змістом статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Аналіз фактичних обставин справи свідчить про те, що Позивачем не було доведено у встановленому законом порядку необхідності вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Предметом позову є стягнення активів в рахунок погашення податкового боргу.

Бобринецька МДПІ наділена самостійними повноваженнями щодо захисту прав та інтересів держави, так як має можливість запобігти відчуженню Відповідачем, який має податковий борг, своїх активів шляхом застосування податкової застави.

В межах апеляційної скарги підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Бобринецької міжрайонної державної податкової інспекції залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.03.2009р. у справі № 2а-1991/09/1170 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: Н.А. Бишевська