Справа № 817/1112/15
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1112/15

03 червня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковська Л.А. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "Дубенський завод гумово-технічних виробів"

до Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі
про визнання протиправними та скасування розрахунків , -
ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство "Дубенський завод гумово-технічних виробів" звернулося з позовом про визнання протиправними та скасування розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за вересень 2014 року» від 17.09.2014 року №5252/02 та розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за жовтень 2014 року» від 14.10.2014 року №5916/02 Управлінням Пенсійного фонду України в Дубенському районі.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім працівників безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників) за своєю суттю відповідають усім ознакам податку, а отже як обов'язковий платіж у відповідності до ст. 35 Податкового кодексу України повинні бути передбачені в Податковому кодексі України або законами з питань митної справи. Враховуючи, що діючим Податковим кодексом України та іншими законами з питань митної справи не передбачається плата, встановлена частиною 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" справлятися в Україні не повинна.

Після початку розгляду справи по суті, позивачем було подано заяву про зміну підстав та предмету позову, що судом не приймається у зв'язку з порушенням під час її подання положень ст. 137 КАС України.

Під час розгляду справи по суті, представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги. До закінчення розгляду справи, позивачем було подано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач - Управлінням Пенсійного фонду України в Дубенському районі адміністративний позов не визнало з підстав викладених в письмових запереченнях. Зокрема відповідач вказує, що розрахунки витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім працівників безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників) зроблено правильно, а отже підстав для їх скасування немає. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, розглядати справу без участі представника.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41, ч. 4 ст. 122 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а справа розглядається в порядку письмового провадження.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Дубенському районі складено розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за вересень 2014 року» від 17.09.2014 року №5252/02 та розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за жовтень 2014 року» від 14.10.2014 року №5916/02

Згідно з п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 19.12.22003р. № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За приписами пункту 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 19.12.22003р. № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 9 липня 2003 року, які надсилаються підприємствами до 20-го січня поточною року протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Пунктом 6.5 передбачено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

У відповідності до пункту 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 19.12.22003р. № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат па виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 9 липня 2003 року виключно цим законом визначаються, серед іншого, "принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування", а також "організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування" .

У відповідності із частиною 2) п.1., статті 61 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 9 липня 2003 року до повноважень Правління віднесено затвердження документів нормативного характеру, що регламентують діяльність Пенсійного фонду.

Зазначеній нормі повністю відповідає підпункт 3) пункту 12., Указу Президент від 01.03.2001 року № 121, який також надає право Правлінню Пенсійного фонду затверджувати нормативно-правові акти у межах своєї компетенції, яка визначена ст. 61 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 9 липня 2003 року.

Отже, видана правлінням Пенсійного фонду Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 19.12.22003р. № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 є підзаконною у питаннях, що регламентують діяльність Відповідача, в тому числі - щодо розрахунку сум відшкодування виплачених органами Пенсійного фонду пільгових пенсій.

При цьому суд не погоджується із твердженням позивача про те, що оспорювані розрахунки порушують його права, оскільки покладають на Позивача обов'язок сплачувати зазначені в них суми відшкодування. Така позиція позивача спростовується ним же у своїх обґрунтуваннях.

Як було встановлено судом, повноваження, визначені статтею 61 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 9 липня 2003 року щодо права видавати нормативні акти, стосуються лише регламентації діяльності власне самого Пенсійного фонду. Зазначений Закон не містить інших норм, що встановлюють право органів пенсійного фонду регламентувати порядок стягнення плати (на відшкодування пільгових пенсій), яка передбачена до сплати частиною 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 9 липня 2003 року. Також таких повноважень не містить Закон "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997, на який, як на джерело повноважень, теж посилається Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 19.12.22003р. № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663. Натомість стаття 6 зазначеного Закону України № 400/97-ВР від 26.06.1997 року надає повноваження на таке регулювання Кабінету міністрів України.

Виходячи з цього судом встановлено, що оспорювані розрахунки не покладають на позивача ніяких обов'язків та не порушують його майнових прав; натомість - являються частиною внутрішньої організаційної роботи Відповідача, здійсненої у порядку реалізації повноважень, визначених статтею 61 та статтею 64 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 9 липня 2003 року.

Отже суд вважає, що не існує підстав, з числа тих, що передбачені статтею 6 КАСУ, для оскарження позивачем у порядку адміністративного судочинства наведених розрахунків на виплату та доставку пільгових пенсій за вересень 2014 року» від 17.09.2014 року №5252/02 та за жовтень 2014 року» від 14.10.2014 року №5916/02 поза як останні не носять безспірного характеру.

Свої заперечення щодо правильності та обґрунтованості розрахунків управління пенсійного фонду позивач повинен надавати та доводити при розгляді справи про стягнення самостійно не сплачених за такими розрахунками коштів.

Судові витрати по справі згідно ст.94 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Дубенський завод гумово-технічних виробів" відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.