Справа № 2610/3926/12
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2610/3926/12 Головуючий у 1-й інстанції: Волошин В. О. Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Тур В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року у справі за позовами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Головного управління Державної казначейської служби України м. Києва, треті особи з самостійними вимогами на предмет спору: ОСОБА_6, ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7, ОСОБА_8, товариство з обмеженою відповідальністю "Укртуртранс" про визнання дій (бездіяльності) незаконною, зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями (бездіяльністю), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про зміну порядку виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012 року наступним чином:

- замість боржника: Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації зазначити: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року заяву задоволено частково.

Замінено боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012 р. по справі № 2610/3926/2012 за позовами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Головного управління Державної казначейської служби України м. Києва, треті особи з самостійними вимогами на предмет спору: ОСОБА_6, ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7, ОСОБА_8, товариство з обмеженою відповідальністю "Укртуртранс" про визнання дій (бездіяльності) незаконною, зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями (бездіяльністю), з Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації на Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

В решті заяви відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, заявник та позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просять апеляційну інстанцію змінити незаконну, на їх думку, ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу суду скасувати з одночасною відмовою у задоволенні заяви з наступних підстав.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012 року, що набрала законної сили 28.01.2014 р.,:

- в задоволенні адміністративних позовів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Головного Управління Державної казначейської служби України в м. Києві, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_2, які заявляють самостійні вимоги, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_9, ОСОБА_8, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртуртранс" про визнання дій/бездіяльності незаконною; зобов'язання вчинити дії; відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями/бездіяльністю - відмовлено;

- адміністративні позови третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_6, ОСОБА_2 задоволено частково;

- визнано відповідь Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації за № 03-20/1576 від 19 січня 2004р., надану ОСОБА_2, такою, що суперечить нормам земельного законодавства;

- визнано протиправною бездіяльність Київської міської ради, щодо нерозгляду заяв ОСОБА_2 від 25 листопада 2003 р., ОСОБА_6 від 06 червня 2005 р. про безоплатну приватизацію земельної ділянки, по АДРЕСА_1;

- зобов'язано Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації та Київську міську раду у місячний строк з часу набрання постановою суду законної сили, розробити проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_2, ОСОБА_6 земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1, загальною площею 0.2768. га, за нормами, визначеними ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 та розглянути на пленарному засіданні заяви ОСОБА_2 від 25 листопада 2003 р., ОСОБА_6 від 06 червня 2005 р. про приватизацію вказаної земельної ділянки, загальною площею 0,2768 га, за нормами, визначеними ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин ОСОБА_2 і ОСОБА_6 в домоволодінні АДРЕСА_1;

- стягнуто з бюджету м. Києва, Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації на користь ОСОБА_2, ОСОБА_6 судовий збір в розмірі по 01 /одній / грн. 70 коп. на кожного;

- в решті вимог адміністративних позовів третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_6, ОСОБА_2 відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у провадженні, за результатами якого винесено постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012 року, здійснювала ОСОБА_10 на підставі довіреності від 14.03.2011 р. № 06-34/6604 (а. с. 158 Т. 11).

Підпунктом 2.8 пункту 2 Рішення Київської міської ради IX сесії VI скликання від 15 березня 2012 року № 198/7535 «Про діяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» переіменовано Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

При цьому, як зазначив сам заявник та підтверджується відомостями, наявними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та ФОП, ідентифікаційний код юридичної особи не змінився ().

Натомість, при розгляді справи в суді першої інстанції нове найменування відповідача не зазначено.

На стадії апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, довіреність на уповноваження ОСОБА_11 представляти інтереси відповідача від 11.07.2013 р. № 05703-14655 видана Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (а. с. 75 Т. № 12).

Даний факт судом апеляційної інстанції при ухваленні судового рішення також враховано не було.

З огляду на вищенаведене заявник звернувся до суду першої інстанції з заявою про зміну порядку виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012 року шляхом зазначення правильної назви відповідача.

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву, прийшов до висновку, що належним способом захисту заявника є заміна сторони виконавчого провадження.

З даного приводу колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ст. 264 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

В свою чергу, у відповідності до ст. 55 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

З матеріалів справи вбачається, що сторона у справі не вибула, замінена не була, однак, мала місце зміна її назви з головного управління на департамент.

Крім того, заявник стверджує, а матеріали справи не містять доказів протилежного, що виконавче провадження за виконавчим листом, отриманим заявником 23.12.2014 р. (а. с. 182 Т. 12), у даній справі розпочато не було (відомості про існування постанови про відкриття виконавчого провадження відсутні), з огляду на що висновок суду першої інстанції про необхідність заміни сторони виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження, є передчасним, що узгоджується з доводами апеляційної скарги.

В той же час, у відповідності до ст. 263 КАС України, що кореспондується зі ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Як зазначив ВС України в постанові від 25.11.2014 р. № 21-506а14, як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв'язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Також у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням акціонерної компанії „Харківобленерго" щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України „Про виконавче провадження" від 26.06.2013 р. № 1-7/2013, КС України зазначено, що підставою для застосування статті 36 Закону є наявність об'єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим застосування загального порядку примусового виконання рішень.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що визначальним для вирішення питання про задоволення поданої заяви є встановлення судом апеляційної інстанції факту, що обставина неправильного найменування відповідача ускладнює виконання судового рішення.

Так, колегія суддів встановила, що за загальним порядком у відповідності до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

В той же час, у відповідності до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, власне ім'я чи по батькові (для фізичної особи), державний виконавець за наявності підтверджуючих документів своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, змінює назву сторони виконавчого провадження.

Таким чином, законодавством передбачено порядок заміни назви сторони виконавчого провадження.

В свою чергу, в апеляційній скарзі (а. с. 65, зворот) апелянти зазначають, що орган виконавчої служби відмовив заявнику у відкритті виконавчого провадження саме через відсутність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців такого органу як Головне управління земельних ресурсів.

Натомість, доказів на підтвердження своїх доводів апелянти не надали.

Зважаючи на це, підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення у суду апеляційної інстанції відсутні, позаяк, зміна назви відповідача не призвела до ускладнення виконання судового рішення.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що заявником обрано невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки статтею 263 КАС України передбачено захист прав стягувача при існуванні перешкод для державного виконавця виконати судове рішення у спосіб та порядок, визначений судовим рішенням, шляхом встановлення такого способу і порядку його виконання, за якого таке виконання буде максимально ефективним для стягувача.

У даній же справі йдеться про можливу відмову органу виконавчої служби приймати виконавчий документ до свого провадження, порядок оскарження якої, у випадку її наявності, врегульовано ст. 181 КАС України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції частково спростовують та апеляційним судом в цій частині приймаються в якості належних, натомість, обставини справи свідчать про необхідність відмови у задоволенні заяви про зміну порядку виконання судового рішення у повному обсязі з підстав, зазначених вище.

У відповідності до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування з одночасною відмовою у задоволення заяви про зміну порядку виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року у справі за позовами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Головного управління Державної казначейської служби України м. Києва, треті особи з самостійними вимогами на предмет спору: ОСОБА_6, ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7, ОСОБА_8, товариство з обмеженою відповідальністю "Укртуртранс" про визнання дій (бездіяльності) незаконною, зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями (бездіяльністю) задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про зміну порядку виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

.

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.