Справа № 233/1699/15-а
Суддя: Чернецький В. А.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/1699/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Чернецький В. А.

при секретарі Купрєєнко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до прапорщика міліції Зуб Олександра Івановича УДПС 5 взводу РДПС ВДАІ ГУМВС в Харківській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення",-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення, зазначивши, що 27.03.2015 р. приблизно о 08.49 год. він, рухаючись на своєму автомобілі Subar НОМЕР_1 по дорозі Київ-Харків-Довженький, зі швидкістю в межах 60 км/год. згідно приладу для вимірювання швидкості руху на його транспортному засобі, в щільному потоці інших автомобілів. Він був зупинений співробітниками ДПС. Після зупинення один із співробітників ДПС спочатку попросив його документи, і лише після їх отримання пояснив причину зупинення. Зі слів працівника ДПС позивач перевищив встановлену швидкість руху. Він пояснив, що швидкість руху по автодорозі не перевищував, а рухався в потоці автомобілів, з середньою швидкістю 60 км/год. На його прохання показати пристрій, яким зафіксовано швидкості, інспектор показав його. На екрані було вказано лише цифра «89» та фото автомобіля, але жодної дати, години чи ознак причетності саме його автомобіля до тієї цифри надано не було. У відповідності до ст.ст. 10, 11, 13 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у якій їх результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки. Інспектор не надав паспорт на вимірювальний прилад, не надав на його вимогу доказів повірки даного приладу. Таким чином заміри, навіть якщо такі проводилися, було проведено із порушенням вимог ст. 1, 2, 4, 9, 15, 17-20, 29-31 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" від 11.02.1998р. №113/98-ВР, що виключає їх подальше використання в якості доказів у справі про адміністративне порушення. Окрім того, відповідно до технічних характеристик такого приладу, при вимірюванні швидкості він може давати похибку, при поганих погодних умовах - сніг, дощ використання такого приладу не допускається. В даний день у вказаному, місці йшов дощ. Свої зауваження позивач висловив інспекторові. Інспектор не вислухавши його пояснення почав оформляти протокол про адміністративне правопорушення. Співробітники ДПС у Протоколі зазначили, що позивач рухався зі швидкістю 89 км/год. Однак такі записи на підставі даних вимірювального приладу вважає хибними з підстав наведених вище. В цей час, відповідно до показів приладів його автомобіля, він рухався зі швидкість в межах 60 км/год. Усі прилади його автомобіля є технічно справними. Попереду позивача рухався обігнавший його автомобіль із більшою швидкістю, також позаду нього їхав автомобіль із ввімкненим сигналом лівого повороту для здійснення обгону. Тобто дані автомобілі явно рухалися з більшою швидкістю, ніж його автомобіль. Тому незрозуміло, чому інспектор дійшов висновку, що це швидкість саме його автомобіля, і чому зупинили саме його. Отже інспектором не доведено, що дана швидкість належить саме автомобілю, яким керував позивач, тим більше що він вказував інспектору, що рухався зі швидкістю 60 км/год. У визначений законом термін позивач не зміг подати позов до суду, у зв'язку з проходженням лікування в Харківській області. Позивач просить поновити строк для оскарження та просить скасувати постанову.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач прапорщик міліції Зуб Олександр Іванович УДПС 5 взводу РДПС ВДАІ ГУМВС в Харківській області у судовому засіданні не з'явився, був повідомлений про час та місце судового засідання, причини не явки суду не повідомив.

Дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено наступне.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення ПС 2 № 220140 від 27 березня 2015 року, винесеною УДПС 5 взводу РДПС ВДАІ ГУМВС в Харківській області прапорщиком міліції Зуб Олександром Івановичем, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП і на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за те, що 27 березня 2015 року о 08-49 годині на а-д Київ-Харків-Довжанський в м.Чугуїв 535 км рухався на автомобілі марки Subar державний знак НОМЕР_1 зі швидкістю 89 км/год превисив встановлену швидкість на 29 км/год, швидкість вимірювалась приладом TRUCAM № 000672 (а.с. 20).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до розділу IV «Оформлення матеріалів про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС України матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26 лютого 2009 року за № 77 (далі - Інструкція) /п. 4.1-4.2 / у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху працівник Державтоінспекції МВС відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення, копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП, крім усього, право на юридичну допомогу.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, при винесенні постанови були порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право ознайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням. Таким чином, наданих цим законом прав, зокрема права на юридичну допомогу та збору даних щодо особи (матеріальний стан та інші обставини), позивач був позбавлений, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 283 КУпАП встановлено вимоги щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якій повинні бути викладені всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Вищезазначені вимоги закону відповідачем при винесені постанови у повному обсязі не дотримані.

Відповідно до ст. 9 КУпАП Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, у судове засідання не прибув і не довів правомірності своїх дій і навіть на надав суду оригінали документів, на підставі яких позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, чи їх належно завірені копії, не надав свій маршрутний листок, технічні дані на прилад вимірювання швидкості руху, про його технічні характеристики та дату проходження технічного огляду, фотознімки з цього приладу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення ПС 2 № 220140 від 27 березня 2015 року, винесена відповідачем відносно позивача не може вважатись такою, що винесена з дотриманням встановленої ст.ст. 278-280 КУпАП процедурою. Таким чином були грубо порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, і, як наслідок, потягла прийняття незаконного рішення. Тобто така постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 17-20, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_1 до прапорщика міліції Зуб Олександра Івановича, працівника УДПС 5 взводу РДПС ВДАІ ГУМВС в Харківській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати як незаконну постанову по справі про адміністративне правопорушення ПС 2 № 220140 від 27 березня 2015 року, винесену прапорщиком міліції Зуб Олександром Івановичем УДПС 5 взводу РДПС ВДАІ ГУМВС в Харківській області, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя