Справа № 2а-2552/11/1
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року Справа № 51217/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2011 року у справі за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області до ОСОБА_1, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про зобов'язання виконати припис, -

В С Т А Н О В И В :

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, яким просила зобов'язати відповідача виконати вимоги припису № 1з/303-ф від 09.12.2010 року, а саме демонтувати прибудову на фундаменті розміром 5,57 м Х 13,35 м на першому поверсі квартири АДРЕСА_1.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2011 року позов задоволено повністю. Постанова мотивована тим, що здійснення будівельних робіт без дозволу на їх виконання вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає її необґрунтованою, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити повністю. На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що реконструкція квартири АДРЕСА_2 була здійснена відповідно до розробленого ліцензованою організацією проекту реконструкції із дотриманням будівельних і протипожежних норм та правил, не порушує санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку, не порушує права власників інших квартир у цьому будинку. Вказана квартира зареєстрована за відповідачем на праві особистої власності, що посвідчується реєстраційним посвідченням від 12 грудня 2001 року серія КММ № 067119, що згідно з ч.1 ст 319 ЦК України дає йому право володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.12.2010 року Інспекцією ДАБК у Львівській області за зверненням гр. ОСОБА_2 було проведено перевірку з приводу самовільного будівництва прибудови гр. ОСОБА_1. За результатами перевірки складено акт № 273/12-з від 09.12.2010 р.

В результаті проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_1 самочинно здійснила будівництво прибудови на фундаменті розміром 5, 57 м Х 13,35 м на першому поверсі квартири АДРЕСА_3, чим порушено ч.3 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі акту перевірки № 273/12-з від 09.12.2010 р. та протоколу № 273/12-з від 09.12.2010 р. Заступником начальника Інспекції ДАБК у Львівській області винесено постанову № 1з/652-ф про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 204,00 грн.

3а результатами перевірки Інспекцією ДАБК у Львівській області винесено припис № 1з/303-ф від 09.12.2010 р., яким запропоновано відповідачу в термін до 10.01.2011 року демонтувати прибудову на фундаменті розміром 5,57 м Х 13,35 м на першому поверсі квартири АДРЕСА_1 та письмово повідомити Інспекцією ДАБК у Львівській області про виконання вимог припису.

Згідно акту перевірки № 16/01-з від 17.01.2011 р. позивачем встановлено, що вимоги припису № 1з/303-ф від 09.12.2010 р відповідачем не виконано.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач при прийнятті оскаржуваного припису діяв на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскільки вимоги припису є обов'язковими до виконання, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначаються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р. № 3038-VI.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 41 Закону №3038-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 3 частини 4 статті 41 Закону №3038-VI посадові особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Вказана правова норма визначає вичерпний перелік приписів, які можуть видаватись Інспекціями, серед яких не значиться припис про демонтаж об'єкту.

Тобто, у відповідача немає прав, повноважень та компетенції щодо видачі припису про демонтаж прибудови, а лише є повноваження щодо видачі припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Таким чином, Законом №3038-VI чітко визначено, що лише після невиконання припису відповідач має право звернутись до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об'єкта.

При цьому, Інспекція повинна надати докази того, що будівельні роботи, виконані позивачем, суперечать суспільним інтересам або порушують права інших осіб, істотно порушують будівельні норми, а з огляду на приписи Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» надати також докази неможливості перебудови такого об'єкту з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм.

Однак позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження вище зазначених обставин, що унеможливлює задоволення адміністративного позову.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також суд не з'ясував всіх обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2011 року у справі № 2а-2552/11/1370 за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області до ОСОБА_1, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про зобов'язання виконати припис, - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

Т.І. Шинкар