Справа № 810/1898/15
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2015-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2015 року 810/1898/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу "Садівниче товариство "Стадне" до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Обслуговуючий кооператив "Садівниче товариство "Стадне" з позовом до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії в місті Києві про:

- визнання протиправними дій начальника Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в місті Києві Гриценка Михайла Петровича щодо відмови Обслуговуючому кооперативу «Садівниче товариство «Стадне» у наданні інформації на запит №005-І від 06.04.2015 щодо надання копії припису, внесеного ОК «СТ Вікторія», на приведення електропостачання садівничих будинків СК «Вікторія-Плюс» у відповідність до узгодженої проектно-технічної документації та всіх документів, на підставі яких термін його дії продовжувався до 25.06.2015;

- зобов'язання Державну інспекцію з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в місті Києві надати Обслуговуючому кооперативу «Садівниче товариство «Стадне» копію припису, внесеного СК «СТ Вікторія», на приведення електропостачання садівничих будинків СК «Вікторія-Плюс» у відповідність до узгодженої проектно-технічної документації та всіх документів, на підставі яких термін його дії продовжувався до 25.06.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.04.2015 він звернувся до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії в місті Києві з запитом про надання публічної інформації. Проте, 22.04.15 засобами поштового зв'язку повернулась відповідь, згідно якої Інспекція всупереч вимогам статей 7, 13 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» відмовила ОК «СТ «Стадне» у наданні запитуваної інформації (копії припису). Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду.

Представник відповідача проти позову заперечував з мотивів викладених в письмових запереченнях. Зазначив, що Інспекція, розглянувши запит позивача на інформацію від 06.04.2015 №005-1, не відмовила у наданні інформації, а надала конкретну інформацію по факту видачі припису на усунення порушень нормативно-правових актів в електроенергетиці, дати видачі та дати закінчення дії припису. До того ж, надання копії припису, виданого іншому суб'єкту господарювання, та документів, на підставі яких термін виконання припису продовжується є втручанням в діяльність Держенергонагляду та тягне за собою відповідальність, передбачену пунктом 16 Положення про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії. Просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

В призначений день та час у судове засідання сторони не з'явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, тому суд вирішив розгляд справи проводити в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

20.03.15 позивачем на адресу відповідача було подано скаргу про порушення законодавства у сфері енергозабезпечення, згідно якої ОК «Садівниче товариство «Стадне» просить:

- відреагувати на невиконання ОК «СТ «Вікторія» припису Держенергонагляду в місті Києві щодо припинення незаконного постачання електроенергії на територію ОК «СТ Стадне»;

- вжити заходів щодо відключення ОК «СТ «Вікторія» від електропостачання у зв'язку з невиконанням припису Держенергонагляду у місті Києві;

- перевірити законність укладання між ОК «СТ «Вікторія» та АК «Київенерго» договору від 21.10.2009 №3372035 на електропостачання садівничого кооперативу ОК «СТ «Вікторія» без відсутності прав на землю у останнього.

Як убачається з листа від 27.03.2015 №09/595, направленого позивачу у відповідь на скаргу від 20.03.2015 №011-03/15, відповідач зазначив, що у зв'язку з тим, що термін виконання припису від 02.07.2014 №08/11-18-348 про усунення порушень законодавства в сфері електроенергетики, наданого ОК «Садівничий кооператив «Вікторія» не сплинув, то підстав для здійснення позапланового заходу з державного енергетичного нагляду відсутні.

06.04.2015 позивач не погоджуючись із вищезазначеними твердженнями відповідача, звернувся до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії в місті Києві з запитом на інформацію, в якому просив надати копію припису на приведення електропостачання садівничих будинків СК «Вікторія-Плюс» у відповідність до узгодженої проектно-технічної документації та всіх документів, на підставі яких термін його виконання продовжувався, зокрема до 25.06.2015 (а.с. 9).

Листом від 10.04.2015 №09/690 Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії в місті Києві відмовила позивачу у наданні припису, обґрунтовуючи це тим, що інформація отримана Інспекцією відповідно до службових повноважень при здійсненні заходу державного енергетичного нагляду стосовно діяльності СК «Вікторія-Плюс» є інформацією з обмеженим доступом, не є публічною інформацією, і оприлюдненню не підлягає.

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача протиправною звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли, суд зазначає наступне.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною другою статті 34 Конституції України встановлено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Визначення порядку здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених законом, та інформації, що становить суспільний інтерес встановлено положеннями Закону України від 13.01.2011 № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 3 Закону № 2939-VI встановлено, що право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.

Частиною 1 ст. 6 Закону № 2939-VI визначено, що інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону №2939-VI розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані: 1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом; 2) використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом; 3) вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб; 4) виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.

Згідно із частиною 5 Закону №2939-VI запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Положеннями статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що під час здійснення державного нагляду (контролю) посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані зберігати комерційну таємницю суб'єкта господарювання.

Відповідно до статті 8 зазначеного Закону встановлено, що органи державного нагляду та їх посадові особи зобов'язані не втручатися в господарську діяльність та забезпечувати нерозголошення комерційної таємниці суб'єкта господарювання, що стає доступною посадовим особам у ході здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно із пунктом 16 Положення про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії втручання в діяльність Держенергонагляду, перешкоджання виконанню обов'язків, покладених на посадову особу Держенергонагляду, вчинення проти неї протиправних насильницьких дій тягнуть за собою відповідальність, передбачену законом.

Аналізуючи вищевикладені норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що копія припису від 02.07.2014 №08/11-18-348 не є публічною інформацією.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, запит позивача на інформацію оформлений з порушенням частини 5 статті 19 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», а саме позивач не зазначив номер та дату винесеного припису.

До того ж, частина друга та третя статті 10 Закону № 2939-VI зазначає, що обсяг інформації про особу, що збирається, зберігається і використовується розпорядниками інформації, має бути максимально обмеженим і використовуватися лише з метою та у спосіб, визначений законом.

Розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зокрема зобов'язані: надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом; використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом; вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач надав позивачу загальновідому інформацію (лист від 10.04.2015 №09/690), а отже виконав обов'язок у відповідності до Закону № 2939-VI.

Приписами пункту 8 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивачем є, зокрема, особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

З вказаної правової норми вбачається, що особа може звернутися до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій, рішень суб'єкта владних повноважень лише в тому випадку, якщо такі дії, рішення безпосередньо впливають на її права, свободи та інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Терлецька О.О.