Справа № 482/300/15-а
Суддя: Ітрін М. В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/300/15-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 березня 2015 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Ітріна М.В., при секретарі Андреєвій Ю.В., за участю прокурора Руденка В.М., позивача ОСОБА_1, представника відповідача Скопіної В.С., представника третьої особи Гажі М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом прокурора Новоодеського району Миколаївської області в інтересах ОСОБА_1 до Антонівської загальноосвітньої школи-інтернату I-III ступенів Миколаївської обласної ради (далі - школа-інтернат), третя особа без самостійних вимог на стороні позивача служба у справах дітей Новоодеської районної державної адміністрації Миколаївської області, про визнання неправомірною бездіяльність щодо нарахування і виплати одноразової грошової допомоги та зобов'язання нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу, -

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2015 р. прокурор в інтересах дитини-сироти ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до школи - інтернату. Вимоги обґрунтовував тим, що у травні 2014 року ОСОБА_1 закінчив навчання в школі - інтернаті, де здобув повну середню освіту та з вересня 2014 р. навчається у Миколаївському професійному ліцеї.

Вказав, що відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (далі - Закон України № 2342-IV від 13 січня 2005 року) після закінчення навчального закладу ОСОБА_1 повинні були виплатити одноразову грошову допомогу в сумі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідно віку, тобто 7 716 грн, а виплатили лише 2 000 грн.

З посиланням на ці обставини прокурор зазначив, що в результаті неправомірної бездіяльності Інтернату позивачу не доплачено 5 716 грн грошової допомоги, яку просив стягнути.

У судовому засіданні як прокурор, так і позивач ОСОБА_1 адміністративний позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник школи - інтернату заявлені вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити мотивуючи тим, що при видачі одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 керувались ч. 7 ст. 8 Закону України № 2342-IV від 13 січня 2005 року, якою передбачено, що одноразова грошова допомога видається у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 1 пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 5 квітня 1994 р. (із змінами і доповненнями внесеними на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2008 р. № 723) дитині-сироті при вступі ним до іншого навчального закладу виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 2,5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Оскільки після закінчення школи - інтернату ОСОБА_1 поступив на навчання до Миколаївського професійного ліцею, то йому видана грошова допомога у вказаному розмірі в сумі 2 000 грн.

Представник третьої особи також просила в задоволенні позову відмовити за відсутністю правових підстав його задоволення.

Заслухавши пояснення позивача та прокурора, представника відповідача і третьої особи, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, батьки позивача ОСОБА_1 померли у 2007 році, а тому за термінами визначеними ст. 1 Закон України № 2342-IV від 13 січня 2005 року він має статус дитини-сироти (а. с. - 6-9).

30 травня 2014 року ОСОБА_1 закінчив навчання в школі - інтернаті, а з 1 вересня 2014 року навчається в Миколаївському професійному ліцеї (а. с. - 10, 11, 14, 15).

Наказом школи - інтернату № 46 від 26 серпня 2014 р. йому як дитині-сироті на підставі наказу Міністерства освіти та науки України № 763 від 17 березня 2003 р. виплачено одноразову грошову допомогу в сумі 2 000 грн (а. с. - 12, 13).

Вказана сума виплати та її отримання позивачем не оспорюється.

Положеннями ч. 7 ст. 8 Закону України № 2342-IV від 13 січня 2005 року визначено, що випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразово грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Зі змісту цієї норми Закону видно, що в ньому чітко визначено, без урахування будь-яких умов розмір виплати одноразової грошової допомоги дитині-сироті при закінченні ним навчального закладу в незалежності, працевлаштовується дитина чи вступає до іншого навчального закладу.

У пункті 2 прикінцевих положень Закону України № 2342-IV від 13 січня 2005 року передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже вказаний в Законі України № 2342-IV від 13 січня 2005 року розмір одноразової грошової допомоги не може бути зменшений підзаконними актами.

Згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1 286 грн.

Таким чином, при закінченні навчання ОСОБА_1 навчальний заклад повинен був виплатити 7 716 грн (1 286 х 6), а виплатили лише 2 000 грн, тобто йому не доплачено 5 716 грн.

За такого, бездіяльність школи - інтернату є неправомірною, а недоплачена одноразова грошова допомога підлягає виплаті.

З вищевикладених обставин суд критично оцінює та не бере до уваги посилання представника відповідача на підпункт 1 пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 5 квітня 1994 р. (із змінами і доповненнями внесеними на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2008 р. № 723) як на підставу виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 2,5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Не заслуговують на увагу й посилання представника відповідача на статті 25 та 39-9 Закону України № 2342-IV від 13 січня 2005 року як на підставу виплати одноразової грошової допомоги у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так у вказаних нормах Закону йде мова про порядок відшкодування витрат на утримання дітей-сиріт під час навчання та відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладу для дітей-сиріт, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вказаними нормами Закону регулюється порядок відшкодування Державою навчальним закладам витрат на дітей-сиріт, а не виплата навчальним закладом дітям-сиротам під час навчання та закінченню закладу.

Керуючись ст.ст. 6-11, 15, 86, 158 - 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги прокурора Новоодеського району Миколаївської області в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Антонівської загальноосвітньої школи-інтернату I-III ступенів Миколаївської обласної ради щодо невиплати дитині-сироті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування».

Зобов'язати Антонівську загальноосвітню школу-інтернат I-III ступенів Миколаївської обласної ради (юридична адреса: 54105, Миколаївська область, Новоодеський район, с. Антонівка, вул. Шкільна, 1) нарахувати та виплатити дитині-сироті ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», з урахуванням проведеної виплати, в розмірі - 5 716 (п'ять тисяч сімсот шістнадцять) гривень.

Стягнути з Антонівської загальноосвітньої школи-інтернат I-III ступенів Миколаївської обласної ради (юридична адреса: 54105, Миколаївська область, Новоодеський район, с. Антонівка, вул. Шкільна, 1) на користь Держави судовий збір у сумі - 73,08 (сімдесят три гривень 08 коп.) гривень.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя