Справа № 9101/124421/2011
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2011 р. справа № 2а-8359/11

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Нагорної Л.М. Юхименка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12 квітня 2011 року у справі № 2а-8359/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2011 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку додаткової пенсії позивачу відповідно до ст. ст. 49,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з 31.01.2008 року; зобовязати відповідача провести перерахунок додаткової пенсії позивачу відповідно до ст. ст. 49,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 31.01.2008 року з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12 квітня 2011 року позовні вимоги задоволені частково, визнано незаконними дії відповідача щодо своєчасного перерахунку та виплати основної та додаткової пенсії; зобовязано відповідача здійснити відповідний перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії позивачу з урахуванням ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»з 01.09.2010 року по 12.04.2011 року, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 365134 (а.с.4).

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 1 статті 51 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, позивач має право на призначення додаткової пенсії в розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають частина 1 статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав і на застосуванні, яких наполягає відповідач.

Тому висновки суду першої інстанції щодо незаконності дій відповідача та зобовязання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах передбаченому статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»позивачу є обґрунтованими.

Згідно листа Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя розмір виплаченої позивачу додаткової пенсії як потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії складає 112,50 грн. відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян " (а.с. 5).

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що жодні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду, у визначені законом строки, з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважав, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються його права та законні інтереси. Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (опубліковане в офіційних виданнях України 27.07.2007 року), та Рішення Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року (опубліковане в офіційних виданнях України 06.06.2008 року) є загальнодоступними, позивач мав змогу з ним ознайомитись та міг дізнатись, про право отримання додаткової пенсії в збільшеному розмірі за 2008 рік.

Позивач звернувся за позовом до суду 28.03.2011 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду на позовній заяві (а.с. 1).

Виходячи з цього колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що строк звернення позивачем до суду з вимогою перерахунку та виплати йому заборгованості по додатковій пенсії як потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії за період з 31.01.2008 року по 31.08.2010 року пропущений без поважної причини та в цій частині позовних вимог задоволенню не підлягає.

Щодо відмови в задоволенні позовних вимог, позивач своїм правом оскаржити постанову суду першої інстанції не скористався, що позбавляє суд процесуальної можливості переглянути постанову в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12 квітня 2011 року у справі № 2а-8359/11залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко