Справа № 826/19899/14
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Драгон есет менеджмент» до Державної фіскальної служби України про визнання недійсною податкової консультації та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Драгон есет менеджмент» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної фіскальної служби України та просило визнати недійсною індивідуальну податкову консультацію, надану відповідачем, у формі листа від 16.10.2014 №5216/6/99-99-19-02-02-15, та зобов'язати останнього надати індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 березня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. На обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що листом від 16.10.2014 №5216/6/99-99-19-02-02-15 ДФС України надано обґрунтовану відповідь, яка відповідає нормам чинного законодавства України. Крім того, зазначив, що податкова консультація, надана податковим органом платнику податків, не породжує обов'язків цього платника податків щодо певного застосування норм чинного законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції, - зміні, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 08.09.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «Драгон есет менеджмент» звернулось до Державної фіскальної служби України із запитом (листом) про надання письмової податкової консультації за №185/09, в якому просило надати роз'яснення з наступного питання: чи стосуються внесені зміни до підпункту 136.1.9 пункту 136.1 статті 136 Податкового кодексу України доходів інститутів спільного інвестування, отриманих у вигляді процентів, нарахованих за активами таких інститутів.

Державною фіскальною службою України розглянуло запит позивача та листом від 16.10.2014 №5216/6/99-99-19-02-02-15 повідомлено, що з аналізу норм чинного законодавства та встановленого підпунктом 136.1.9 пунктом 136.1 статті 136 Податкового кодексу України порядку оподаткування активів інститутів спільного інвестування та активів фондів операцій з нерухомістю, починаючи з 3 серпня 2014 року, при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств враховуються доходи у вигляді процентів, нарахованих за активами інститутів спільного інвестування та за активами фондів операцій з нерухомістю.

Не погодившись із наданою консультацією, вважаючи її протиправною та такою, що не відповідає нормам Податкового кодексу України, які регулюють порядок сплати податку на прибуток, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана податкова консультація була надана відповідачем без дослідження частини документів, зокрема, висновку експертного дослідження №056/429 від 19.08.2014, яким, зокрема, встановлено, що є лінгвістичні підстави стверджувати, що вираз «крім доходів, отриманих у вигляді процентів, нарахованих за такими активами» у тексті пп. 136.1.9 п. 136.1 ст. 136 Податкового кодексу України стосується лише активів фондів операцій з нерухомістю.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до пп. 14.1.172 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Згідно п. 52.1 ст. 52 ПК України за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (п. 52.2 ст. 52 ПК України).

Приписами пп. 52.4 та 52.5 ст. 52 ПК України передбачено, що консультації надаються контролюючими органами. Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.

Згідно зі статтею 53 ПК України встановлено, що не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Як вбачається з матеріалів справи, правова норма, яка викликала спір між сторонами, розміщена в розділі ІІІ Податкового кодексу України, який регулює порядок сплати податку на прибуток підприємств. Вказаними нормами визначаються платники податку, об'єкт оподаткування, порядок визначення доходів та витрат, сплати податку.

Отже, від правильного застосування пп.136.1.9 п.136.1 ст.136 Податкового кодексу України безпосередньо залежить порядок визначення доходів суб'єкта господарювання та об'єкта оподаткування податком на прибуток. Таким чином, від однакового розуміння правової норми, як контролюючим органом, так і платником податків, безпосередньо залежить добросовісність виконання кожним з них податкового законодавства в межах покладених на них функцій, прав та обов'язків.

Так, до 03 серпня 2014 року норма пп.136.1.9 п.136.1 ст.136 Податкового кодексу України мала такий зміст: « 136.1. Для визначення об'єкта оподаткування не враховуються доходи: 136.1.9. суми коштів спільного інвестування, а саме коштів, залучених від інвесторів інститутів спільного інвестування, доходи від проведення операцій з активами таких інститутів та доходи, нараховані за активами зазначених інститутів, а також кошти, залучені від власників сертифікатів фондів операцій з нерухомістю, доходи від проведення операцій з активами фондів операцій з нерухомістю та доходи, нараховані за активами фондів операцій з нерухомістю, створених відповідно до закону».

З урахуванням змін, внесених пп.4) п.1 розділу І Закону України від 31 липня 2014 року №1621-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України», які набрали чинності з 03 серпня 2014 року, норма пп.136.1.9 п.136.1 ст.136 Податкового кодексу України має такий зміст: « 136.1. Для визначення об'єкта оподаткування не враховуються доходи: 136.1.9. суми коштів спільного інвестування, а саме коштів, залучених від інвесторів інститутів спільного інвестування, доходи від проведення операцій з активами таких інститутів та доходи, нараховані за активами зазначених інститутів, а також кошти, залучені від власників сертифікатів фондів операцій з нерухомістю, доходи від проведення операцій з активами фондів операцій з нерухомістю та доходи, нараховані за активами фондів операцій з нерухомістю, створених відповідно до закону, крім доходів, отриманих у вигляді процентів, нарахованих за такими активами».

Тобто, з 03 серпня 2014 року фактично була скасована пільга з оподаткування доходів у вигляді процентів, нарахованих за активами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що буквальне значення тексту норми пп.136.1.9 п.136.1 ст.136 Податкового кодексу України свідчить, що словосполучення «крім доходів, отриманих у вигляді процентів, нарахованих за такими активами» стосується лише активів фондів операцій з нерухомістю і не стосується інститутів спільного інвестування.

Стосовно посилань апелянта на неналежність доказів, якими обґрунтований висновок першої інстанції, зокрема, висновок експертного дослідження, проведеного на замовлення Української асоціації інвестиційного бізнесу ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України», оскільки експерт, який надав такий висновок, не є спеціалістом в галузі права, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ч.4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Разом з тим, КАС України не встановлює виключний та імперативний перелік видів доказів, а отже відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В означеному вище висновку експерт, відповідаючи на питання: чи можливо визначити шляхом лінгвістичного аналізу речення, з якого складається пп.136.1.9 п.136.1 ст.136 Податкового кодексу України, якої частини зазначеного підпункту стосується вираз «крім доходів, отриманих у вигляді процентів, нарахованих за такими активами»; чи є лінгвістичні підстави стверджувати, що вираз «крім доходів, отриманих у вигляді процентів, нарахованих за такими активами» у тексті пп.136.1.9 п.136.1 ст.136 Податкового кодексу України стосується лише активів фондів операцій з нерухомістю; чи є лінгвістичні підстави стверджувати, що вираз «крім доходів, отриманих у вигляді процентів, нарахованих за такими активами» у тексті пп.136.1.9 п.136.1 ст.136 Податкового кодексу України стосується і активів фондів операцій з нерухомістю, і активів інститутів спільного інвестування надав наступні відповіді:

- попри складну синтаксичну структуру речення, з якого складається пп.136.1.9 п.136.1 ст.136 Податкового кодексу України, зв'язки між його окремими компонентами є прозорими й однозначними, тому змістові зв'язки виразу «крім доходів, отриманих у вигляді процентів, нарахованих за такими активами» можуть бути встановлені за суто формальними показниками;

- є лінгвістичні підстави стверджувати, що вираз «крім доходів, отриманих у вигляді процентів, нарахованих за такими активами» у тексті пп.136.1.9 п.136.1 ст.136 Податкового кодексу України стосується лише активів фондів операцій з нерухомістю;

- лінгвістичних підстав стверджувати, що вираз «крім доходів, отриманих у вигляді процентів, нарахованих за такими активами» у тексті пп.136.1.9 п.136.1 ст.136 Податкового кодексу України стосується і активів фондів операцій з нерухомістю, і активів інститутів спільного інвестування, немає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у висновку №056/429 від 19 серпня 2014 року детально досліджено змістові та граматичні зв'язки тексту пп.136.1.9 п.136.1 ст.136 Податкового кодексу України і надано їм ґрунтовний аналіз. При цьому, експерт проаналізував обидва можливі варіанти тлумачення тексту, з огляду на що означений висновок є належним та допустимим доказом в розумінні КАС України.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на положення п.56.21 ст.56 ПК, відповідно до якого у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення адміністративного позову ТОВ «Драгон есет менеджмент» в частині позовних вимог про зобов'язання ДФС України надати індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду, з огляду на таке.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

За приписами Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, оскільки завдання, покладені на ДФС України, зокрема, щодо надання податкових консультацій, є за своєю правовою природою виключною компетенцією (дискреційними повноваженнями суб'єкта владних повноважень), а втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, вказані позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Разом з тим, відповідно до ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін.

Зважаючи на викладене та на те, що позивачем було помилково обрано спосіб захисту порушених прав, який не може бути застосований, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог та необхідність зобов'язання ДФС України повторно розглянути запит ТОВ «Драгон есет менеджмент» від 09.08.2014 №185/09 про надання податкової консультації відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуваннями висновків суду.

Отже, під час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання ДФС України надати індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду, а тому, у відповідності до ст.202 КАС України, постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню. В решті постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 березня 2015 року є законною та обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.11, 160, 167, 195, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 березня 2015 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання Державної фіскальної служби України надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Драгон есет менеджмент» індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду .

В задоволенні адміністративного позову в цій частині відмовити.

Державну фіскальну службу України зобов'язати повторно розглянути запит Товариства з обмеженою відповідальністю «Драгон есет менеджмент» від 09.08.2014 №185/09 про надання індивідуальної податкової консультації відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуваннями висновків суду.

В решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 березня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 09 травня 2015 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Шостак О.О.

Мамчур Я.С