Справа № 9101/3760/2011
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2011 р. справа № 2а-763/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Юхименка О.В. Мірошниченка М.В.

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 листопада 2010 року у адміністративній справі №2а-763/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області про визнання бездіяльності неправомірною та стягнення заборгованості по виплаті надбавки до пенсії як дитині війни, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2010 року позивачка звернулась до Олександрівського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій стосовно перерахунку та виплати позивачці підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобовязати відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії позивачці за період з 09.07.2007 по 31.12.2007 року з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по день винесення рішення.

Постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 листопада 2010 року в порядку скороченого провадження позовні вимоги задоволено. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області перерахувати та виплатити позивачці підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 року по 16.11.2010 року пенсії, підвищеної на 30 % мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»з урахування різниці, яка була виплачена у цей період.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апелянт вважає, що вищезазначена постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на відсутність виділених коштів, можливості та підстав для здійснення зазначеного виду доплати.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити частково.

Відповідно до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що позивачка, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№2195 від 18 листопада 2004 року (далі Закон №2195) має статус «дитини війни», а тому згідно зі ст.6 цього Закону має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком (а.с.9).

Відповідно до положень частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

30 липня 2010 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства України. В частину другу статті 99 КАС України внесено зміни, відповідно до яких для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, чинне законодавство встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У відповідності до ст. 100 КАС України, в редакції з 30.07.2010 року, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи адміністративний позов, в якому, в тому числі, заявлені вимоги про перерахунок та виплату підвищення до пенсії за 2007-2010 роки подано до суду 21.10.2010р., тобто після внесення змін до КАС України, яким встановлено строки звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Як вбачається з заявленого позову, обґрунтованих причин пропуску строку позивачка не надала, а судом таких причин не встановлено.

Колегія суддів вважає, що жодні обставини не позбавляли позивачку можливості звернутися до суду у визначені законом строки з відповідним позовом до відповідача, якщо позивачка вважала, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються її права та законні інтереси. Виплати підвищення до пенсії є щомісячними, а відтак позивачка знала розмір цих виплат і в разі не згоди мала можливість звернутися до суду. Право на звернення до суду не залежить від прийняття рішень Конституційним судом України.

За таких обставин, суд першої інстанції, вирішуючи позовні вимоги за 2007-2010 роки порушив вимоги процесуального законодавства, не застосувавши встановлений шестимісячний строк звернення з позовом до суду, що призвело до неправильного вирішення справи у цій частині заявлених позовних вимог.

З огляду на викладене, з урахуванням часу звернення позивачки з позовом до суду (21.10.2010р.) колегія суддів вважає за необхідне постанову суду першої інстанції в частині зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплатити позивачці пенсію з урахуванням підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09.07.2007 по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 року по 20.04.2010 - скасувати, а позовні вимоги в цій частині залишити без розгляду.

На час розгляду справи Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»не призупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а відтак відповідач був зобовязаний виплачувати позивачу підвищення до пенсії у розмірах, які визначено ст.6 названого Закону. Проте відповідач будь-яких дій з цього приводу не здійснював.

Отже, з урахуванням вимог ст. 99 КАС України та враховуючи час звернення до суду позивачки з позовом, колегія судів приходить до висновку про необхідність зобовязання відповідача провести перерахунок та виплатити позивачці недоотримані суми щомісячної надбавки до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з 21.04.2010 року по 16.11.2010 року.

Право позивача на отримання підвищення до пенсії відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, таке право надане державою і закріплено Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава, через створені нею органи, в даному випадку органи Пенсійного фонду України, і несе обовязок по своєчасній та повній виплаті підвищення до пенсії саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі.

Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню постанова КМУ від 28.05.2008р. №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою визначено розмір виплат підвищення до пенсії, оскільки виходячи із загальних принципів пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку підвищення до пенсії, слід керуватися Законом (Законом України «Про соціальний захист дітей війни», а не підзаконним нормативно-правовим актом (Постановою КМУ від 28.05.2008р. №530).

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч.1 ст. 198, ст. ст. 203, 205, 206 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 листопада 2010 року у адміністративній справі №2а-763/10- задовольнити частково.

Постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 листопада 2010 року у адміністративній справі №2а-763/10 в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09.07.2007 по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 року по 20.04.2010 року скасувати, а позовні вимоги в цій частині залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 листопада 2010 року у адміністративній справі №2а-763/10 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: М.В. Мірошниченко