Справа № 20723/10
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2010 р.

справа № 2а-2493/10/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Мірошниченка М.В. Юхименка О.В.

при секретарі судового засідання: Красоті А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 червня

2010 року

у справі № 2а-2493/10/0870

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер»

до відповідача Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя

Постанова суду вмотивована тим, що відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість» подання заяви зі скаргою на постачальника про несвоєчасну видачу або невидачу податкової накладної є виключним правом, а не обов’язком покупця.

Не погодившись з прийнятим по справі рішенням суду першої інстанції Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Запоріжжя звернулась з апеляційною скаргою, в якій просили скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01.06.2010 року по справі № 2а-2493/10/0870 та в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказали на те, що судом першої інстанції при винесені рішення, було допущено порушення норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції не прийняв до уваги, що ТОВ «Інтер»не надало документального підтвердження затримки такого отримання податкової накладної та не додала до податкової декларації за звітні періоди заяву зі скаргою на такого постачальника.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Сторони в судове засідання не з’явились про час та місце слухання справи повідомленні належним чином, про що в матеріалах справи наявні повідомлення ( а.с. 77-78), за таких обставин колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку, передбаченому ст. 41 КАС України.

Дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши їх доказами, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вимог апеляційної скарги .

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи в березні 2010 року уповноваженими фахівцями податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя була проведена виїзна планова перевірка ТОВ «Інтер»з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2008 року по 30.09.2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2008 року по 30.09.2009 року.

За результатами виїзної планової перевірки ТОВ «Інтер»було складено акт за № 42/23-2/23879459 від 24.03.2010 року (а.с. 6-37). В ході перевірки фахівцями податкової встановлено наступні порушення:

Заниження суми податку на додану вартість на загальну суму 171 966,67 грн., за періоди: липень 2008 року –147 404 грн.; серпень 2008 року 24 563 грн. На порушення п.п. 7.2.3.,п.п. 7.2.6., п. 7.2, п.п.7.5.1. ст.. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 16897-ВР із змінами та доповненнями ТОВ «Інтер»включено до складу дозволеного податкового кредиту з ПДВ всього у сумі 171 966,67 грн.

Вказано на те, що платники податку мають право на включення до складу податкового кредиту податкових накладних, фактичне отримання яких відбулося в податкових періодах, наступних за тим податковим періодом, в якому такі податкові накладні виписані, але за умови документального підтвердження затримки такого отримання.

ТОВ «Інтер не надало документального підтвердження затримки такого отримання та не додало до податкової декларації за звітні періоди заяву зі скаргою на постачальника, за несвоєчасне оформлення податкової накладної.

Відповідно до порушень , викладених в акті було прийнято податкове рішення повідомлення №000171230/0 від 06 квітня 2010 року (а.с.45).

Позивач не погодившись з порушеннями, викладеними в акті планової перевірки подав до начальника Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Запоріжжя заперечення на акт від 29 березня 2010 року, однак за результатами розгляду заперечень було надано відповідь, про те, що висновки акту перевірки за № 42/23-2/23879459 від 24.03.2010 року є правомірними та відповідають вимогам діючого законодавства.

Аналіз норм права та матеріалів справи показав наступне. Пунктом 1.6 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість»податковий кредит –це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов’язання звітного періоду, що визначена згідно з цим Законом.

Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість регулюються ст. 7 Закону України вищевказаного закону.. Відповідно до п.7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону датою виникнення права на податковий кредит є дата здійснення першої з подій: або списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарі (робіт, послуг) , дата виписки відповідного рахунку ( товарного чека) в разі розрахунків з використання кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної , що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 7.2.6 Закону України «Про податок на додану вартість»- податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. У разі відмови з боку постачальника товарів (послуг) надати податкову накладну або при порушенні ним порядку її заповнення отримувач таких товарів (послуг) має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку внаслідок придбання таких товарів ( послуг).

Отримання такої скарги є підставою для проведення позапланової виїзної перевірки такого постачальника для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з цього податку за цивільно-правовою операцією.

З матеріалів акту перевірки вбачається, що підставою для винесення спірного податкового повідомлення рішення стало несвоєчасне включення до складу податкового кредиту податкових накладних, фактичне отримання яких відбулося в податкових періодах, наступних за тим податковим періодом, в якому такі податкові накладні були виписані, без належного документального підтвердження затримки такого отримання.

Як видно з матеріалів справи податкова накладна від 28.01.2008 року № 30 від ТОВ «Агрофоспром 2006»( а.с. 46), одержана позивачем в липні 2008 року (а.с. 47- 55) та була зареєстрована в реєстрі одержаних та виданих податкових накладних за липень 2008 року, відповідно до діючого Порядку № 244.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, що звернення з скаргою на постачальника товарів є виключно правом покупця, а не його обов’язком, та вищевказані обставини не підставою для висновку про неправомірність віднесення понесених ним витрат до податкового кредиту та не підтверджують правомірність винесення податкового повідомлення рішення.

Виходячи з доводів апеляційної скарги та вимог чинного законодавства, колегія суддів вважає, що підстав для скасування постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 01 червня 2010 року та задоволення апеляційної скарги відповідача не має.

Керуючись ст.198,200,206 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 червня 2010 року по адміністративній справі за № 2а- 2493/10/0870 –без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України, в порядку передбаченому ст.. 212 КАС України.

Повний текст виготовлено 21.12.2010 року.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: М.В. Мірошниченко

Суддя: О.В. Юхименко