Справа № 805/1922/15-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/1922/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2015 р. Справа № 805/1922/15-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Голубової Л.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Маріупольської об’єднаної державної податкової інспекції

Головного управління Міндоходів у Донецькій області

до товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробник»

про стягнення грошових коштів з розрахункових рахунків, що належать платнику податків на суму податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 543990,00 гривень

Маріупольська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробник» про стягнення грошових коштів з розрахункових рахунків, що належать платнику податків на суму податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 543990,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач – товариство з обмеженою відповідальністю «Агропереробник» перебуває на податковому обліку в Іллічівському відділені Маріупольської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області. Будучи платником податку на додану вартість відповідач на день подачі адміністративного позову має податковий борг в розмірі 543990,00 гривень, який виник у результаті несплати узгоджених сум податкових зобов’язань самостійно задекларованих платником відповідно до податкової декларації За рахунок переплати сума 200,00 гривень була погашена.

З метою погашення податкового боргу Маріупольська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області винесла податкову вимогу форми «Ю» від 23 січня 2015 року № 35-25. Вимога була надіслана відповідачу засобами поштового зв’язку, рекомендованим листом з повідомленням, яка була повернута на адресу позивача з позначкою за закінченням терміну зберігання. Відповідачем порушено ст. 67 Конституції України та ст. 16 Податкового кодексу України. Проте, вжиті заходи не привели до погашення податкового боргу. Посилаючись на вимоги п. 95.3 статті 95 Податкового кодексу України позивач просив суд стягнути з відповідача кошти з рахунків у банках, обслуговуючих платника податків, за податковим боргом з податку на додану вартість.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причин неявки суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в письмовому провадженні у відповідності до приписів ч. 6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем подано до податкової інспекції декларацію з податку на додану вартість за листопад 2014 року, в якій відповідач у рядку 25 декларації визначив до сплати суму податкових зобов’язань з податку на додану вартість в розмірі 544190,00 гривень (а.с. 13-14).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Станом на день подачі адміністративного позову за відповідачем обліковується недоїмка з податку на додану вартість у розмірі 543990,00 гривень, що підтверджується наданим позивачем зворотнім боком облікової картки платника з податку на додану вартість (а.с. 15-17), оскільки 200,00 гривень погашено за рахунок переплати (а.с. 9).

Станом на день судового розгляду відповідачем податкові зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 543990,00 гривень не сплачені.

Отже, наявними в матеріалах справи документами підтверджено правомірність визначення позивачем податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 543990,00 гривень.

Згідно підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. п. 14.1.175. п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.2. статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

23 січня 2015 року податковою інспекцією сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 35-25 – надіслана рекомендованим листом с повідомленням на адресу відповідача, яка була повернута на адресу позивача з позначкою за закінченням терміну зберігання, про що свідчить поштове повернення (а.с. 10).

Перелік підстав, наявність яких надає можливість визначати податкові вимоги відкликаними, визначений ст. 60 Податкового кодексу України.

При цьому, зазначеною статтею Кодексу визначено, що якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Як вбачається із матеріалів справи – зворотнього боку облікової картки відповідача ( а.с. 15-17), податковий борг товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробник» не переривався, у зв’язку з чим податкова вимога є діючою, відкликанню не підлягала.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджено безперервне існування податкового боргу відповідача за період від дня отримання податкової вимоги до моменту виникнення податкового боргу, заявленого позивачем до стягнення.

Відповідачем зазначене не спростовано, документальних обґрунтувань в підтвердження того, що наведена податкова вимога вважається відкликаною не надано.

Отже, наявними в матеріалах справи документами підтверджено правомірність визначення позивачем суми податкового боргу відповідача з податку на додану вартість та наявність підстав для стягнення зазначеної суми боргу в судовому порядку.

Відповідно до ст. 67 Конституції України та ст. 16 Податкового кодексу України, підприємство зобов'язано своєчасно та у повному обсязі сплачувати до бюджетів належні суми податків та зборів (обов'язкових платежів), однак вказані зобов'язання відповідач не виконав.

Пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями Податкового кодексу України та статтями 2, 7-12, 69-72, 87-98, 122-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Маріупольської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області до товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробник» про стягнення грошових коштів з розрахункових рахунків, що належать платнику податків на суму податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 543990,00 гривень – задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробник» (код ЄДРПОУ 38677039) у банківських установах кошти в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 543990 (п’ятсот сорок три тисячі дев’ятсот дев’яносто) гривень 00 копійок.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті 08 червня 2015 року.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Голубова Л.Б.