Справа № 338/1002/14а
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015р. Справа № 876/7803/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області, смт.Богородчани Івано-Франківської області

на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23.07.2014р. у справі №338/1002/14-а

за позовом ОСОБА_1, с.Космач Богородчанського району Івано-Франківської області

до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області, смт.Богородчани Івано-Франківської області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2014р. позивач: ОСОБА_1 звернувся до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, просив визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням пільгового обчислення стажу неправомірною; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період роботи ОСОБА_1 з 01.01.1979р. по 01.10.1986р. та з 02.10.1986р. по 02.12.1994р. - як трудовий стаж, вироблений в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з врахуванням пільгового обчислення стажу з вересня 2011р. (з моменту призначення пенсії).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є пенсіонером по віку, пенсія йому нарахована та виплачується управлінням Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області з вересня 2011р. При обрахунку стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення, періоди роботи з 01.01.1979р. по 01.10.1986р. та з 02.10.1986р. по 02.12.1994р. йому зараховано з розрахунку рік за рік, хоча, згідно чинного законодавства, повинен бути зарахований один рік за один рік шість місяців, так як у вказані періоди він працював в районах Крайньої Півночі. На підтвердження такого права ним було надано трудову книжку, довідку Прикарпатського управління бурових робіт, що уточнює особливий характер роботи чи умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії та на підтвердження постійної зайнятості на пільговій роботі, а також ряд інших документів, однак, управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі відмовило йому у перерахунку пенсії з врахуванням пільгового стажу.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23.07.2014р. адміністративний позов ОСОБА_1 за період з вересня 2011р. по 07.01.2014р. залишено без розгляду.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23.07.2014р. у справі №338/1002/14-а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зарахуванні пільгового стажу; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, врахувавши період роботи з 01.01.1979р. по 01.10.1986р. та з 02.10.1986р. по 02.12.1994р., як трудовий стаж у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої півночі та в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок пенсії, що виплачується ОСОБА_1, з врахуванням пільгового стажу, з 08.01.2014р.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач у справі: управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області, який в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що постанова винесена без повного та всебічного з'ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що трудовий стаж ОСОБА_1 за оспорюваний період в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, належним чином не підтверджений відповідними документами.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до вимог ст.197 КАС України, вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт електромонтером по обслуговуванню бурових з 18.10.1978р. по 01.12.1994р., з них в період з 18.10.1978р. по 31.12.1978р. - на Україні, з 01.01.1979р. по 01.10.1986р. - вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі (в Ханти-Мансійському автономному окрузі Тюменської області), а з 02.10.1986р. по 01.12.1994р. вахтово-експедиційним методом районах Крайньої Півночі (в Ямало-Ненецькому автономному окрузі Тюменської області), що підтверджується довідкою, виданою Прикарпатським управлінням бурових робіт ПАТ "Укранафта" №10-775 від 18.06.2014р., яка уточнює особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії і яка підтверджує постійну зайнятість на роботі та яка дає право на встановлені законом пільги.

Відповідно до вимог Постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967р. №1029, Ханти-Мансійський округ відноситься до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України вбачається, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), період роботи до 01.01.1991р. в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991р.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (далі - Указ), Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960р. №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (далі - Постанова), Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967р. "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абз.3 п.5 Прикінцевих положень Закону №1058-IV).

Відповідно до вимог пп."б" п.7 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, за період роботи до 01.01.1991р. на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Відтак, із системного аналізу наведених норм права випливає, що трудовий договір є не єдиним документом, який може підтверджувати роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

Відповідно до вимог ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, встановлено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В трудовій книжці позивача наявні всі необхідні записи про його роботу в районі Крайньої Півночі у спірний період.

Підпунктом "д" п.5 Указу передбачено, що "робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах".

Пунктом 3 Постанови передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 01.03.1960р. зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 01.03.1960р. - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Таким чином, враховуючи відомості трудової книжки та відповідної довідки, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи позивача в районі Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, є достатні підстави для зарахування йому до пільгового трудового стажу періоди роботи з 01.01.1979р. по 01.10.1986р. та з 02.10.1986р. по 02.12.1994р. з розрахунку за кожний рік - один рік і шість місяців.

Посилання відповідача на те, що пільги, встановлені вказаними нормативними актами, не розповсюджуються на позивача, оскільки останній не надав укладених з роботодавцем строкових трудових договорів є безпідставними, так як факт укладання трудового договору з роботодавцем підтверджується записами у трудовій книжці, а також відповідною довідкою, що згідно із п.5 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону №1058-IV є достатніми документами для перерахунку пенсії.

Враховуючи викладене, на підставі повно та всебічно встановлених обставин у справі, з урахуванням вимог вищевказаних нормативно-правових актів, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що записи у трудовій книжці та наявні в матеріалах справи докази підтверджують стаж роботи позивача в районі Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також поширення дії Указу та Постанови на нього, що дає останньому право на перерахунок пенсії із зарахуванням до пільгового трудового стажу спірних періодів роботи з розрахунку один рік за один рік і шість місяців.

Крім того, колегія суддів апеляційного адміністративного суду зазначає, що судом першої інстанції в пункті четвертому постанови від 23.07.2014р. у справі №338/1002/14-а допущено описку, а саме: ім'я позивача замість "Дмитру" вказано "Василю". Вказана описка не може вважатись підставою для скасування чи зміни судового рішення, та може бути виправлена судом першої інстанції в порядку, передбаченому ст.169 КАС України.

Згідно із вимогами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про те, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга висновків суду першої інстанції не спростовує, відтак задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23.07.2014р. у справі №338/1002/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, - залишити без задоволення.

2. Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23.07.2014р. у справі №338/1002/14-а, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга