Справа № 25199/09
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2010-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2010 р.справа № 2а-8371/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Туркіної Л.П. Кожана М.П.

при секретарі судового засідання: Ганноченку А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Синельникове Дніпропетровської області

на постанову: Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2009р. у справі № 2а-8371/09/0470,

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в м.Синельникове Дніпропетровської області

до: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Синельникове Дніпропетровської області

про: зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2009 року Управління Пенсійного фонду України в м.Синельникове Дніпропетровської області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про зобов'язання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Синельникове Дніпропетровської області вчинити дії по включенню до акту щомісячної звірки суми пенсії виплачених ОСОБА_1 за період з 01.03.2009р. по 31.05.2009р. в розмірі 389,58грн., та ОСОБА_2 за період з 01.03.2009р. по 31.05.2009р. в розмірі 416,52грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на норми Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", а також Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності, внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та пенсій, пов'язаних з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління ПФУ та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.03р. №5-4/4 за якими передбачено відшкодування відповідачем витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку та виробництві або професійного захворювання і виплатою пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, на централізованому рівні, відповідно до щомісячних актів звірки і витрат за особовими справами потерпілих в яких визначають загальну суму витрат, що підлягають централізованому відшкодуванню.

Постановою від 14.07.2009 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд позов задовольнив та зобов'язав Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Синельникове Дніпропетровської області вчинити дії по включенню до акту щомісячної звірки суми пенсій виплачених ОСОБА_1 за період з 01.03.2009р. по 31.05.2009р. в сумі 389,58 грн., суми пенсій виплачених ОСОБА_2 за період з 01.03.2009р. по 31.05.2009р. в сумі 416,52 грн. При цьому, суд посилався на п.5 ст.24 та ч. 2 ст.2 Закону України від 23.09.1999 р. № 1105 - XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", з п.п.3,4,7 Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", на Закон України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності",

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2009 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову. В обґрунтування апеляційних вимог відповідач зазначає, що судом невірно застосовано норми матеріального права, зокрема положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»та Закону України «Про страхові тарифи на загальнообовязкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». При цьому апелянт зазначив, що Закон України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»діє в межах України і регламентує страхування застрахованих в Україні осіб з дати набрання чинності зазначеного Закону. Вищевказані пенсіонери: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відносно виплат яким виник спір, постраждали на виробництві за часів існування СРСР. Відповідно, вони не були застраховані, тому що справи не були передані Фонду. Оскільки зазначені особи отримали ушкодження здоров'я за часів існування СРСР, тобто за межами України, спірне питання повинно бути врегульованим міжнародним законодавством. Так, між державами-учасниками СНД підписано угоди, які стосуються предмету спору, зокрема: Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р. Крім того, посилаючись на «Порядок відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання», затвердженого Правлінням Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. №5-4/4, апелянт вказує, що цей нормативний акт не встановлює права та обовязки по взаєморозрахункам, а встановлює процедуру погодження тих виплачених позивачем сум, котрі будуть використані Фондами позивача та відповідача при взаєморозрахунках. При цьому апелянт зазначає, що порядок не приписує відповідачу погоджувати те, з чим він не згоден.

Позивач проти апеляційної скарги заперечує, зазначає, що рішення суду є таким, що відповідає законодавству, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, на обліку у позивача знаходяться пенсійні справи ОСОБА_1 і ОСОБА_2, яким Пенсійним фондом виплачуються пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві. За період з 01.03.2009 року по 31.05.2009 року зазначеним особам виплачено пенсію в загальній сумі 389,58грн та 416,52грн. З матеріалів справи вбачається, що травми, внаслідок яких встановлена інвалідність зазначеним особам, були отримані ними за часів існування СРСР.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини показав, що особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено законодавством СРСР про відшкодування шкоди, завданої працівникам внаслідок травмування на виробництві, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку на виробництві.

Так, згідно з пп. «г» і «д»п.1 ст.21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який набрав чинності з 01.04.2001р., Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівниками внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві.

За приписами п.2 ст.7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01.04.2001р., з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду соціального страхування від нещасних випадків документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фонду соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

16.05.2003р. Міністерством юстиції України зареєстрована Постанова правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.03р. №5-4/4, якою затверджено «Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання».

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій. Пунктом 5 Порядку передбачено, що органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділенням виконавчої дирекції Фонду звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягають відшкодуванню, та до 15 числа місяця наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях. Відповідно до п.6 Порядку головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду на підставі поданих актів узагальнюють і узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві. За правилами п.7 Порядку Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві на підставі вищевказаної Довідки на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Матеріали справи свідчать, що відповідач відмовився включати до актів щомісячної звірки на відшкодування витрати, повязані з виплатою пенсій за березень - травень 2009 року громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які отримали каліцтво за часів СРСР.

З урахуванням посилання відповідача на міжнародні угоди держав-учасників СНД щодо питань пенсійного забезпечення осіб, які отримали каліцтво за часів СРСР, слід зазначити наступне:

Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворювання або іншим ушкодженням здоровя, які повязані з виконанням ними трудових обовязків, яка набула чинності для України 06.10.1995р., не може поширюватись на випадок, про який йдеться у даній справі, оскільки Угода передбачає відшкодування шкоди працівникам роботодавцем Сторони, законодавство якої поширювалось на працівника під час отримання каліцтва, іншого ушкодження здоровя, смерті. Жодне законодавство з країн-учасниць СНД, які підписали дану Угоду, не могло поширитись на вказаних громадян, оскільки останні отримали каліцтво в період дії законодавства СРСР.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, повязаних з виконанням ними трудових обовязків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідного до вищевказаного Закону.

За приписами ст.5 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди. Відповідно до ст.3 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, усі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Тобто витрати Пенсійного фону України з виплати пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання громадянам, каліцтво яких заподіяно на підприємствах, розташованих та території країн Співдружності Незалежних Держав, повинні відшкодовуватися Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

З урахуванням вимог Порядку від 04.03.2003р. №5-4/4, який передбачає послідовність процедури, спрямованої на відшкодування, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача, повязані з відмовою включення до акту щомісячної звірки на відшкодування витрат по виплаті пенсій громадянам ОСОБА_1 І та ОСОБА_2, не відповідають вимогам чинного законодавства.

За таких обставин слід визначити, що апеляційна скарга не містить доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції. Суд правильно встановив обставини справи та прийняв судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись статями 195, 196, п.1ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Синельникове Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2009р. у справі № 2а-8371/09/0470 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2009р. у справі № 2а-8371/09/0470 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: О.А. Проценко

Судді: М.П.Кожан

ОСОБА_3