Справа № 825/1328/15-а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1328/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Д`яков В.І. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А
08 червня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів Старової Н.Е., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірною бездіяльності та стягнення грошової компенсації,
ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про:
- визнання неправомірною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не зарахування позивача на продовольче забезпечення з 18.03.2014 по 30.11.2014 до в/ч НОМЕР_1 та несвоєчасне подання документів на виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування до в/ч НОМЕР_1 ;
- визнання неправомірною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу нарахованої згідно наказу ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.12.2014 № 575 (додаток №1), за період з 18.03.2014 по 30.11.2014, включно, грошової компенсації замість встановлених норм харчування в сумі 4545,96 грн.;
- стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача нараховану грошову компенсацію в сумі 4545,96 грн.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.
Військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Чернігівський обласний військовий комісаріат, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання.
Сторони до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом від 18.03.2014 №33 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 був призваний на військову службу по мобілізації (а.с.5) та наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 був призначений на посаду діловод, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 (а.с.6).
Проте, з 18.03.2014 позивача не було зараховано на продовольче забезпечення, у зв`язку з мобілізацією при в/ч НОМЕР_1 , в результаті чого він не був забезпечений їжею шляхом надання послуг з харчування суб`єктами господарювання на підставі укладених договорів з Міністерством оборони України.
Відповідно до наказу ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.12.2014 №575 ОСОБА_1 було зараховано на продовольче забезпечення при в/ч НОМЕР_1 та встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування в сумі 4545,96 грн. (додаток №1) за період з 18.03.2014 по 30.11.2014 (а.с.19, 20).
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.03.2015 №168 внесено зміни до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.12.2014 №575 та встановлено позивачу грошову компенсацію замість встановлених норм харчування, за період з 18.03.2014 по 30.11.2014, в сумі 4352,14 грн. (додаток №1) (а.с. 29, 30).
З копії витягу з Аудиторського звіту від 26.12.2014 № 234/1/31/82 про результати планового внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 10.07.2012 по 26.11.2014 та довідки про результати внутрішнього аудиту відповідності продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 за період з 30.07.2012 по 26.11.2014 вбачається, що внаслідок не доведення встановлених норм продовольчого забезпечення до військовослужбовців, які були призвані із мобілізацією, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 були допущені втрати доходів фізичними особами на загальну суму 2 446 343,18 грн., а тому визначено організувати відшкодування грошової компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 , які призвані на військову службу у зв`язку із оголошенням мобілізації, на загальну суму 2 446 343,18 грн. в термін до 26.01.2015 року (а.с. 23-25).
Згідно статті 1 Закону соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Частиною 1 статті 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту н пункту 1 приміток до норми № 1 - загальновійськова норм харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 № 426 за рахунок держави харчуванням забезпечуються громадяни, які призвані на військову службу у зв`язку з оголошенням мобілізації, - з дня прибуття їх до військового комісаріату.
Пункт 1.10 Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України від 09.12.2002 № 402 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2002 за № 992/7280 передбачено, що військовослужбовці, які прибули у військову частину, зараховуються на продовольче забезпечення наказом командира військової частини.
Відповідно до пункту 2.3. вищевказаного Положення у Збройних Силах України забезпечення харчуванням військовослужбовців та інших категорій за встановленими нормами здійснюється за рахунок держави. Уточнення вартості норм харчування проводиться Головним продовольчим управлінням, виходячи із середніх діючих цін на продукти харчування, і доводиться ним до військ (сил) не частіше одного разу на квартал. Військовослужбовцям та іншим категоріям норми харчування видаються через відповідні їдальні або замість установлених норм харчування (основні й додаткові продукти) виплачується грошова компенсація у розмірі вартості цих норм.
Як вбачається з матеріалів справи, 10.12.2014 ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 видано наказ № 575 про виплату військовослужбовцям, призваним у зв`язку із мобілізацією, грошову компенсацію замість належних норм харчування у розмірі вартості набору продуктів за нормою №1 (загальновійськова), за період з 18.03.2014 по 30.11.2014, згідно затверджених відомостей (а.с. 19, 20).
Про необхідність відшкодування грошової компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 також повідомлялось в телеграмі тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу першого заступника командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_4 командиру в/ч НОМЕР_1 від 20.09.2014 (а.с. 22).
Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.03.2015 №168, яким було внесено зміни до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.12.2014 №575 позивачу належить грошова компенсація замість встановлених норм харчування, за період з 18.03.2014 по 30.11.2014, включно, в сумі 4352,14 грн. (додаток №1).
Вказана сума також підтверджується актом взаємозвірки вартості компенсації замість норм харчування військовослужбовців, призваних на військову службу по мобілізації Чернігівського ОМВК, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.31).
Отже, грошова компенсація замість встановлених норм харчування, що належить до виплати позивачу, за період з 18.03.2014 по 30.11.2014, включно, складає 4352,14 грн., тому саме ця сума підлягає стягненню з в/ч НОМЕР_1 .
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача нарахованої грошової компенсації в сумі 4545,96 грн. підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про визнання неправомірною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно не зарахування позивача на продовольче забезпечення з 18.03.2014 року по 30.11.2014 року до в/ч НОМЕР_1 та несвоєчасне подання документів на виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування до в/ч НОМЕР_1 , то суд вважає їх обґрунтованими, оскільки встановлено, що Чернігівським обласним військовим комісаріатом наказ про зарахування позивача, який був призваний на військову службу 18.03.2014 року, на продовольче забезпечення при Військовій частині НОМЕР_1 було видано лише 10.12.2014 року, тобто всупереч чинному законодавству, яке передбачає зарахування на продовольче забезпечення громадянина, який призваний на військову службу у зв`язку з оголошенням мобілізації, з дня прибуття його до військового комісаріату.
Також, ІНФОРМАЦІЯ_5 не надано суду доказів своєчасного надсилання наказу про зарахування ОСОБА_1 на продовольче забезпечення до Військової частини НОМЕР_1 для належного виконання. Крім того, Військова частина НОМЕР_1 в своїх запереченнях посилається, що наказ № 575 від 10.12.2014 року, яким позивача зараховано на продовольче забезпечення, надійшов до Військової частини лише 03.03.2015 року.
Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання неправомірною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно не зарахування ОСОБА_1 на продовольче забезпечення з 18.03.2014 року по 30.11.2014 року до Військової частини НОМЕР_1 та несвоєчасного подання документів на виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування до Військової частини НОМЕР_1 є обґрунтованими.
Позовні вимоги про визнання неправомірною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 стосовно не виплати позивачу нарахованої згідно наказів від 10.12.2014 № 575 за період з 18.03.2014 року по 30.11.2014 року грошової компенсації замість встановлених норм харчування в сумі 4545,96 грн., також підлягають задоволенню, оскільки в/ч НОМЕР_1 не вчинялись дії щодо виплати грошової компенсації позивачу, розмір якої встановлено вищезазначеними наказами.
Доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року без змін.
Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.
Головуючий суддя Є.І. Мєзєнцев
суддя Н.Е.Старова
суддя В.В. Файдюк

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Файдюк В.В.

Старова Н.Е.