Справа № 2а-48/10/0614
Суддя: Збицька К.Д.
Дата ухвалення: 2010-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-48/10/0614
Провадження № без н/п
П О С Т А Н ОВ А

І м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2010 року Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючої судді Збицької К.Д.,

з участю секретаря Кравець Л.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради та управління Пенсійного фонду України в Малинському районі про

визнання неправомірним дій відповідача та зобов'язання виплатити кошти, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

встановив :

01 липня 2009 року ОСОБА_1О, звернувся з вказаним позовом до Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, посилаючись на те, що йому, як потерпілому від аварії на ЧАЕС 4-ї категорії, за період з 1 січня 2008 року по 31 травня 2009 року проводились компенсаційні виплати відповідно до ст.ст.37,39.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закону) не у розмірах, визначених цим Законом, а в твердих грошових сумах, визначених постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року, внаслідок чого він повністю не отримав визначені Законом суми, які просив стягнути.

У ході розгляду справи позивач подав заяву про зміну та збільшення позовних вимог до управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради та управління Пенсійного фонду України в Малинському районі, які є належними відповідачами, та просить визнати незаконними дії управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради щодо виплати йому у меншому розмірі коштів, ніж передбачено ст.37 Закону та управління Пенсійного фонду України в Малинському районі щодо виплати коштів, передбачених ст.ст.39,51 Закону, зобов'язати відповідачів провести нарахування та виплату зазначених виплат у розмірах, визначених ст.ст. 37,39,51 Закону за період з 01 червня 2008 року по 31 березня 2010 року.

У судове засіданні сторони не зявилися. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач зазначив про підтримання позову з підстав, зазначених у заяві.

Представники відповідачів подали заперечення проти позову, посилаючись на правомірність здійснення нарахування та виплати коштів, передбачених статтями 37,39,51 Закону № 796 , у

розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Постанова № 836) відповідно до бюджетних надходжень .

Розглянувши справу в порядку письмового провадження у межах заявлених вимог, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачами обставини, вважаю їх достатніми для прийняття рішення.

Спірні відносини регулюються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ.

З наданих суду письмових доказів вбачається, що позивач проживає на території посиленого радіоекологічного контролю, є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії, має пенсійний вік, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Малинському районі та відповідно до положень статей 37,39,5 1 Закону № 796 має право на відповідні компенсації, доплати та допомоги.

Згідно ст.37 цього Закону громадянам, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, виплачується щомісячна грошова допомога у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі 30 процентів від мінімальної заробітної плати.

Ця допомога виплачується щомісячно органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації.

Перелік населених пунктів, жителям яких виплачується щомісячна грошова допомога, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 39 названого Закону встановлено, що громадянам, які працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю, провадиться доплата у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

В частині другій даної статті зазначено, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 51 Закону № 796-Х11 особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається в розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

У підпункті 4 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №530 від 25.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих громадян» зазначено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, що виплачується відповідно до ст.51 Закону №796. виплачується у розмірі 5% до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до положення частини третьої статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальної допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, за конституційними нормами та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суди повинні здійснювати нарахування та виплату пенсій, виходячи з розмірів, встановлених Законом №796-Х1І.

Позивачеві зазначені кошти виплачувались у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 та постановою від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання ! соціального захисту окремих категорій громадян», тобто у меншому розмірі, ніж визначено Законом.

Частиною першою статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій, і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Отже цим Законом Кабінет Міністрів України не був уповноважений зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги на оздоровлення, встановлений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За положенням ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до раніше діючих не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року № 1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України, Пенсійний фонд забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо здійснює перерахунок і виплачує пенсії та інші виплати згідно чинного законодавства.

За таких обставин суд приходить до висновку, що права позивача на отримання підвищення до пенсії та отримання грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва порушені й маються підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України на час звернення позивача до суду був визначений річний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

.Згідно ст. 100 цього Кодексу пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Представники відповідачів у своїх запереченнях проти позову наполягають на цьому.

Стаття 71 Закону України « Про державний бюджет України на 2009 рік » від 26.12.2008 року надає право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Дію абзацу другого частини першої статті 37 та абзацу четвертого частини першої статті 39 Закону зупинено на 2008 рік згідно із Законом «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 його дію відновлено. Це рішення діяло з моменту його прийняття та до закінчення бюджетного року, тобто, до 31 грудня 2008 року.

Таким чином підлягають задоволенню вимоги позивача, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яка розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, за період з 01 липня 2008 року по 31 березня 2010 року з урахуванням проведених виплат.

Керуючись ст.ст. 11.17,86,99,100,159,122 Ч.4.128 ч.б. 162.163, 254.256 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст.37,39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.22 Конституції України, ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», -

постановив :

позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради щодо нарахування та проведення ОСОБА_1 виплат, передбачених ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 1 липня 2008 року по 31 березня 2010 року у меншому розмірі, ніж це визначено Законом.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 відповідно до ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства за період з 1 липня 2008 року по 31 березня 2010 року з урахуванням виплачених сум.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Малинському районі щодо нарахування та проведення ОСОБА_1 виплат, передбачених ст.ст.39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 1 липня 2008 року по 31 березня 2010 року у меншому розмірі, ніж це визначено Законом.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Малинському районі здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 коштів відповідно до ст.ст.39,5.1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 1 липня 2008 року по 31 березня 2010 року з урахуванням проведених виплат.

В решті позову відмовити за безпідставністю .

Постанова в у межах суми виплат за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Малинський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до апеляційного

суду.

Суддя:

ОСОБА_2