Справа № 2-а-1138/11
Суддя: Воробйов А. В.
Дата ухвалення: 2011-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу: 17.02.2011
Справа № 2-а-1138/11

17 лютого 2011 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинення певних дій, -
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та ІНФОРМАЦІЯ_1 , у позові зазначив, що він капітан запасу, проходив військову службу з 31.07.1973 р. по 16.02.1995 року на різних офіцерських посадах. 16 лютого 1995 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 був звільнений у запас у зв`язку зі скороченням штатів. Пунктом аст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького й рядового складу органів внутрішніх справ і деяких інших осібвід 29 квітня 2006 року (надалі - Закон про пенсійне забезпечення), встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають прапорщики, особи офіцерського складу, що мають на день звільнення з військової служби вислугу на військовій службі 20 років і більше.
07.02.1995 року Запорізькім обласним військовим комісаріатом було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького й рядового складу органів внутрішніх справ і деяких інших осіб.
Законом України Про внесення змін до статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького й рядового складу органів внутрішніх справ і деяких інших осібвід 15 червня 2004 року № 1769-ІУ (у редакції Закону України від 16 грудня 2004 року № 2255-ІУ) встановлено, зокрема, що особи, яким раніше призначено пенсії відповідно до Закону про пенсійне забезпечення, мають право на перерахунок пенсій з урахуванням положень цього Закону та виплату 50 відсотків перерахованої пенсії з 1 січня 2005 року, азі січня 2006 року - 100 відсотків перерахованої пенсії.
Посилаючись на те, що розмір призначеної і виплачуваної йому пенсії не відповідає розміру передбаченим цим Законом, і на відмову ГУПФ в Запорізькій області провести її у відповідності з вимогами Закону, позивач просить суд поновити строк для звернення до суду з зазначеним позовом, визнати дії відповідача неправомірними, зобов`язати його усунути зазначені порушення, провівши вказаний перерахунок призначеної пенсії з врахуванням премії за роботу з таємними документами в розмірі 15% починаючи з 28.05.2010 року та виплатити недоплачену суму коштів по дату проведення перерахунку, а також допустити негайне виконання судового рішення.
В своєму позові позивач посилається на те, що ним було надано до Запорізького обласного військового комісаріату довідку, про допуск позивача на час звільнення до роботи з таємними документами та виробами за Ф-2 яка передбачає виплату у розмірі 15%.
02.06.2010 року Головним Управлінням пенсійного фонду України у Запорізькій області було повернуто без виконання документи на встановлення надбавки за роботу з таємними документами, які були направлені ЗОВК про включення до складу грошового забезпечення з якого розраховується пенсія-надбавка у розмірі 15%. Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є уповноваженим структурним підрозділом Міністерства Оборони України у своїй відмові, посилається на те, що при призначені грошового забезпечення за надбавку за роботу з таємними виробами, носіями, документами було допущено помилку, і замість виплати 15 % від посадового окладу було призначено лише 10 %.
В своїх запереченнях Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області просить суд відмовити у задоволенні позову, пояснюючи це тим, що надбавка до посадового окладу за службу в умовах режимних обмежень (за таємність) передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 року №414 Про види, розмири і порядок надання компенсації у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці. Ця постанова введена в дію з 01.06.1994 року і поширюється тільки на осіб, які на цей час перебували на службі, і яким відповідно до умов визначених у цій постанові було оформлено допуск до державної таємниці.
Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їз доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних причин.
Судом було встановлено, а Головне Управління пенсійного фонду України в Запорізькій області не звернув увагу на те, що позивач був звільнений з військової служби 16.02.1995 року, тобто тоді, коли діяла постанова Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 року №414 Про види, розмири і порядок надання компенсації у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці. А також дане право підтверджено довідкою №157 , за підписом командира військової частини НОМЕР_2 від 26.05.2010 року , яка підтверджує, те що на час звільнення для позивача було встановлено допуск до роботи з таємними документами та виробами за Ф-2 і на день виключення зі списків частини у зв`язку зі звільненням у запас не було скасовано. Також відповідачем не було звернуто увагу на те, що на сьогоднішній день позивач отримує надбавку за роботу з таємними документами, але по Ф-3 яка передбачає виплату у розмірі 10%.
Статтею 16 Закону України Про Збройні Сили Українивизначено, що держава забезпечує соціальний і правовий захист осіб, звільнених у запас або відставку, а також членів їх родин.
Відповідно до ст. 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімейвід 20 грудня 1991 року № 2011-XII пенсійне забезпечення належить до прав військовослужбовців, а ст. 2 цього ж Закону встановлює, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців у правах і свободах, визначених законодавством України.
Відповідно до ст. 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам , які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з грошового забезпечення цих військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу. При цьому для обчислення їм пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.1 Постанови КМУ України №1294 від 07.11.2007 року грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії одноразових додаткових видів грошового забезпечення).
В статті 63 Закону №2262-ХІІ, зазначено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
За змістом ст. 24 Конституції України рівність громадян, полягає, зокрема, у їх рівному праві на соціальний захист, гарантований ст. ст. 17, 46 Конституції України. Тому військовослужбовці, які займали по штатній категорії посади, мають однакові військові звання, кваліфікацію, тривалість й умови проходження служби й не відрізняються за іншими ознаками, одержуючи однакову за видом пенсію, повинні мати й однаковий її розмір, що не може залежати від часу виходу на пенсію. Наявність же пропорції в розмірах пенсій військовослужбовців, звільнених з військової служби в різний час, по ній, є безпідставним обмеженням у правах одних військових пенсіонерів у порівнянні з іншими.
Крім того, п. 7 ч. 4 ст. З Закону України Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил "України, та членів їх сімейвід 15 червня 2004 року № 1763-ІУ Кабінету Міністрів України було дано доручено визначити до 1 вересня 2004 року строки і порядок усунення диспропорцій у пенсійному забезпеченні військовослужбовців, які утворилися залежно від часу звільнення їх з військової служби. Цей факт також однозначно свідчить про визнання державою порушень зі свого боку конституційних норм про рівність громадян перед законом.
Право позивача на отримання зазначеного грошового забезпечення за роботу з таємними документами в розміри 15% закріплено у Законі, гарантовано державою та підтверджується відповідними доказами, а обов`язок здійснення перерахунку пенсії позивача покладено саме на Головне Управління пенсійного фонду в Запорізькій області.
Ст.99 КАС України встановлений шести місячний строк для звернення до суду з адміністративним позовом.
Статтею 100 КАС України передбачає, що пропуск зазначеного строку є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Згідно ст. 102 КАС України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, може бути поновлений, за клопотанням особи, яка бере участь у справі.
З матеріалів справи суд встановив, що позивач звертався до ЗОВК з заявою від 28.05.2010 року, після чого він подав позовну заяву до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.
09 червня 2010 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було винесено ухвалу про закриття провадження по даній справі у зв`язку з тим, що дана справа не проходить по підсудності відповідача. Після чого позивач звернувся до Орджонікідзевськго районного суду м. Запоріжжя, ухвалою суду було закрито провадження по справі у зв`язку з перехідними положеннями по Рішенню Конституційного Суду України від №19-рп/2010 року від 09.09.2010 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливість поновити строк та задовольнити позовні вимоги з 28.05.2010 року з моменту звернення позивача з заявою до ЗОВК.
По зверненню позивача до суду поза межами визначеного Законом шестимісячного строку також сприяла і бездіяльність самого відповідача по справі, який не роз`яснював позивачеві про його права і не вчиняв будь-яких дій, направлених на надання належної соціальної підтримки.
Враховуючи усі надані докази на законодавчому рівні обмеження його прав, а також проявлену відповідачем бездіяльність суд визнає наведені позивачем докази в заяві про поновлення строку для звернення до суду обґрунтування причин пропуску строку поважними, що є підставою для задоволення вимог позивача про поновлення строку звернення до суду.
Згідно ч.1 ст. 256 КАС України, передбачає, що постанови прийнятті в скороченому провадженні , виконуються негайно.
Керуючись ст. 12, 43, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького й рядового складу органів внутрішніх справ і деяких інших осіб, ст. 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, ст. 17, 24, 46, Конституції України та ст.ст.118,119КАС України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління пенсійного фонду України в Запорізькій області про оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень задовольнити.
Зобов`язати Головне Управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, провести перерахунок призначеної пенсії з врахуванням премії за роботу з таємними документами в розмірі 15%, починаючи з 28.05.2010 року та виплатити недоплачену суму коштів по дату проведення перерахунку.
Допустити негайне виконання постанови суду.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії.
Суддя: Воробйов А.В.