Справа № 823/1106/15
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року справа № 823/1106/15

13 год.40хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шоколенко Т.М.,

позивача - ОСОБА_2 (особисто),

представників відповідачів - не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, державного реєстратора реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області Носок Лесі Миколаївни, Черкаського міського управління юстиції Черкаської області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2015 у Черкаський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_2 (далі - позивач) до реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області (далі - відповідач 1), державного реєстратора реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області Носок Лесі Миколаївни (далі - відповідач 2), в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення від 29.04.2015 № 21018656 про відмову у внесенні змін до запису Державного реєстру прав на нерухоме майно;

зобов'язати відповідача 1 внести зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, номер запису про право власності 178971), змінивши відомості про тип об'єкта нерухомого майна з "нежитлові приміщення" на "житлові приміщення", та змінити відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна з "нежитлові приміщення 1-го поверху з №1 до №19, площею 269,2 кв.м." на "житлові приміщення 1-го поверху з №1 до №19, площею 269,2 кв.м.".

Ухвалою суду від 27.05.2015 залучено до участі у справі як відповідача Черкаське міське управління юстиції Черкаської області.

Позов мотивовано тим, що державний реєстратор прийняв оскаржуване рішення без наявності правових підстав. Тому просив задовольнити позов.

Відповідачі не прибули у судове засідання, заперечень та пояснень на позов не надали. Відповідач 2 надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення та доводи позивача, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі у їх взаємозв'язку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

З письмових доказів у справі суд встановив, що 22.04.2015 позивач звернувся до відповідача 1 із заявою про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: про тип об'єкта нерухомого майна, розташованого у м. Черкаси на вул. Сумгаїтській, буд.17/1, з "нежитлові приміщення" на "житлові приміщення"; відомості про складові частини вказаного об'єкта нерухомого майна з "нежитлові приміщення 1-го поверху з №1 до №19, площею 269,2 кв.м." на "житлові приміщення 1-го поверху з №1 до №19, площею 269,2 кв.м.". Документи розглядав державний реєстратор Носок Л.М.

29.04.2015 рішенням №21018656 відповідач 2 відмовив позивачу у внесенні вищевказаних змін, посилаючись на відсутність документів, передбачених п.49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (далі - Порядок №868), а саме із-за відсутності: документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документа, що відповідно до вимог чинного законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; технічного паспорта на об'єкт нерухомого майна; письмової згоди співвласників багатоквартирного будинку; документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню, суд взяв до уваги таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд врахував, що згідно зі ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-ІV (далі - Закон №1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Процедура прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури, регламентована Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3502/5 (далі - Порядок №3502/5).

П.2.1. Порядку №3502/5 встановлено, що для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Для внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв'язку зі зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права, інші речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав, заявник подає документ, що є підставою для зміни відомостей, копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу, та документ про внесення плати за внесення змін до запису Державного реєстру прав (п.2.5. Порядку №3502/5).

У п.2.14.1. Порядку №3502/5 наведений виключний перелік підстав для відмови у внесенні змін до записів до Державного реєстру прав, а саме: органом державної реєстрації прав або нотаріусом, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний об'єкт нерухомого майна; подані документи не відповідають вимогам, встановленим законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами; відповідні зміни до записів Державного реєстру прав уже внесені; із заявою звернулась неналежна особа;відсутній запис, щодо якого подано заяву; документи подані не в повному обсязі.

Суд з'ясував, що позивач звернувся до державного реєстратора із заявою про внесення змін до Державного реєстру прав щодо вищевказаного об'єкта нерухомості, право власності на який раніше зареєстровано за позивачем, що підтверджується відповідним витягом (а.с.27). Водночас, заява розглянута державним реєстратором на підставі вимог Порядку №868 (як про первинну реєстрацію права вланості), а не Порядку №3502/5 (про зміну даних вже зареєстрованиого права), як це передбачено вимогами законодавства.

З аналізу вказаних вимог суд дійшов висновку, що відповідні повноваження державний реєстратор здійснює за заявочним принципом. Оскільки позивач у заяві просив внести зміни, а не зареєструвати своє право власності, розгляд документів відповідачем 2 на підставі Порядку №868 не є обґрунтованим.

Тому суд дійшов висновку, що відповідач 2 під час прийняття оскаржуваного рішення діяв не в межах та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Отже оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги зобов'язати відповідача 1 внести зміни до запису Державного реєстру речових прав на вищенаведене нерухоме майно, суд врахував таке.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями треба розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

У постанові від 21.10.2010 №П-278/10 Вищий адміністративний суд України зауважив, що з огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм КАС України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, визначених законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень.

Суд з'ясував, що державний реєстратор не надав оцінки документам, що подавалися позивачем до вищевказаної заяви, у т.ч. щодо їх повноти згідно з вимогами Порядку №3502/5. Такі повноваження має саме державний реєстратор, а не реєстраційна служба, як вказує позивач.

Користуючись правом суду вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав позивача, передбачене ч.3 ст. 11 КАС України, суд вважає необхідним зобов'язати відповідача 2 повторно розглянути заяву позивача від 29.04.2015 за реєстраційним номером 11204487 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та прийняти рішення в порядку, формі та строки, визначені діючим законодавством.

Враховуючи пропорційність задоволених позовних вимог та приписи ст.94 КАС України суд вирішив повернути позивачу з Державного бюджету половину сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області Носок Лесі Миколаївни від 24.04.2015 №21018656 про відмову у внесенні змін до запису Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Зобов'язати державного реєстратора реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області Носок Лесю Миколаївну повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 29.04.2015 за реєстраційним номером 11204487 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та прийняти рішення в порядку, формі та строки, визначені діючим законодавством.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір за подання цього позову в сумі 36,54грн. (тридцять шість гривень 54 коп.).

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання повного тексту постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

4. Копії постанови направити особам, які брали участь у справі.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст постанови виготовлений 10.06.2015