Справа № 38567/09
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2010 р.справа № 2а-236/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Лукманової О.М. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2009 року у адміністративній справі № 2а-236/2009 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Орджонікідзе Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та стягнення недоплати до пенсії, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд дії Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, які пов»язані з невірним нарахуванням та виплатою державної та додаткової пенсії за шкоду, причинену здоров»ю за період з 01.02.2008 року по даний час у розмірах, менших ніж встановлено ст..50,54 ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи»- визнати неправомірними; зобов»язати відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу, як інваліду 3 групи, державної пенсії за віком з 01.02.2008 року, виходячи із розмірів мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року, з урахуванням вимог ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»відповідно до збільшення розмірів прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України; зобов»язати відповідача здійснити перерахунок додаткової пенсії, установив її в розмірі 50 відсотків за віком з 01.02.2008 року.

Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2009 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з зазначеною постановою відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2009 року та відмовити в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1. Окрім того вказав на те, що судом першої інстанції при розгляді справи було порушено норми матеріального права. Виплата пенсії позивачеві здійснювалась відповідно до постанов Кабінету Міністрів України.

В судове засідання позивач не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не повідомив.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила скасувати постанову суду першої інстанції, в задоволенні позовних вимог позивачеві відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС катастрофи 1 категорії, інвалідом 3 групи, що підтверджується посвідченням серії 063057 (а.с. 6-7). Перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності на підставі Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Відповідно до ст.. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, витрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров»я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 вищевказаного Закону визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1,2,3 та 4 категорій, це зокрема, державна та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.. 50 цього Закону ( в редакції , чинні на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які є інвалідами 3-ої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону в усіх випадках розмір пенсії для інвалід 3 групи, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідач здійснював розрахунок пенсії позивачу виходячи із встановленого постановами Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня 2002 року «Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету №894 від 13.07.2004 року, № 1293 від 27.12.2005 року розміру, який складає 19,91 грн.

Наступні перерахунки були зроблені на підставі постанови КМУ № 654 від 16.07.2008 року та Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік».

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України,закону України, міжнародному договору, згода на обов»язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з приорітетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова КМУ , яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Не можна визнавати правильною і позицію УПФУ у м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, що ґрунтується на частині п»ятій статті 54 Закону № 796, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, а не розміри, визначені даним Законом.

При визначенні розміру державної та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнобов»язкове державне пенсійне забезпечення»іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір немає.

За вищенаведених обставин, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права постанова суду належним чином мотивована і за своїм змістом та формою відповідає вимогам закону, тому вимоги апеляційної скарги відповідача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.199, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області по адміністративній справі № 2а-236 /09 за позовом за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Орджонікідзе Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та стягнення недоплати до пенсії без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного суду України двох місяців з моменту проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 7 вересня 2010 року.

Судді: Руденко М.А.

ОСОБА_2

ОСОБА_3М