Справа № 26887/09
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2010-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2010 р. справа № 2а-211/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Божко Л.А. Семененка Я.В.

розглянувши в письмовому провадженні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 липня 2009 р. у справі № 2а-211/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Заводської районної ради про стягнення боргу з виплати державної допомоги по догляду за дитиною,- В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 липня 2009 р. у справі № 2а-211/09 у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищезазначену постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення. Позивачка зазначила, що судом першої інстанції було прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду відповідно до ст. 195 КАС України - в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), а тому має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Відмовляючи позивачці у задоволенні позовних вимог за 2008 рік, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, оскільки вказана допомога в даному разі була нарахована та сплачена в порядку та у розмірі, передбаченому Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», відповідно до якого мінімальний розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з січня 2008 року, повинен складати не менше 130 грн. Положення даного Закону в цій частині неконституційними не визнавалися та діяли у часі в січні 2008 року. Тому в задоволенні позовних вимог в стягненні з відповідача недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік судом першої інстанції було правильно відмовлено. Відповідно, правильно відмовлено позивачці в задоволенні позовних вимог в частині визнання дій відповідача за 2008 рік незаконними, оскільки відповідач здійснював виплати державної допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку згідно до вищезазначеного порядку та розмірів.

Відносно зобовязання відповідача призначити на користь позивачки починаючи з жовтня 2008 р. по січень 2009 року допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6-років щомісяця, з наступним підвищенням, року, в цьому випадку суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, оскільки неможливо вирішити позовні вимоги шляхом зобовязання відповідача здійснювати певні дії на майбутнє, тому що, в подальшому в чинне законодавство України можуть бути внесені зміни, якими на законодавчому рівні буде визначено певний розмір вказаної допомоги та означені дії відповідача щодо її нарахування.

Що ж стосується стягнення моральної шкоди на користь позивачці у сумі 500 грн., то суд першої інстанції дійшов вірного висновку відмовивши у задоволенні позовних вимог оскільки, згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право подати до суду позов про відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода полягає : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів;

При визначенні розміру заподіяної моральної шкоди суд враховує обставини справи, доводи, приведені в обґрунтування заподіяної моральної шкоди і враховуючи те, що суду з боку позивачки не надано доказів стосовно спричиненої моральної шкоди, колегія суддів вважає, що сума, вказана позивачем моральної шкоди необґрунтована, тому в задоволенні позовних вимог в стягненні з відповідача суми моральної шкоди у розмірі 500 грн. слід відмовити.

Отже, за викладених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню. А постанова Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 липня 2009 р. у справі № 2а-211/09 не підлягає скасуванню.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст..205, ст..206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 липня 2009 р. у справі № 2а-211/09- залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного суду України протягом двох місяців .

Головуючий: Ю.М. Дадим

Судді: Я.В. Семененко

ОСОБА_3