Справа № 804/20469/14
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2015 рокусправа № 804/20469/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Шлай А.В. Іванова С.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 року у справі № 804/20469/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс гарант груп" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Гарант Груп» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, в якому просило:

- визнати протиправними дій Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податковою та відмови у прийнятті звітної податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю « Сервіс Гарант Груп» з податку на додану вартість за серпень 2014 року, з додатками;

- визнати звітної податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю « Сервіс Гарант Груп» з податку на додану вартість за серпень 2014 року, з додатками, такою, що подана у момент її фактичного отримання, тобто 25 вересня 2014 року;

- зобов'язати Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відобразити показники (дані) звітної податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю « Сервіс Гарант Груп» з податку на додану вартість за серпень 2014 року, з додатками, в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю « Сервіс Гарант Груп».

- зобов'язати Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві в порядку ч. 1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України подати звіт про виконання судового рішення та встановити строк його виконання.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано звітну податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю « Сервіс Гарант Груп» з податку на додану вартість за серпень 2014 року, з додатками, такою, що подана у момент її фактичного отримання - 25 вересня 2014 року.

Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відобразити показники (дані) звітної податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю « Сервіс Гарант Груп» з податку на додану вартість за серпень 2014 року, з додатками, в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в інтегрованій картці платника Товариства з обмеженою відповідальністю « Сервіс Гарант Груп».

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання по сплаті судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва Головного управління Міндоходів у м. Києві подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просила постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Представник відповідача надіслав клопотання про розгляд справи без його участі та зазначив, що доводи апеляційної скарги підтримує і просив її задовольнити.

Представник позивача просив розглянути справу без його участі та відмовити в задоволені апеляційної скарги, оскільки вважає, що судом першої інстанції рішення по справі прийнято з дотриманням матеріальних та процесуальних норм права.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, на підставі ч. 4 ст. 196 КАС України, нез'явлення в судове засідання представників сторін апеляційної скарги не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріаах справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Гарант Груп» ( ), зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 28.03.2014, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 28.11.2014, належним чином засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи, та перебуває на обліку як платник податків у Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, в тому числі як платник податку на додану вартість, що підтверджується витягом з реєстру платників податків на додану вартість № 737 від 15.04.2014.

23.09.2014 позивачем було направлено на адресу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві засобами поштового зв'язку цінним листом з оголошеною вартістю та повідомленням про вручення поштового відправлення, податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року, з додатками, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком «Укрпошти» від 23.09.2014.

Вказана декларація отримана повноважним представником відповідача 25.09.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 59).

У листі за вих. № 48327/10 від 29.09.2014 відповідачем зазначено, що податкова декларація з ПДВ, з додатками (реєстраційний № 8 від 25.09.2014) заповнена з порушенням вимог оформлення податкової звітності, зазначених в наказі Державної податкової адміністрації України від 14.06.2012 № 516 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платника податків в ОДПС України» ст. ст. 46 - 48 ПК України, у зв'язку з чим, податкова звітність не визнана податковою звітністю.

Окрім того, в матеріалах справи міститься роздруківка з електронної бази податкового органу АІС «Податковий блок», з якої вбачається, що дані податкової декларації ТОВ «Сервіс Гарант Груп» з ПДВ за серпень 2014 року до означеної електронної бази та відповідно до інтегрованої картки автоматизованої системи податковим органом внесені не були.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем дотримано всіх вимог закону щодо заповнення та подання податкової декларації з ПДВ за серпень 2014 року, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Відповідно до п.48.1, п.48.3, п.48.4, 48.7 ст. 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити, зокрема: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків; місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку ( за наявності).

Податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією .

Пунктами 49.8 та 49.9 ст. 49 Податкового кодексу України закріплено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом. За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою.

Відповідно до п. 49.10, 49.11 ст. 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється. У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, що після отримання контролюючим органом податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «Сервіс гарант груп» за серпень 2014 року з додатками, першим не було виконано вимоги та не вчинено дії, передбачені п. 49.11 ст. 49 ПК України - не надано підприємству відмову у прийнятті декларації, а лише в усному порідку повідомлено про те, що така звітність не вважається податковою та не прийнята податковим органом, з огляду на що, податкова декларація з ПДВ позивача за серпень 2014 року з додатками, в контексті пп. 49.9.2 п. 49.2ст. 49 ПК України вважається прийнятою.

Колегія суддів зазначає, що у поданій декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року, з додатками, заповнені всі обов'язкові реквізити, передбачені п.48.3 та п. 48.4 ст.48 Податкового кодексу України, а тому, підстави для невизнання її як податкової звітності у контролюючого органу були відсутні.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правомірно вийшов за межі позовних вимог, оскільки наказ ДПА від 18.07.2005р. № 276 втратив чинність на підставі наказу Міндоходів від 05.2.2013 року № 765, відповідно до якого замість картки особового рахунку платника, формою оперативного обліку податків, зборів, митних платежів є інтегрована картка платника, яка ведеться податковим органом.

На підставі вищезазначеного та відповідно до п.49.13 ст.49 ПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов'язання ДПІ відобразити показники податкової декларації позивача з податку на додану вартість за серпень 2014 року звітної нової з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в інтегрованій картці платника, яка ведеться податковим органом на підставі наказу Міністерства доходів і зборів України № 756 від 05.12.2013року.

Доводи апеляційної скарги не доводять наявність у податковій декларації з податку на додану вартість ТОВ «Сервіс Гарант Груп» за серпень 2014 року, порушень, які б впливали на адміністрування податку органом державної податкової служби та обґрунтованості не визнання означеної звітності податковою декларацією.

За наведених обставин, з урахуванням того, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини та прийняте судове рішення у відповідності з нормами матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини, та з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.. ст.. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 року у справі № 804/20469/14 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 року у справі № 804/20469/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов