Справа № 11122/09
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2010-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2010 р.

справа № 2а-529/09/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка О.В. Мірошниченка М.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу

Управління Пенсійного фонду України в Кам’янсько –Дніпровському районі Запорізької області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду

від 16.03.2009 року у справі №2-а-529/09/0870

за позовом

Управління Пенсійного фонду України

в м. Синельникове Дніпропетровської області

до

про

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Камянсько –Дніпровському районі Запорізької області

зобов’язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в Камянсько –Дніпровському районі Запорізької області (далі по тексту позивач) звернулося до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Камянсько –Дніпровському районі Запорізької області про зобов’язання прийняти до заліку для відшкодування витрати на виплату та доставку державної адресної допомоги як складової пенсії по інвалідності та по втраті годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у загальній сумі 114830 грн. 77 коп. та відобразити цю суму в акті щомісячної звірки т.1 а.с.2-6

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2009р. відкрито провадження в адміністративній справі №2а-529090870 т.1 а.с.1

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.03.2009р. у справі № 2-а-529/08/0870 у задоволені позову відмовлено. Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що позивачем не дотримано встановленого порядку вирішення питання щодо відшкодування сум витрат з виплати та доставки пенсій, і він (позивач) не є тією особою, якій належить право вимоги. Крім того, відповідач по даній адміністративній справі, не є тією особою, яка повинна відповідати за даним адміністративним позовом, що відповідно до положень ч.1 ст.52 КАС України, унеможливлює заміну неналежного позивача або відповідача та розгляд справи Запорізьким окружним адміністративним судом, оскільки тягне за собою зміну підсудності. т.2 а.с.137-139.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нове рішення про зобов’язання відповідача прийняти до заліку для відшкодування витрати на виплату та доставку державної адресної допомоги як складової пенсії по інвалідності та по втраті годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у загальній сумі 114830 грн. 77 коп. та відобразити цю суму в акті щомісячної звірки.т.2 а.с.149-152

Представник позивача в своїй апеляційній скарзі просив суд розглянути дану апеляційну скаргу за їх відсутністю.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу без участі представників сторін.

В судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При складені щомісячних актів звірки відповідно до п. 5 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 5-4/4 від 04.03.03 (надалі - Порядок), вказані суми витрат не прийняті відповідачем з тих підстав, що адресна допомога не включається до основного розміру пенсії, так як є самостійним видом пенсійних виплат і виплачується пенсіонеру з урахуванням приписів постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.08 № 265, у зв’язку з чим відсутні правові підстави і порядок відшкодування відповідачем адресної допомоги.

Виходячи з норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що такі дії відповідача є правомірними.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення»громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, в зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який набрав чинності з 01.04.01, цей закон визначає правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві.

Страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію в зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до п.2 ст.7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду соціального страхування від нещасних випадків документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Постановою Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.08 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян»встановлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

У разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного прожиткового мінімуму.

За правилами, встановленим п.4 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України, виплата щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої цією постановою, здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування він нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»(крім осіб, зазначених у п. 2 ст. 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків, встановлений наведеним вище Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до п.3 Порядку відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів «а», «в», «г» ст.26, ст.ст.37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до ст.ст.91, 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення»в разі настання страхових випадків, визначених Переліком обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1094 від 21.01.01 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві».

Пунктом 4 Порядку передбачено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»та інших нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, у зв’язку з чим, виходячи з наведених вище норм чинного законодавства, приймаючи до уваги, що серед видів пенсійного забезпечення, що підлягають відшкодуванню відповідними відділеннями Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, такий вид пенсійного забезпечення як державна адресна допомога та витрати на її виплату та доставку відсутній, колегія суддів вважає, що правових підстав для відшкодування відповідними відділеннями Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України понесених Управленням Пенсійного фонду України витрат на виплату державної адресної допомоги та витрат на її виплату та доставку немає.

Крім того, як правильно зазначено судом першої інстанції, законодавством не передбачений обов’язок відповідача приймати до заліку будь-які суми, оскільки наведеним вище Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, передбачений іншій порядок відшкодування.

Таким чином, відповідач у даній адміністративній справі, не прийнявши до заліку виплати державної адресної допомоги та витрати на її виплати та доставку, понесені позивачем за період травень 2008 року –грудень 2009 року включно, діяв у межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині є безпідставними, висновок суду першої інстанції з цього приводу є правильним.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об’єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини і зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи заявлені позивачем у даній адміністративній справі позовні вимоги щодо зобов’язання відповідача прийняти до заліку суми витрат позивача на виплату пенсії та щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, колегія суддів, враховуючи фактичні обставини справи, які були встановлені судом у судовому засіданні під час розгляду даної справи та приймаючи до уваги норми чинного матеріального права, яке регулює спірні правовідносини, приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, не ґрунтуються на законі, тому є безпідставними, і позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 197, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Камянсько –Дніпровському районі Запорізької області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16.03.2009р. у справі № 2а-2а-529/09/0870 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня отримання.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: М.В. Мірошниченко