Справа № 816/976/15-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 р. Справа № 816/976/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

представників сторін: позивача - Гнатенко С.І., Винник Р.О., відповідача - Тімощука А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод", Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2015р. по справі № 816/976/15-а

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, наказу та визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИЛА

Публічне акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод" (далі по тексту - ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод", позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі по тексту - Кременчуцька ОДПІ, відповідач), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати наказ №490 від 11 березня 2015 року "Про поновлення планової виїзної перевірки", визнати протиправним та скасувати Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 17 березня 2015 року, визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо непоновлення планової перевірки ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" з 31 липня 2014 року по 13 серпня 2014 року.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2015р. по справі № 816/976/15-а адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, визнання протиправною бездіяльність задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області щодо непоновлення планової перевірки ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" у зв'язку із отриманням 30 липня 2014 року відповіді на спеціальний запит від 07 лютого 2014 року №810/8/16-03-22-05-12.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 36,54 грн.

Не погоджуючись з постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2015р. в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову статті 82 Податкового кодексу України. Апелянт вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги інші докази по справі в обґрунтування обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті. Вказує на порушення посадовими особами контролюючого органу приписів п.81.1 ст. 81 ПК України в частині дотримання умов, за яких перевіряючі мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, що не було враховано судом першої інстанції. Стверджує, що ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" від проведення перевірки не відмовлялося, а недопуску до перевірки не було, що є підставою для задоволення позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в цій частині, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що при винесені оскаржуваної постанови суд припустився помилки при застосуванні ст. 82 ПК України, оскільки законодавством не встановлено порядку, у тому числі відліку строку, з якого перевірка повинна бути поновлена. Так, перевірка може бути зупинена на загальний строк, що не перевищує 30 робочих днів, а в разі необхідності проведення експертизи, отримання інформації від іноземних державних органів щодо діяльності платників податків перевірка може бути зупинена на строк, необхідний для завершення таких процедур.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали вимоги своїх апеляційних скарг з підстав та мотивів, викладених в останніх, просили суд апеляційної інстанції їх задовольнити, при цьому представник позивача просив суд апеляційної інстанції просив відхилити скаргу відповідача, а представник відповідача - позивача.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що частковому задоволенню підлягає апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод", а в задоволенні апеляційної скарги Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області слід відмовити з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод" () зареєстровано як юридична особа 13 березня 1995 року (а.с. 79-81). Позивач перебуває на обліку в Кременчуцькій ОДПІ, що не заперечується сторонами.

Наказом Кременчуцької ОДПІ від 02 грудня 2013 року №1589 (а.с. 41 зворотній бік) призначено проведення документальної планової виїзної перевірки з 16 грудня 2013 року по 31 січня 2014 року ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод", вищевказаний наказ отримано заступником головного бухгалтера.

03 лютого 2014 року наказом відповідача №341 (а.с. 41) термін проведення документальної планової виїзної перевірки позивача продовжено з 03 лютого 2014 року по 21 лютого 2014 року, вказаний наказ отримано головним бухгалтером Удовицькою О.В.

Наказом Кременчуцької ОДПІ від 10 лютого 2014 року №516 (а.с. 42) зупинено з 10 лютого 2014 проведення планової перевірки, вказаний наказ отримано головним бухгалтером Удовицькою О.В.

11 березня 2015 року наказом Кременчуцької ОДПІ №490 (а.с. 42 зворотній бік) поновлено з 12 березня 2015 року проведення планової документальної виїзної перевірки ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" по питанню дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2012 року по 30 червня 2013 року, законодавства про збір та облік єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2011 року по 30 червня 2013 року.

12 березня 2015 року перевіряючими Кременчуцької ОДПІ складено акт №331 (а.с. 21-22) про відмову від допуску останніх до проведення перевірки.

17 березня 2015 року в.о. начальника Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області прийнято Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (а.с. 23).

Позивач, не погоджуючись із позицією відповідача щодо непоновлення планової перевірки з 31 липня 2014 року, прийнятим наказом про поновлення планової виїзної перевірки від 11 березня 2015 року №490 та Рішенням про застосування адміністративного арешту майна, звернувся до суду щодо визнання їх протиправними.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непоновлення планової перевірки ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" у зв'язку із отриманням відповіді на спеціальний запит від 07 лютого 2014 року №810/8/16-03-22-05-12, виходив з того, що податковий орган, отримавши 30 липня 2014 року відповідь на запит від 07 лютого 2014 року, прийняв наказ "Про поновлення планової виїзної перевірки" лише 11 березня 2015 року, тобто поза межами закінчення строку, передбаченого абзацом 3 пункту 82.4 статті 82 Податкового кодексу України.

Відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про їх необґрунтованість та зазначив, що приймаючи наказ "Про поновлення планової виїзної перевірки" від 11 березня 2015 року та Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 17 березня 2015 року прийнято Кременчуцькою ОДПІ з дотриманням вимог Податкового кодексу України.

Колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції в частині задоволення позову, проте не погоджується з висновками суду - в частині відмови в задоволенні позову про скасування Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 17 березня 2015 року з наступних підстав.

Виходячи зі змісту п.1.1. ст.1 Податкового кодексу України відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства з 01.01.2011 року врегульовано Положеннями Податкового кодексу України.

Згідно ст. 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За приписами пп.75.1.2. п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки (п.77.4. ПК України).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, відповідачем, у порядку передбачено пунктом 77.4 Податкового кодексу України, 02 грудня 2013 року прийнято наказ про проведення документальної планової перевірки з 16 грудня 2013 року по 31 січня 2014 року ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" по питанню дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2012 року по 30 червня 2013 року, законодавства про збір та облік єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2011 року по 30 червня 2013 року, який отримано заступником головного бухгалтера ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" 02 жовтня 2013 року без заперечень.

На підставі направлень від 13 грудня 2013 року №1625/001625, №1626/001626, № 1623/001623, № 1624/001624, №1620/001620, №1621/001621 та №1627/001627 (а.с. 46-48, 50) та наказу №1589 від 02 грудня 2013 року "Про проведення планової перевірки" здійснено вихід на планову документальну виїзну перевірку ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод", вищевказані направлення та наказ вручені позивачу без заперечень, наказ від 02 грудня 2013 року №1589 позивачем не оскаржувався, наявність підстав для проведення перевірки позивачем не заперечувалась.

Наказом від 03 лютого 2014 року №341, на підставі пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України, термін проведення документальної планової виїзної перевірки продовжено на 15 робочих днів з 03 лютого 2014 року по 21 лютого 2014 року.

Відповідно до пункту 82.4. Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) проведення документальної виїзної планової та позапланової перевірки великого платника податків може бути зупинено за рішенням керівника контролюючого органу, що оформляється наказом, копія якого не пізніше наступного робочого дня вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку, з подальшим поновленням її проведення на невикористаний строк.

Зупинення документальної виїзної планової, позапланової перевірки перериває перебіг строку проведення перевірки в разі вручення платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про зупинення документальної виїзної планової, позапланової перевірки.

При цьому перевірка може бути зупинена на загальний строк, що не перевищує 30 робочих днів, а в разі необхідності проведення експертизи, отримання інформації від іноземних державних органів щодо діяльності платника податків, завершення розгляду судом позовів з питань, пов'язаних з предметом перевірки, відновлення платником податків втрачених документів перевірка може бути зупинена на строк, необхідний для завершення таких процедур.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку про те, що перевірка, яка була зупинена в зв'язку з необхідностю отримання інформації від іноземних державних органів щодо діяльності платника податків повинна бути поновлена після отримання такої інформації.

У зв'язку з неотриманням відповіді на спеціальний запит, надісланий до іноземної держави від 07 лютого 2014 року №810/8/16-03-22-05-12 (а.с. 43-44), наказом від 10 лютого 2014 року №516 зупинено з 10 лютого 2014 року проведення планової виїзної перевірки ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" по питанню дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2012 року по 30 червня 2013 року, законодавства про збір та облік єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2011 року по 30 червня 2013 року.

Відповідь на запит отримана відповідачем 30 липня 2014 року. Разом з тим наказ "Про поновлення планової виїзної перевірки" прийнято Кременчуцькою ОДПІ лише 11 березня 2015 року, а не з 31.07.2014 року (наступного дня після отримання відповідної інформації).

Колегія суддів зазначає, що відповідач не навів суду жодних поважних причин або обставин на підтвердження неможливості поновлення спірної перевірки раніше, ніж 11.03.2015 року.

Посилання апелянта на те, що ст.82 ПК України не встановлено порядку поновлення перевірки, є хибними, оскільки за змістом вказаної норми перевірка зупиняється на строк, необхідний для завершення таких процедур, а тому отримання інформації відповідачем і є тією подією, після настання якої перевірка повинна бути поновлена.

За таких обставин погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непоновлення планової перевірки ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" у зв'язку із отриманням відповіді на спеціальний запит від 07 лютого 2014 року №810/8/16-03-22-05-12 (закінченням строку передбаченого абзацом 3 пункту 82.4 статті 82 Податкового кодексу України).

Також колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що бездіяльність Кременчуцької ОДПІ щодо непоновлення планової перевірки по закінченню строку, необхідного для отриманням відповіді на спеціальний запит від 07 лютого 2014 року №810/8/16-03-22-05-12 не ставить у залежність визнання наказу від 11 березня 2015 року №490 "Про поновлення планової виїзної перевірки" протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки підстави для зупинення перевірки відпали ще 30.07.2014 року. При цьому строки для закінчення проведення перевірки повинні відраховуватися саме від дати винесення наказу "Про поновлення планової виїзної перевірки".

У зв'язку із чим позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу №490 від 11 березня 2015 року "Про поновлення планової виїзної перевірки" задоволенню не підлягають.

Щодо правомірності позову в частині визнання протиправним та скасування Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 17 березня 2015 року колегією суддів встановлено наступне.

Колегією суддів встановлено, що підставою для прийняття вказаного рішення відповідачем визначено відмову ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" від допуску до проведення планової виїзної документальної перевірки за наявності законних підстав Кременчуцької ОДПІ для її проведення.

Колегія суддів зазначає, що умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок регламентовано положеннями статті 81 ПК України.

Відповідно до пункту 81.1. посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

З огляду на вищенаведені норми права колегія суддів дійшла висновку, що представники відповідача у спірних відносинах мали права приступити до перевірки, яку поновлено з 12.03.2015 року тільки при дотриманні таких умов : пред'явити або надіслати направлення на проведення такої перевірки, копію наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Колегією суддів встановлено, що направлення на проведення перевірки 12.03.2015 року (дата з якої відповідно до наказу повинна була бути поновлена перевірка) посадові особи органу державної податкової служби уповноваженим особам позивача не пред'являли.

У зв'язку з оновленням робочої групи втратили свою чинність направлення на перевірку від 13 грудня 2013 року №1623/001623, №1624/001624, №1625/001625, №1626/001626, №1629/001629 та від 11 січня 2014 року №34 (а.с. 42 зворотній бік).

Посилання суду першої інстанції на те, що направлення від 13 грудня 2013 року №1627/001627 (а.с. 50), виписане на ім'я старшого державного інспектора Леваніної Ж.А., яке вручено Удовицькій Олені Вікторівні - головному Бухгалтеру ПАТ "КСЗ", на час виходу перевіряючого 12 березня 2015 року не втратило свою чинність, не спростовують обставин непред'явлення позивачу направлень на проведення перевірки 12.03.2015 року.

Крім того, виписано вказане направлення на підставі наказу № 1589 від 02.12.2013 року, а не наказу №490 від 11 березня 2015 року "Про поновлення планової виїзної перевірки".

Також, колегією суддів взято до уваги, що направлення від 11.03.2015 року № 540/16-03-17-01 та № 539/16-03-22-05, виданих на підставі у тому числі і наказу від 11.03.2015 року, посадовим або уповноваженим особам позивача не пред'являлись та не надсилались. При цьому представник відповідача в судовому засіданні не зміг пояснити з яких причин. Відповідно не складався і акт про відмову від підпису у направленні на перевірку, який є підставою для початку проведення такої перевірки.

Крім того, як вбачається зі змісту акту відмови від допуску до проведення перевірки, останній складений 12.03.2015 року, в той час як копія наказу №490 від 11 березня 2015 року "Про поновлення планової виїзної перевірки" вручена бухгалтеру Ідлер О.В. 11.03.2015 року (зв.бік а.с.42). При цьому в самому акті Кисельов О.В. (один із перевіряючих) зазначає, що вихід на перевірку здійснено саме 11.03.2015 року.

Вищенаведені неузгодженості в даті здійснення виходу на перевірку ставлять під сумнів обґрунтованість складання акту 12.03.2015 року, а не 11.03.2015 року, коли фактично було вручено наказ на перевірку.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав у відповідача на складання 12 березня 2015 року акту відмови від допуску до проведення перевірки (а.с. 21-22) та відповідно прийняття на підставі підпункту 94.2.3. пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 17 березня 2015 року.

За приписами ст.19 Конституції України, п.81.3. ст.81 ПК України під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, правомірність прийнятого Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 17 березня 2015 року належним чином не довів, що є підставою для його скасування та задоволення позову в цій частині.

У відповідності до п.п.3, 4 ч.1 ст.202 КАС України невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно з ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Отже, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позову про скасування рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 17 березня 2015 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення цієї частини позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.п. 3, 4 ч.1 ст. 202, ст.ст.205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2015р. по справі № 816/976/15-а скасувати в частині відмови в задоволенні позову про скасування рішення про застосування адміністративного арешту майна.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення в.о.начальника Кременчуцької ОДПІ Лазька А.М. про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 17 березня 2015 року.

В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2015р. по справі № 816/976/15-а - залишити без змін..

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Дюкарєва С.В.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 08.06.2015 р.