Справа № 826/3580/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

21 травня 2015 року 10:24 № 826/3580/15
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Мальчик І.Ю.,

за участю сторін:

представника позивача Романченка О.М.,

представника відповідача Дубняк Н.К.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі в органах Служби безпеки України, стягнення за час вимушеного прогулу,-
В С Т А Н О В И В:
З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі в органах Служби безпеки України, стягнення за час вимушеного прогулу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що під час накладення на капітана ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення було порушено порядок його накладення, оскільки останній не був повідомлений ані про рапорт від 04.10.2014 р., ані про проведення службової перевірки, ані про її результати.

У позовній заяві позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Голови Служби безпеки України від 28.10.2014 р. №10/35 про накладення на капітана ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення згідно пункту «є» ст. 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України звільнення з військової служби за службовою невідповідністю;

визнати протиправним та скасувати наказ Голови Служби безпеки України від 27.11.2014 №10/146-ос про звільнення капітана ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «б» п. 61 та підпунктом «е» (через службову невідповідність) п. 62 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБ України в запас Збройних Сил України;

визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника Управління Служби безпеки України в Донецькій області від 02.12.2014 р. №459-ос про виключення капітана ОСОБА_1 зі списків особового складу;

поновити капітана ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого Управління Служби безпеки України в Донецькій області;

стягнути із Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність та обґрунтованість звільнення позивача із займаної посади.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд дійшов висновків про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, капітан ОСОБА_1 проходив службу в органах Служби безпеки України з 13.07.2005 р. по 02.12.2014 р.

12.11.2013 р. призначений на посаду оперуповноваженого по розшуку 2 сектору ВЗНД Управління СБУ в Донецькій області.

На підставі рапорту від 04.10.2014 р. т.в.о. начальника Управління СБУ в Донецькій області за порушення військової дисципліни, наказом Голови СБУ від 28.10.2014 р. №10/35 на капітана ОСОБА_1 згідно з пунктом «є» статті 68 Дисциплінарного статуту накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Наказом Голови СБУ від 27.11.2014 р. №10/146-ос капітана ОСОБА_1 зільнено з військової служби за підпунктом «б» пункту 61 та підпунктом «е» (через службову невідповідність) пункту 62 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБ України в запас Збройних Сил України.

Незгода позивача із звільненням зумовила звернення з даним адміністративним позовом до суду, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Закон України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» №551-ХІV від 24.03.1999 р. (далі - Закон №551-ХІV).

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону №551-ХІV військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно з ст. 4 Закону №551-ХІV військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статтею 45 Закону №551-ХІV визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Згідно ст.ст. 83, 84 Закону №551-ХІV на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

При цьому, підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Служби безпеки України (далі - СБУ), оформлення його результатів та прийняття за ним рішення визначає Інструкція про порядок проведення службового розслідування у Службі безпеки України, затверджена наказом Служби безпеки України від 16 липня 2008 р. N 547 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 серпня 2008 р. за N 709/15400) (далі Інструкція №547).

Відповідно до п. 3.4 Інструкції 547 підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в рапортах співробітників СБУ, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, іноземців та осіб без громадянства, запитах і зверненнях народних депутатів України, заявах або повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ, організацій та їх службових (посадових) осіб, об`єднань громадян, засобів масової інформації або бути в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Пунктом 4 ст. 85 Закону №551-ХІV визначено, що якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Перед поданням висновку разом з матеріалами службового розслідування на затвердження службова особа (особи), яка (які) його проводила (проводили), з`ясовує (з`ясовують) у військовослужбовця, стосовно якого воно проводилося, наміри ознайомитись зі змістом висновку та матеріалами службового розслідування (п. 7.3 Інструкції №547).

Статтею 86 Закону №551-ХІV передбачено, що після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Наведене свідчить, що при прийнятті рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення застосовується індивідуальний підхід до обрання виду дисциплінарного стягнення, що полягає у комплексному врахуванні беззаперечних фактів, які неспростовно підтверджують вину особи у вчиненні конкретного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з суспільно-політичною ситуацією, що склалась в місті Донецьку видано розпорядження Центрального управління СБ України від 13.06.2014 р. №122 «Про комплекс заходів із забезпечення власної безпеки особового складу управлінь СБУ в Луганській та Донецькій областях».

Відповідно до п. 2 цього розпорядження начальнику Управління СБУ в Донецькій області з 17 червня 2014 року протягом тижня організувати самостійне вибуття з місць дислокації: до м. Маріуполь (Донецька область) - особового складу УСБУ для тимчасового виконання співробітниками функціональних (посадових) обов`язків; дом. Дніпропетровськ - працівників для тимчасового виконання функціональних (посадових) обов`язків та членів сімей військовослужбовців для тимчасового проживання. Вибуття цих осіб здійснюється за їх власною згодою.

Як зазначив відповідач, 21.07.2014 р. начальником 2 сектору відділу захисту національної державності Управління СБУ в Донецькій області майором Брюхановим О.Г. у телефонному режимі на номер НОМЕР_1 , який, за даними ВСЗ УСБУ в Донецькій області, використовується капітаном ОСОБА_1 , останньому було доведено вимоги розпорядження ЦУ СБУ від 13.06.2014 р. № 122 про передислокацію особового складу Управління СБУ в Донецькій області до м. Маріуполя, а також правові наслідки невиконання наказу керівництва СБУ.

В цій же розмові капітан ОСОБА_1 повідомив, що з власної ініціативи виїхав в м. Ізюм Харківської області, в м. Маріуполь планує прибути пізніше. Як зазначив відповідач, в період з 21.07.2014 р. по 28.07.2014 р. з капітаном ОСОБА_1 щоденно встановлювався телефонний зв`язок, проте 28.07.2014 р. під час чергової телефонної розмови з керівництвом ВЗНД в Донецькій області капітан ОСОБА_1 повідомив, що відмовляється виконати вимоги розпорядження ЦУ СБУ щодо передислокації в м. Маріуполь.

Наказом т.в.о. начальника Управління СБУ в Донецькій області полковника Лизогуба В.М. від 04.08.2014 р. №171/ДСК призначено службове розслідування, спрямоване на встановлення обставин, причин та умов виникнення фактів.

Підставою для призначення службового розслідування слугувала інформація, викладена в листі т.в.о. начальника представництва внутрішньої безпеки в Донецькій області (з дислокацією в м. Донецьк) УВБ СБ України №9/5-б/н від 28.07.2014 р., а також рапорт начальника ВЗНД в Донецькій області №56/34-815 від 28.07.2014 р.

15.08.2014 р. т.в.о. начальника Управління СБ України в Донецькій області затверджено висновок службового розслідування, призначеного наказом т.в.о. начальника Управління СБ України в Донецькій області від 04.08.2014 р. №171/дск.

У зв`язку з встановленням в діях капітана ОСОБА_1 фактів ухиляння від виконання службових обов`язків, порушення вимог ст. 216 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» і окремих ознак складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України, в частині самовільного залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця (довідка СВ УСБУ в Донецькій області від 12.08.2014 р. №56/34-1148), керуючись вимогами ст.ст. 214, 216 КПК України, прийнято рішення про спрямування висновку і матеріалів службового розслідування стосовно капітана ОСОБА_1 до Донецької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері для прийняття рішення згідно чинного законодавства України.

Матеріалами справи підтверджується, що членами комісії по проведенню службового розслідування у складі: полковника ОСОБА_2 , підполковника ОСОБА_3 і полковника ОСОБА_4 07.08.2014 р. в період часу з 11 год. 32 хв. до 11 год. 34 хв. на телефон НОМЕР_1 , що використовується капітаном ОСОБА_1 , здійснено декілька спроб в телефонному режимі довести до капітана ОСОБА_1 передбачені п. 5.7. Інструкції №547 права військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування.

Через відсутність телефонного зв`язку з капітаном ОСОБА_1 доведення вказаної інформації до нього не представилось можливим, у зв`язку з чим зазначені заходи були додатково проведені 11.08.2014 року.

За результатами наборів виклик абонента проходив, але останній не брав слухавку, у зв`язку з чим доведення вказаної інформації до нього не представилось можливим, що підтверджується довідкою від 07.08.2014 № 56/34-955, від 11.08.2014 № 56/34-1069.

Додатково, відповідачем з`ясовано, що капітан ОСОБА_1 , в період з 30.04.2014 р. до теперішнього часу, на лікарняному у ВМС Управління СБУ в Донецькій області не перебував, щодо знаходження на лікарняному або стаціонарному лікуванні в інших медичних закладах керівництво ВМС Управління не повідомляв.

Також, капітан ОСОБА_1 не повідомляв керівництво ВЗНД Управління СБУ в Донецькій області, в період з 30.04.2014 року до теперішнього часу щодо можливого перебування на лікарняному або стаціонарному лікуванні в будь-яких медичних закладах, що підтверджується рапортом полковника ОСОБА_2 від 12.08.14 р. № 56/34-1098.

Як вбачається з аркуша ознайомлення з матеріалами службового розслідування стосовно капітана ОСОБА_1 №56/34-117 від 15.08.2014 р., відповідно до вимог ч. 1 п.7.3 Інструкції №547, членами комісії по проведенню службового розслідування стосовно капітана ОСОБА_1 , полковником ОСОБА_4 , підполковником ОСОБА_3 і полковником ОСОБА_2 15.08.2014 року, в період часу з 15 год. 32 хв. по 15 год. 37 хв., здійснено декілька спроб в телефонному режимі довести до капітана ОСОБА_1 , передбачені ч. 2 п.7.3 Інструкції результати службового розслідування і зміст висновку.

У зв`язку з відсутністю телефонного радіозв`язку з капітаном ОСОБА_1 , доведення до останнього вказаної інформації не представилось можливим.

Наведене в сукупності свідчить, що відповідачем вживались всі законодавчо передбачені заходи щодо належного повідомлення позивача про проведення службового розслідування та можливості надання пояснень.

На підставі рапорту від 04.10.2014 р. т.в.о. начальника Управління СБУ в Донецькій області, за порушення військової дисципліни, наказом Голови СБУ від 28.10.2014 р. №10/35 на капітана ОСОБА_1 згідно з пунктом «є» статті 68 Дисциплінарного статуту накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Наказом Голови СБУ від 27.11.2014 р. №10/146-ос капітана ОСОБА_1 звільнено з військової служби за підпунктом «б» пункту 61 та підпунктом «е» (через службову невідповідність) пункту 62 Положення про проводження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України в запас Збройних Сил України.

Наказом т.в.о. начальника Управління СБУ в Донецькій області від 02.12.2014 р. №459-ос капітана ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач звільнений з військової служби правомірно та з урахуванням всіх обставин справи.

Крім цьому, суд звертає увагу, що Донецькою прокуратурою з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері 05.09.2014 р. порушено кримінальне провадження стосовно капітана ОСОБА_1 №0000173 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.408 Кримінального кодексу України (дезертирство) та розпочато досудове розслідування.

Постановою прокурора Військової прокуратури Донецького гарнізону юриста 3 класу Савчука О.Р. від 23.12.2014 р. оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_1 , а на підставі ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05.01.2015 р. надано дозвіл на затримання ОСОБА_1 з метою приводу його до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вищенаведене у сукупності свідчить про дотримання відповідачем всіх законодавчо визначених вимог в частині звільнення позивача з військової служби, а відтак відсутність підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів.

Зважаючи, що позовні вимоги щодо поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від позовної вимоги, підстав для задоволення якої судом не вбачається, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування ,правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності прийняття оскаржуваних наказів.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 69-72, 94, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та підписаний 25.05.2015 р.

Суддя Є.В. Аблов