Справа № 804/5945/14
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2015 рокусправа № 804/5945/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Нікопольського міськрайонного центру зайнятості

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2014р. у справі №804/5945/14

за позовом Нікопольського міськрайонного центру зайнятості

до Нікопольського центру соціальних служб для сім'ї, дітей і молоді

про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про стягннння з Нікопольського центру соціальних служб для сім'ї, дітей і молоді суму виплаченого забезпечення по безробіттю у розмірі 789,68 грн.

На обґрунтування вимог позивач зазначав, що з 19.08.2013 року по 18.10.2013 року на обліку у Нікопольському міськрайонному центрі зайнятості перебувала гр. ОСОБА_1, звільнена з посади фахівця із соціальної роботи 1 категорії Нікопольського центру соціальних служб для сім'ї, дітей і молоді за ст. 28 Кодексу законів про працю України. ОСОБА_1 був наданий статус безробітньої та виплачена допомога з безробіття в сумі 789, 68 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" зазначені кошти підлягають поверненню працедавцем, оскільки ОСОБА_1 було поновлено на роботі за рішенням суду.

Постановою суду першої інстанції в задоволенні позову відмовлено. При цьому суд зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази набрання законної сили рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.10.2013р. (справа №182/8075/13-ц), яким ОСОБА_1 поновлено на посаді спеціаліста по соціальній роботі 1 категорії Нікопольського центру соціальних служб для сім'ї, дітей і молоді. Крім того, позивачем не надано доказів про поновлення ОСОБА_1 на роботі та доказів припинення реєстрації даної особи у статусі безробітного у зв'язку з поновленням безробітного на роботі за рішенням суду.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт наполягає на скасуванні постанови суду на прийнятті нового судового рішення, яким просить задовольнити позов. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що підставою для прийняття невірного судового рішення стало неповне з'ясування судом обставин справи та помилкове застосування норм матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 01.12.1964р.н. за наказом №135-к Нікопольського центру соціальних служб для сім'ї, дітей і молоді від 16.08.2013р. було звільнено з посади фахівця із соціальної роботи 1 категорії Нікопольського центру соціальних служб для сім'ї, дітей і молоді за ст. 28 Кодексу законів про працю України.

19.08.2013р. за наказом Нікопольського міськрайонного центра зайнятості гр.ОСОБА_1 надано статус безробітньої і на підставі п. 2, 4 ст. 22, п. 2 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття"N 1533-III від 02.03.2000р. призначена допомога по безробіттю протягом 360 календарних днів.

Відповідно до довідки Нікопольського міськрайонного центра зайнятості №1493 від 15.04.2014р. - за період з 26.08.2013р. по 18.10.2013р. гр. ОСОБА_1 виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 789, 68 грн.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.10.2013р. (справа №182/8075/13-ц) ОСОБА_1 поновлено на посаді спеціаліста по соціальній роботі 1 категорії Нікопольського центру соціальних служб для сім'ї, дітей і молоді.

04.02.2014р. Нікопольський центр зайнятості звернувся до Нікопольського центру соціальних служб для сім'ї, дітей і молоді із претензією (вих. №518) щодо повернення на підставі ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" коштів по виплаченої гр. ОСОБА_1 допомоги по безробіттю у розмірі 789, 68 грн.

Аналіз норм права, які регулюються спірні правовідносини, показав наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення", безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про зайнятість населення" безробітні - це працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Відповідно до п. п. "в" ст. 25 цього ж Закону держава створює умови незайнятим громадянам у поновленні їх трудової діяльності та забезпечує їм компенсації, в тому числі виплату в установленому порядку допомоги по безробіттю.

Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", зокрема статтею 7, також передбачено такий вид забезпечення безробітного як допомога по безробіттю.

У передбаченому законом порядку ОСОБА_1 у зв'язку зі звільненням з роботи, було присвоєно статус безробітньої та призначено виплату допомоги по безробіттю.

Згідно з п. п. 2 п. 1 ст. 31 цього ж Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється, в тому числі у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Внаслідок прийняття Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді спеціаліста по соціальній роботі 1 категорії Нікопольського центру соціальних служб для сім'ї, дітей і молоді, дану особу було знято з обліку як безробітньої та припинено здійснення виплати допомоги по безробіттю.

Згідно з ч. 4 ст. 35 вказаного Закону із роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

У відповідності до п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 20.03.2013 року, територіальний орган припиняє реєстрацію, зокрема з дня поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Разом з тим, до суду не надано доказів набрання законної сили рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.10.2013р. (справа №182/8075/13-ц), яким ОСОБА_1 поновлено на посаді спеціаліста по соціальній роботі 1 категорії Нікопольського центру соціальних служб для сім'ї, дітей і молоді. Крім того, позивач не довів факту поновлення ОСОБА_1 на роботі та не надав доказів припинення реєстрації даної особи у статусі безробітного у зв'язку з поновленням безробітного на роботі за рішенням суду.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Суд об'єктивно, повно і всебічно дослідив обставини, які мають значення для справи, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними по справі доказами. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.195,196,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Нікопольського міськрайонного центру зайнятості на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2014р. у справі №804/5945/14 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2014р. у справі №804/5945/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржені згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна