Справа № 9101/94281/2011 (9101/94276/2011)
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2011 р.справа № 2а-710/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Нагорної Л.М. Юхименка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо нарахування підвищення до пенсії у меншому розмірі, ніж це передбачено ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити різницю у період з 01.01.2006 року по дату винесення судом рішення та в подальшому.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2011 року адміністративний позов про визнання дій відповідача неправомірними та стягнення зоборгованості по соціальній допомозі як "дитині ійни" за період з 2006 року по 24.09.2010 року залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

В обгрунтування апеляційних вимог позивач вказує на порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. З огляду на приписи статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером вчасно, виплачуються за минулий час не більш як за три роки перед зверненням за одержанням пенсії. Суми мпенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Посилання заявника апеляційної скарги на приписи Закону України «Про пенсійне забезпечення» видається колегії суддів помилковим.

Порядок звернення до адміністративних судів та порядок здійснення адміністративного судочинства визначає Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до приписів ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що передбачене Законом України «Про соціальний захист дітей війни»підвищення до пенсії є окремим видом соціальної підтримки певної категорії населення, означеним Законом врегульований окремий вид правовідносин, але при цьому строк для звернення до суду не встановлений, колегія суддів вважає, що в даному випадку підлягають застосуванню приписи Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

При цьому, поважними визнаються такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій.

З позовом до суду позивач звернувся 25.03.2011 (а.с.2).

Відмовляючи позивачу в поновленні строку звернення до суду в частині вимог, предявлених за період з 2006 року по 24.09.2010 року включно, суд першої інстанції виходив з того, що поважні причини пропущення вказаного строку відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач посилається на те, що дізнавшись про порушення з боку відповідача щодо неналежного нарахування виплати щомісячного підвищення до пенсії, позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою про перерахування та доплату коштів до пенсії, але отримав відмову. Законні права та інтереси позивача, як ним зазначено, обмежені шляхом прийняття окремих конституційних положень нормативно-правових актів.

Наведені позивачем доводи не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку звернення до суду за вимогами, предявленими за період до 25.03.2011, оскільки жодна норма законодавства України не обмежує та не обмежувала конституційно закріплене право особи на судовий захист своїх прав і свобод.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги визначені позивачем вимоги, фактичні обставини справи, а також те, що зазначена доплата до пенсії є щомісячними виплатами, про розміри яких позивачу не могло бути не відомо у день їх виплат, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позовної заяви ОСОБА_1 за період з 2006 року по 24.09.2010 року включно без розгляду, вважає, що судом першої інстанції правильно застосовані визначені ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України правові наслідки пропущення строку звернення до адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, а тому апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, ухвала оскарженню не підлягає .

Головуючий суддя: М.А. Руденко

судді: Л.М. Нагорна

ОСОБА_2