Справа № 826/1897/15
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №826/1897/15 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко Є.О.

Суддів: Горбань Н.І.

Межевич М.В.

при секретарі Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області, за участю третьої особи без самостійних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-Агро" про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк") звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області (далі - ВПВР Управління ДВС ГУЮ у Рівненській області) про скасування постанови від 30.10.2013 р. в частині накладення арешту на кошти ТОВ "Полісся-Агро", які знаходяться на рахунках №6404, №6404 відкритих в ПАТ "Дельта Банк" та зобов'язання зняття арешту з таких коштів.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2015 року позов задоволено.

На вказану постанову Управління ДВС ГУЮ у Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Полісся-Агро» укладено договір кредитної лінії від 15.06.2011 р. №ВКЛ-2006404, відповідно до умов якого банк зобов'язався надавати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Пунктом 1.1.1 кредитного договору передбачено, що надання кредиту буде здійснюватися окремими траншами, на умовах визначених кредитним договором, в межах не відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості (з урахуванням додаткової угоди №6) 11 650 000,00 грн. зі сплати за користування кредитом у розмірі 19% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості за Кредитом не пізніше 31 грудня 2014 року.

В забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору, між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Полісся-Агро» 27.06.2012 р. укладено договір застави майнових прав №ВКЛ-2006404/S-4. Предметом застави є майнові права на отримання грошових сум у повному обсязі, включаючи право на отримання суми депозитного вкладу в розмірі не менше ніж 100 000,00 грн., процентів за користування депозитними коштами в розмірі 22,5% річних, пені, штрафів тощо, які існують на дату укладення цього договору або виникнуть у майбутньому у заставодавця з договору банківського вкладу «Гроші поруч» №Д-26404/908 від 21.06.2012 р.

Вказану заставу зареєстровано в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження рухомого майна 17.07.2012 р. за номером №12749903, також 16.12.2014 р. внесено відомості про початок звернення стягнення на предмет застави за договором застави №ВКЛ-2006404/S-4 від 27.06.2012 р.

В подальшому Господарським судом Рівненської області видано судовий наказ від 28.07.2014 р. №918/565/14 про стягнення з ТОВ «Полісся-Агро» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитними договорами №НКЛ-2006404/1 від 21.01.2013 р. в сумі 42 817 364,84 грн., №ВКЛ-2006404 від 15.06.2011 р. в сумі 13 389 195,00 грн., а також судового збору в розмірі 73 080,00 грн.

ВПВР Управління ДВС ГУЮ у Рівненській області на підставі заяви ПАТ «Дельта Банк» відкрито виконавче провадження від 19.08.2014 р. №44421763.

Поряд з цим, на примусовому виконанні у ВПВР Управління ДВС ГУЮ у Рівненській області перебуває інше зведене виконавче провадження за №36219811 про стягнення заборгованості з ТОВ «Полісся-Агро». В межах даного виконавчого провадження, відповідачем винесено постанову від 30.10.2013 р., якою накладено арешт на кошти боржника ТОВ «Полісся-Агро», що знаходяться на банківських рахунках, в тому числі у ПАТ «Дельта Банк» в межах суми стягнення 7 810 841,56 грн., яку позивач вважає протиправною.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Згідно ст. 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

Згідно Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про заставу» визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Згідно ст.ст. 19, 20 цього Закону за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про заставу», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Згідно ч. 3, 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Судом першої інстанції не було враховано, що відповідно до матеріалів справи, до складу зведеного виконавчого провадження №36219811 входять виконавчі документи за рішенням судів, які прийняті до укладення договору застави майнових прав від 27.06.2012 р. №ВКЛ-2006404/S-4, зокрема:

- наказ Господарського суду Рівненської області від 24.10.2011 р. №5019/2079/11 про стягнення на користь ПП "Рівнебудпостач" 33 877,34 грн.;

- наказ Господарського суду Рівненської області від 15.12.2011 р. №5019/2558/11 про стягнення на користь ОСОБА_1 1 125 257,28 грн.;

- наказ Господарського суду Рівненської області від 29.03.2012 р. №5019/2613/11 про стягнення на користь ТОВ "АГРО ХХІ" 1 112 798,35 грн.;

- наказ Господарського суду Рівненської області від 23.04.2012 р. №5019/204/12 про стягнення на користь ПП-фірма "Кредо" 20 592,01 грн.;

- наказ Господарського суду Рівненської області від 08.05.2012 р. №5019/51/12 про стягнення на користь ПП фірма "Будмаркет" 144 972,80 грн.;

- постанова ВДВС Рівненського РУЮ від 22.03.2012 р. ВП №31703392 про стягнення виконавчого збору на суму 4 025,67 грн. (винесена при виконання наказу Господарського суду Рівненської області від 16.07.2010 р. №12/56 про стягнення на користь ВАТ НАК "Украгролізинг" боргу в сумі 40256,74 грн., яка була виділена в окреме виконавче провадження).

Загальна сума боргу ТОВ «Полісся-Агро», яка виникла за судовими рішеннями до укладення договору застави майнових прав (до 27.06.2012 р.) становить 2 441 523,45 грн. (без врахування виконавчого збору та інших витрат, які окремо підлягають стягненню згідно ст.ст. 28, 41 Закону України "Про виконавче провадження").

Таким чином, посилання позивача на те, що його вимоги, як заставодержателя за договором від 27.06.2012 р. підлягають задоволенню першочергово, перед вимогами інших стягувачів у ВП №36219811, є необґрунтованими.

Крім того, колегія суддів зазначає, що оскільки позивачем не надано інформації стосовно наявної суми коштів на рахунках №6404, №6404, відкритих в ПАТ "Дельта Банк" МФО 380236, підстави для висновку щодо перевищення вартості предмета застави розміру заборгованості боржника заставодержателю та наявності коштів у більшій сумі, ніж потрібно для задоволення вимог ПАТ "Дельта Банк", відсутні.

Позивачем не доведено суду того, що оскаржувана постанова порушує його права, як заставодержателя.

Таким чином, постанова ВПВР Управління ДВС ГУЮ у Рівненській області від 30.10.2013 р. в оскаржуваній частині, щодо накладення арешту на кошти ТОВ "Полісся-Агро", які знаходяться на рахунках №6404, №6404 відкритих в ПАТ "Дельта Банк" є правомірною, а тому не підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, а тому апеляційну скаргу Управління ДВС ГУЮ у Рівненській області необхідно задовольнити, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2015 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, оскільки постанова ухвалена з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2015 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.

Повний текст постанови складено 09.06.2015 року

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.