Справа № 9101/10585/2011 (9101/10582/2011)
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2011 р.справа № 2а-3581/10

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів :

головуючий суддя: Руденко М.А.

суддів: Нагорної Л.М. Юхименка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо нарахування підвищення до пенсії у меншому розмірі, ніж це передбачено ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити різницю у період за 2006-2010 роки.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2010 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії з 20.04.2010 року .

Позивач, не погодившись з вказаною ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, суперечить чинному законодавству та наданим позивачем доказам, що містяться в матеріалах справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що передбачене Законом України «Про соціальний захист дітей війни»підвищення до пенсії є окремим видом соціальної підтримки певної категорії населення, означеним Законом врегульований окремий вид правовідносин, але при цьому строк для звернення до суду не встановлений, колегія суддів вважає, що в даному випадку підлягають застосуванню приписи Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З позовом до суду позивач звернувся 20.10.2010 (а.с.2).

Відкриваючи провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії з 20.04.2010 року, суд першої інстанції виходив з того, що поважні причини пропущення вказаного строку відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач посилається на те, що не мав можливості звернутися до суду у встановлені законодавством строки, оскільки знаходився на тривалому лікуванні. На судові засідання не запрошувався, захищати свої права безпосередньо в засіданні змоги не мав, чим порушено його право на справедливий неупереджений розгляд справи.

Наведені позивачем доводи не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку звернення до суду за вимогами, предявленими за період до 20.04.2010, оскільки з 2006 року жодна норма законодавства України не обмежує та не обмежувала конституційно закріплене право особи на судовий захист своїх прав і свобод.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги визначені позивачем вимоги, фактичні обставини справи, а також те, що зазначена доплата до пенсії є щомісячними виплатами, про розміри яких позивачу не могло бути не відомо у день їх виплат, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 з 20.04.2010, вважає, що судом першої інстанції правильно застосовані визначені ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України правові наслідки пропущення строку звернення до адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, а тому апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2010 року - у справі №2а-3581/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.А. Руденко

судді: Л.М. Нагорна

ОСОБА_2