Справа № 813/4937/14
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 р. Справа № 876/8757/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Левицької Н.Г., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2014 року у справі за позовом Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Дрогобицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі - Дрогобицька ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області) звернулась до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушені вимоги податковго законодавства у зв'язку з несплатою єдиного податку з фізичних осіб.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.08.2014 року позов задоволений.

Відповідач - ФОП ОСОБА_1 оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права, просить її скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що у період, за який Дрогобицька ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області просить стягнути єдиний податок, він не перебував на спрощеній системі оподаткування, так як подав заяву про відмову 11.06.2013 року, а обов'язок по сплаті податку мав лише у 2012 році. Заяву на отримання свідоцтва платника єдиного податку нового зразка не подавав, а свідоцтво платника єдиного податку від 01.04.2012 року є недійне.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд відповідно до ч.1 ст. 197 КАС України ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований Дрогобицькою міською державною адміністрацією як суб'єкт підприємницької діяльності 12.11.1998 року. З 13.11.1998 року відповідач знаходиться на обліку в державній податковій інспекції як платник податків, на спрощеній системі оподаткування перебуває з 14.03.2012 року.

Також встановлено, що заборгованість ФОП ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб становить 573,50 гривень і є непогашеною, що підтверджується довідкою Дрогобицької ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області від 02.07.2014 року №5135/10/25-00.

В зв'язку з несплатою відповідачем зобов'язання зі сплати податків, Дрогобицькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області на підставі ст. 59 Податкового кодексу України направлена платнику податків податкова вимога №68-11 від 11.10.2013 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що позов податкового органу про стягнення заборгованості є обгрунтований, оскільки заява відповідача про відмову від спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності у зв'язку з переходом на сплату інших податків та зборів подана 11.06.2013 року, відповідно свідоцтво платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 анульовано з 01.07.2013 року, а борг у розмірі 573,50 гривень нарахований платнику податку за період з січня по червень 2013 року.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.

У п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України зазначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із п. 59.5. ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п.295.1 ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої та другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Згідно з п.300.1 ст. 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність податння податкових декларацій.

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування регламентує стаття 298 Податкового кодексу України. Зокрема у п.п.298.2.1 п.298.2 ст.298 зазначено: для відмови від спрощеної системи оподаткування суб'єкт господарювання не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку нового календарного кварталу (року) подає до органу державної податкової служби заяву. Також п.п. 298.2.2 п.298.2 ст.298 передбачено що платники єдиного податку можуть самостійно відмовитись від спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених Податковим кодексом України (за умови відсутності непогашених податкових зобов'язань чи податкового боргу з єдиного податку та/або інших податків та зборів, які платники єдиного податку сплачують відповідно до глави 1 розділу XVI Податкового кодексу України), з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому подано заяву щодо відмови від спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів.

Згідно п.20.1.19 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.41.1 та п. 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Судом першої інстанції цілком правомірно та підставно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем 11.06.2013 року подана заява № 6496/10 про відмову від спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності. Станом на дату звернення у картці особового рахунку з єдиного податку у відповідача рахувався борг в сумі 573,50 гривень.

Таким чином обгрунтованим є висновок суду про стягнення суми податкового боргу, нарахованого за період з 01.01.2013 року по 01.07.2013 року.

Доводи апелянта на протиправність нарахування боргу у зв'язку з тим, що 11.06.2013 року подана заяву про відмову від спрощеної системи оподаткування, не взяті судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки згідно заяви ОСОБА_1 від 04.06.2013 року свідоцтво платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 анульовано з 01.07.2013 року, а борг нарахований станом на 02.07.2013 року. Для відмови від спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності з 01.01.2013 року повинен був подати до Дрогобицької ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку нового календарного кварталу (року) заяву, тобто не пізніше 20.12.2012 року.

Крім того, апеляційний суд не бере до уваги апелянта на недійсність свідоцтва платника єдиного податку від 01.04.2012 року у 2013 році, оскільки свідоцтво є лише документом, який підтверджує перебування особи на спрощеній системі оподаткування, а обов'язок зі сплати податку зберігається до того часу, коли особа вважається платником, зокрема, у даному випадку, до відмови ОСОБА_1 від перебування на спрощеній системі оподаткування (11.06.2013 року).

Крім того, є невірними посилання апелянта на відсутність у нього обов'язку сплати єдиного податку у зв'язку з тим, що у травні 2012 року слід було замінити свідоцтво нового зразка, оскільки знову ж таки, ОСОБА_1 вважався таким, що перебував на спрощеній системі оподаткування і мав обов'язок сплати єдиного податку до відмови від цього згідно його заяви від 11.06.2013 року.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2014 року у справі № 813/4937/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді: Н.Г. Левицька

Т.В. Онишкевич