Справа № 19667/10
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2011 р. справа № 2а-127/06

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Мірошниченка М.В. Юхименка О.В.

при секретарі судового засідання: Тепловій Г.Є.

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області на постанову Приазовського районного суду Запорізької області від 29 грудня 2006 року по адміністративній справі № 2а-127/06 за позовом ОСОБА_1 до Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень неправомірною та визнання права власності на земельну ділянку площею 0.12 га для ведення садівництва на території Ботієвської сільської ради,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2006 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати бездіяльність Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області щодо розгляду його заяви про надання у власність земельної ділянки площею 0.12 га для ведення садівництва на території Ботієвської сільської ради Приазовського району Запорізької області неправомірною; визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0.12 га для ведення садівництва на території Ботієвської сільської ради Приазовського району Запорізької області, згідно доданої до заяви схеми земельної ділянки.

Постановою Приазовського районного суду Запорізької області від 29 грудня 2006 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено: визнано бездіяльність Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про надання у власність земельної ділянки площею 0.12 га для ведення садівництва на території Ботієвської сільської ради Приазовського району Запорізької області, неправомірною; визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0.12 га для ведення садівництва на території Ботієвської сільської ради Приазовського району Запорізької області, згідно схеми земельної ділянки, доданої до заяви позивача від 12.12.2006 року, адресованої голові Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції заступник прокурора Запорізької області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Приазовського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2006 року скасувати, а провадження по справі закрити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав також на те, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, неповне зясування обставин справи. В подальшому заступник прокурора змінив вимоги апеляційної скарги та просив постанову Приазовського районного суду Запорізької області від 29.12.2006 року скасувати, у частині позовних вимог про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень неправомірною ухвалити нову, якою у позові відмовити, в іншій частині провадження закрити.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2010 року поновлено заступнику прокурора Запорізької області строк на апеляційне оскарження постанови Приазовського районного суду Запорізької області від 29 грудня 2006 року у справі № 2а-127/06.

В судове засідання сторони не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, ( про що свідчать повідомлення наявні в матеріалах справи), поважних причин неявки суду не повідомили. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку передбаченому ст.. 41 КАС України .

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи12.12.2006 року ОСОБА_1 звернувся до голови Приазовської районної державної адміністрації з заявою про надання у власність земельної ділянки площею 0.12 га для ведення індивідуального садівництва із вільних земель запасу Ботієвської сільської ради Приазовського району, що розташована відповідно до наданої схеми (а.с.6).

Згідно відповіді Голови районної державної адміністрації Приазовської районної державної адміністрації від 14.12.2006 року позивачу у задоволені заяви щодо надання у власність земельної ділянки відмовлено, з тих підстав, що земельна ділянка, яку бажав отримати у власність ОСОБА_1 належить до числа ділянок право на оренду яких пропонується набувати на конкурентних засадах.

Підставою для звернення до суду з позовом стало те, що на думку позивача, відповідачем порушено право громадянина, яке передбачене Конституцією України, Земельним кодексом України , на отримання у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва.

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем допущено неправомірну бездіяльність при вирішенні заяви позивача щодо надання у власність земельної ділянки і це є підставою для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку.

Однак колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 КАС України - справи адміністративної юрисдикції ( далі адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно- правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з вищевказаного предметний склад вказує на те, що справа адміністративної юрисдикції повинна містити в собі публічно-правовий спір. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є характер спірних правовідносин.

Як видно з позовних вимог, що були предметом спору, між сторонами існує спір з приводу порушеного права, а саме про право позивача на земельну ділянку для ведення садівництва, а не публічно-правовий спір.

За наявності спору про цивільне право неможливо розглядати спірні правовідносини в порядку адміністративного судочинства.

Також колегія суддів вважає за необхідне вказати на те, що ч.3ст. 105 КАС України, що діяла на момент розгляду справи в суді першої інстанції та ч.4 ст.105 КАС України, діючої на теперішній час, не передбачено розгляд вимог щодо визнання права власності в адміністративному позові.

Згідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд справ проводиться за правилами іншого судочинства.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що спірні правовідносини, які склалися між сторонами мають розглядатися та вирішуватися в порядку цивільного судочинства відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України.

Відповідно до п.1ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Колегія суддів приходить до висновку, що у частині позовних вимог щодо визнання права власності на земельну ділянку провадження у справі підлягає закриттю.

Відносно позовних вимог щодо визнання неправомірною бездіяльності Приазовської районної державної адміністрації колегія суддів вважає за необхідне зазначити на наступне.

Згідно з ч.11 ст. 123 Земельного кодексу України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки може бути оскаржена до суду.

Однак позивачем не заявлено позовних вимог щодо оскарження відмови у наданні земельної ділянки, у звязку з чим підстави для перевірки обґрунтованості та правомірності відмови відповідача у наданні позивачу земельної ділянки відсутні.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідач не допустив неправомірної бездіяльності при вирішенні заяви позивача про надання у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва, оскільки позивач своєчасно отримав аргументовану відповідь, в якій зазначено підстави відмови у наданні земельної ділянки.

Тому в цій частині позовних вимог колегія суддів приходить до висновку про необхідність у задоволенні позовних вимог про визнання бездіяльності відповідача неправомірною відмовити.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та при неповному зясуванні обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст..157, 160, 198, 202, 203, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Запорізької області задовольнити.

Постанову Приазовського районного суду Запорізької області від 29 грудня 2006 року по адміністративній справі № 2а-127/06 скасувати.

Провадження в адміністративній справ № 2а-127/06 у частині заявлених позовних вимог щодо визнання права власності на земельну ділянку площею 0,12 га для ведення садівництва на території Ботієвської сільської ради Приазовського району Запорізької області, згідно доданої до заяви схеми земельної ділянки закрити.

У задоволенні позовних вимог про визнання неправомірною бездіяльності Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області щодо розгляду заяви про надання у власність земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва на території Ботієвської сільської ради Приазовського району Запорізької області ОСОБА_1 відмовити

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України, в порядку передбаченому ст. 212 КАС України.

Виготовлено в повному обсязі 19.05.2011 року

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: М.В. Мірошниченко

Суддя: О.В. Юхименко