Справа № 802/555/15-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/555/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Заброцька Л.О.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

02 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сокольвак Ю.В.,

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Кривіцького М.О.

представника відповідача: Савоткіна Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частина НОМЕР_1 (далі - відповідач) про визнання протиправним та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб в сумі 8 540,40 грн. утриманого з одноразової грошової допомоги при звільненні; стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 8 540,40 грн. компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з одноразової грошової допомоги при звільненні.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 08.04.2015 адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та просили колегію суддів її задовольнити.

Позивач заперечив проти апеляційної скарги відповідача.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України, в тому числі, на посаді старшого офіцера відділу аналізу та виховної профілактики правопорушень управління з виховної та соціально-психологічної роботи Командування Повітряних Сил та наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України №741 від 26.12.2014 за ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII від 25.03.1992, з урахуванням вимог ч. 8 вказаної статті, звільнений з військової служби у відставку за пунктом "б" (за станом здоров`я), з правом носіння військової форми одягу.

4 січня 2015 року згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 1 від 02.01.2015 позивача було виключено зі списків особового складу частин та всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Вінницького ОМВК Вінницької області. Згідно цього ж наказу позивачу передбачено виплатити відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.1991 грошову допомогу при звільненні у відставку в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних 23 роки календарної служби.

Разом з тим з листа-відповіді № 43 від 05.02.2015 надісланого військовою частиною НОМЕР_1 на звернення ОСОБА_1 від 28.01.2015 слідує, що останньому нарахована одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних 23 календарних роки служби в сумі 45747,00 грн. Однак, фактично позивачем отримано грошову допомогу в сумі 36520,39 грн., що підтверджується видатковою відомістю р/в №9 від 27.01.2015 та не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні. Позивачу була фактично виплачена сума вихідної допомоги без врахування утриманої суми податку з доходів фізичних осіб. Позивачу не виплачено компенсацію втрат доходів на суму утриманого податку.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що військовослужбовці, звільнені з військової служби, мають право на виплату одноразової грошової допомоги, при цьому суми утриманого податку з доходів фізичних осіб спрямовується виключно на виплату компенсації втрат доходів цієї категорії громадян. Розрахунок з даними особами на день їх звільнення зі списків особового складу військової частини повинен бути здійснений в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Так, згідно ч. 2 ст. 15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Аналогічна норма наведена в п. 38.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженій наказом Міністра оборони України 11.06.2008 № 260.

Відповідно до п. 168.5 ст. 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Разом з тим за приписами п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. N 44 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 січня 2005 р. N 17 (17-2005-п) (далі - Порядок) грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця або є особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Держспецзв`язку, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції.

В силу п. 3 Порядку виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Абзацом третім пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153 передбачено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Аналіз викладених правових норм свідчить про те, що військовослужбовці, звільнені з військової служби мають право на виплату одноразової грошової допомоги, при цьому суми податку з доходів фізичних осіб спрямовується виключно на виплату компенсації втрат доходів цієї категорії громадян. Розрахунок з даними особами на день їх звільнення зі списків особового складу військової частини повинен бути здійснений в повному обсязі.

Частиною 2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України).

За правилами п.п.71, 74 Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, звільнення відряджених військовослужбовців з військової служби здійснюється в установленому цим Положенням порядку за поданням керівників органів виконавчої влади, інших цивільних установ, до яких вони відряджалися, без зарахування в розпорядження Міністра оборони України, особами, зазначеними у пунктах 72 і 73 цього Положення, згідно з їх повноваженнями.

Днем звільнення осіб офіцерського складу, прапорщиків (мічманів) з військової служби в запас або у відставку вважається день, з якого їх наказом по стройовій частині виключено зі списків особового складу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 04.01.2015 є днем закінчення позивачем проходження військової служби, але одноразова грошова допомога при звільненні в сумі 45747,00 грн., з якої було утримано прибутковий податок в сумі 8540,40 грн. та військовий збір в сумі 686,21 грн., виплачена позивачу лише 27.01.2015 року, про що свідчить видаткова відомість, підписана командиром військової частини НОМЕР_1 від 27.01.2015 року № 9.

З урахуванням вищенаведених обставин та приймаючи до уваги вищезазначені норми закону, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції є вірними, що відповідач протиправно не виплатив позивачу рівноцінну компенсацію утриманого податку військовослужбовця, яка передбачена пунктом 168.5 ст.168 ПК України, і виплачується у зв`язку і в день виплати одноразової грошової допомоги при звільненні.

Доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі про те, що позивач після звільнення з військової служби перестав вважатися військовослужбовцем, отже, повинен сплачувати податки, не заслуговують уваги, оскільки несвоєчасна виплата позивачу одноразової грошової допомоги (не в день звільнення та проведення перерахунку) сталася з вини самого відповідача.

Водночас інші доводи відповідача, що грошова допомога при звільнення не являється грошовим забезпеченням, також не заслуговують уваги, оскільки, відповідно до положень п.168.5 ст.168 Податкового кодексу України є іншим видом виплат, одержаних військовослужбовцем.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених вимог у спосіб та межах, визначених законом.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 09 червня 2015 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.