Справа № 22877/09
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2010-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2010 р. справа № 2а-242/09 Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді: Дадим Ю.М.
суддів: Божко Л.А. Семененка Я.В.
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28 травня 2009 р. у справі № 2а-242/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради про оскарження бездіяльності та стягення невиплачених сум допомоги по догляду за дитиною,-
в с т а н о в и л а :
Відповідач проти позову заперечував.
Постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28 травня 2009 р. у справі № 2а-242/09 позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачці допомоги з 22 травня 2008 по 31 грудня 2008 року. Зобовязано відповідача з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року здійснити перерахунок позивачці здійснити перерахунок і виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду. Апелянт вказує, що ст..23 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»та ст..46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про Державну допомогу сімям з дітьми »та Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Крім того, апелянт зазначив , що Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради не має власних коштів, а є лише розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.
Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог щодо зобовязання нарахувати та виплатити суму відшкодування допомоги по догляду за дитиною за 2007 рік, суд першої інстанції вірно виходив з положень ст.. 99 КАС України, згідно якої адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Так, ч.1 ст.102 КАС України визначено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлено, за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Було встановлено судом першої інстанції, що позивачка звернулася до суду 09 лютого 2009 року та нею було пропущено річний процесуальний строк для визнання неправомірних дій відповідача та стягнення суми недоотриманої допомоги за 2007 рік, оскільки рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 було оприлюднене 27 липня 2007 року.
Задовольняючи позовні вимоги за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, суд першої інстанції виходив з того, що є рішення Конституційних судів від 09.07.2007 року та від 22 травня 2008 року, які мають преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції. Тому при вирішенні спірних правовідносин слід користуватись положеннями ст.. 41, 43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням від 18 січня 2001 року №2240-14, а не Законами про Державний бюджет на відповідний рік.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.
Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд першої інстанції не прийняв до уваги нижче вказані норми Закону, які регулювали виплату допомоги по догляду за дітьми до досягнення трирічного віку та діяли у 2008 році, оскільки неконституційними не визнавались, а саме :
Відповідно до ст.. 5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника).
Як слідує із Постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2007 р. № 32 "Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку" Управління праці та соціального захисту населення з 01 січня 2007 року повинні призначати, а з 2 кварталу 2007 р. зобов'язані виплачувати допомогу застрахованим особам за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям. Тобто, станом на січень 2008 року саме Управління праці та соціального захисту населення як призначає, так і виплачує допомогу при народженні дітей та по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.
Статтею 13 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми , яка діяла у 2008 році на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом особі, яка фактично здійснює догляд за дитиною.
Аналіз вказаної статті свідчить про те, що з січня 2008 року допомога по догляду за дітьми до досягнення трирічного віку призначається та виплачується усім особам - як не застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, так і застрахованим особам, відповідно до спеціального Закону - Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми , оскільки зміни, внесені у вищевказану статтю відповідно до Закону № 107-VI від 28.12.2007 року, неконституційними не визнавались та діяли у часі станом на 2008 рік.
Оскільки законодавець ставить можливість отримання такої допомоги в залежність від фактичного здійснення догляду за дитиною, незалежно від того, ким такий догляд буде здійснюватись одним із батьків, усиновителем, опікуном, бабою, дідом або іншим родичем, колегія суддів приходить до висновку, що за таких умов, коли допомога фактично призначається на дитину, за якою здійснюється догляд, осіб, що здійснюють такий догляд за дитиною до досягнення трирічного віку, слід відносити до категорії основних соціальних і демографічних груп населення, а при вирішенні питання щодо застосування розміру прожиткового мінімуму на відповідний рік - слід застосовувати розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період.
Таким чином, розмір виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку протягом усього 2008 року як застрахованим так і не застрахованим особам регулюється статтею 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми і вказані положення неконституційними не визнавались.
Відповідно до п.23 Розділу ІІ Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України було внесено зміни до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", відповідно до яких допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.
Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 безпосередньо п.23 Розділу ІІ Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України неконституційним не визнавався.

Відповідач здійснював нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік відповідно до діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства.

Колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача щодо виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку протягом 2008 року були правомірними, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнати протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради щодо ненарахування та невиплати їй сум допомоги по догляду за двома дітьми до досягнення ними трирічного віку, та стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради на її користь суму недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, включно, слід відмовити.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, що в свою чергу, призвело до невірного вирішення справи по суті, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202, 205,207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28 травня 2009 р. у справі № 2а-242/09 скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня її складення в повному обсязі.

Головуючий: Ю.М.Дадим

Судді: Л.А. Божко

ОСОБА_3