Справа № 670/114/15-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 670/114/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Потапов О.О.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

03 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

за участю:секретаря судового засідання: Майданюк Я.Л.,

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 24 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання виплатити підвищення до пенсії згідно з Законом України "Про соціальний статус дітей війни".

Постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області суду від 24 березня 2015 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник позивача просив апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду залишити без змін.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, вивчивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно задовольнити частково, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є особою, що належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені вищезазначеним Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про державний бюджет України" на відповідний рік.

Всупереч статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі, ніж це передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Своїми діями відповідач допустив звуження змісту та обсягу прав та свобод позивача, передбачених статтею 22 Конституції України, в якій зазначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи з приписів частини 2 статті 152 Конституції України та дати ухвалення рішень Конституційним Судом України, колегія суддів погоджується з висновками суду, щодо наявності у відповідача обов'язку нараховувати та сплачувати позивачу підвищення до пенсії, передбачене статтею 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 14.06.2011 року "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік", який набрав чинності з 19.06.2011 року, норми і положення ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", застосовуються в порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу ПФУ на 2011 рік. На виконання вимог Закону України від 14.06.2011 року "Про внесення змін до ЗУ "Про державний бюджет України на 2011 рік", Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року прийнято постанову за №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка опублікована в газеті "Урядовий кур'єр" 23.07.2011 року і якою врегульовано, зокрема, виплати у 2011 році особам, віднесеним до категорії "Дітей війни"

Отже, із 23 липня 2011 року правомірність дій суб'єктів владних повноважень повинні відповідати вимогам Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 6 липня 2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету».

Законом України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" від 22 грудня 2011 року №4282-6 встановлено, що у 2012 році норми і положення статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року №1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", якою визначено, що дітям війни ( крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" провадиться у розмірі 7% прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" встановлено, що у 2013 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 01 січня-894 гривень, з 01 грудня -949 гривень.

Прикінцевими положеннями Закону України від 06.12.2012 року №5515-6 "Про Державний бюджет України на 2013 рік" встановлено, що в 2013 році норми і положення ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Однак, починаючи з 01 січня 2014 року Закон України "Про державний бюджет України на 2014 рік" в редакції від 16 січня 2014 року не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України "Про соціальний захист дітей війни", зокрема статті 6 даного Закону, якими визначено перерахунок пенсії.

Законом України №1622-VIІ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», доповнено «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», зокрема пунктом 6-7 та встановлено, що норми і положення статей 5 та 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України було прийнято Верховною Радою України 31 липня 2014 року

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, з 01 січня 2014 року п о31 липня 2014 року включно застосуванню підлягали норми ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а не постанова Кабінету Міністрів України № 1381 від 28 грудня 2011 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в період з 01.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.01.2011 року по 22.07.2011 року, а також зазначає, що останній мав право на таке підвищення з 01.01.2014 по 31.07.2014 року.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне вказати на те, що позовні вимоги, заявлені поза межами строку звернення до суду, встановленого ст.99 КАС України, підлягають залишенню без розгляду, оскільки позивачем не надано доказів про пропуск цього строку з поважних причин.

Згідно частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про пропущення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу приписів ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

При цьому, питання про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку вирішується в порядку, передбаченому ст. 102 КАС України.

Враховуючи, що про своє порушене право позивач мав відомості під час щомісячного отримання пенсії, то поважні причини пропуску звернення до суду за висновком колегії суддів відсутні, отже наслідки пропуску строку звернення до суду підлягають застосуванню.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги положення ст. 195 КАС України, яким суду апеляційної інстанції надано право перегляду рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 24 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_4 щодо визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та виплатити підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 01.07.2007 року по 31.07.2014 року,-залишити без розгляду.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та виплатити підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 31.07.2014 року по 03.08.2014 року,-відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 08 червня 2015 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М.

Гонтарук В. М.