Справа № 591/2039/15-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 р.Справа № 591/2039/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Співак О.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Сумської міської ради на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 16 квітня 2015 року по справі за адміністративним позовом Управління соціального захисту населення Сумської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення грошової суми, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року позивач - Управління соціального захисту населення Сумської міської ради (далі по тексту УСЗН Сумської міської ради) - звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача - ОСОБА_1 коштів у сумі 966 грн. 50 коп.

В обґрунтування позовних вимог УСЗН Сумської міської ради зазначено, що згідно заяви ОСОБА_1 від 06 травня 2014 року їй нарахована тимчасова допомога у зв'язку з неотриманням аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 30 жовтня 2014 року встановлено, що платник аліментів - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а відтак відповідач не мала права на призначення та отримання допомоги з травня 2014 року. За період з 01 травня 2014 року по 30 вересня 2014 року відповідач безпідставно отримала 1.929 грн. тимчасової допомоги. На вимогу УСЗН Сумської міської ради, відповідач частково повернула безпідставно отриману допомогу. Залишок не повернутих коштів становить 966,50 грн., який позивач просить стягнути з відповідача.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 16 квітня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено за необгрунтованістю вимог.

Судове рішення мотивовано посиланням на безпідставність вимог позивача у зв'язку з тим, що норми Сімейного кодексу України мають вищу юридичну силу та вищевказаний Порядок призначення виплати тимчасової державної допомоги не може суперечити положенням Сімейного кодексу України, а лише конкретизувати застосування ст. 181 СК України. Оскільки відповідач не є платником аліментів, тому відсутні підстави для стягнення надміру виплаченої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, УСЗН Сумської міської ради в апеляційній скарзі, посилаючись неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідно до положень ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що за судовим рішенням 29 липня 2002 року з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1

На підставі заяви ОСОБА_1 від 06 травня 2014 року та поданих документів, останній з 01 травня 2014 року по 30 вересня 2014 року призначена допомога передбачена Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Вказана допомога була виплачена відповідачу у розмірі 1.929 грн.

30 жовтня 2014 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що і стало підставою для звернення до суду з адміністративним позовом про стягнення з відповідача виплаченої суми тимчасової державної допомоги.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог УСЗН Сумської міської ради колегія суддів зазначає, що Згідно ч.ч. 8-10 ст. 181 Сімейного кодексу України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме (далі - тимчасова допомога) визначено Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року N 189 (далі - Порядок).

Підпунктом 12 абз. 1 п. 10 Порядку визначено, що у разі смерті одного з батьків, зобов'язаного сплачувати аліменти, або визнання його в установленому порядку безвісти відсутнім чи оголошення померлим виплата тимчасової допомоги припиняється.

Згідно абз. 2 п. 10 вказаного порядку про виникнення зазначених у цьому пункті обставин одержувач зобов'язаний повідомити у десятиденний строк орган праці та соціального захисту населення.

За загальними положеннями закріпленими ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

За поясненнями відповідача, судом першої інстанції встановлено, що про смерть платника аліментів - ОСОБА_2 вона дізналася в жовтні 2014 року від працівників позивача. Звернулася за призначенням допомоги оскільки не отримувала аліментів від батька дитини.

Доказів зворотного позивачем судам першої та апеляційної інстанції не надано та судовим розглядом не встановлено.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав, передбачених ст. 202 КАС України для скасування судового рішення та приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення, відповідно до положень ст. 200 КАС України, - без змін.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

В порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України, розгляд справи відбувся за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 160, 167, 185, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Сумської міської ради залишити без задоволення, а постанову Зарічного районного суду м. Суми від 16 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст ухвали виготовлений і підписаний 08 червня 2015 року