Справа № 43897/09
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2010 р.справа № 2а-349/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Чепурнова Д.В. Лукманової О.М.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної Адміністрації на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2010 року у адміністративній справі № 2а-349/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації та Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості по щорічній допомозі на оздоровлення громадянину, постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд винести рішення, котрим визнати протиправною бездіяльність Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської ОДА, та Управління праці та соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у вигляді невиплати йому щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення в розмірах, передбачених ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 2006 по 2009 роки; стягнути на його користь з Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської ОДА та Управління праці та соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на його користь недоплачену суму за щорічною разовою грошовою допомогою на оздоровлення, як особі, і яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії за період з 2006 по 2009 роки в розмірі 9 310 грн. В обґрунтування позовних вимог вказав на те, що він є особою, 2-ої категорії, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, йому відповідно до статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачена щорічна виплата на оздоровлення.

Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправними дії Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо нарахування у 2009 році ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення у розмірі меншому, ніж встановлено ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязано Головне управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії за 2009 рік у розмірі, встановленому ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»- пяти мінімальних заробітних плат, в сумі 3 125 грн.; в задоволенні позовних вимог в частині стягнення недоплаченої допомоги на оздоровлення за 200, 2007, 2008 роки відмовлено.

Не погодившись з зазначеною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на не відповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до винесення необґрунтованого рішення, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені вимог позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав на те, що на даний час вони не здійснюють безпосередньо виплати допомоги особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Компенсація учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС виплачувалась в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи дійшов правильного висновку, що, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими актами, при визначенні розміру щорічної грошової допомоги на оздоровлення при позивачу, відповідач повинен керуватися ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС катастрофи 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії 238103 від 18 травня 1993 року (а.с. 8).

Відповідно до ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 19.12.1991 року позивач має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем при нарахуванні та виплаті позивачу щорічної одноразової допомоги на оздоровлення, відповідач керувався постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Розмір виплаченої позивачу разової грошової допомоги у червні 2007 році 100 грн., в квітні 2008 року -100 грн., у 2009 році призначено, але на жовтень 2009 року не сплачено 100 грн. (а.с. 21)

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах в межах асигнувань, передбачених за відповідними програмами.

В 2009 році нормативні акти Кабінету Міністрів України з приводу встановлення розмірів виплат одноразової допомоги на оздоровлення особам, визначеним ст..48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»не приймалися.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у 2009 році нарахування одноразової допомоги на оздоровлення повинно здійснюватися відповідно до ст.. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796.

Застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 при нарахуванні одноразової допомоги на оздоровлення суперечить положенням Закону № 796 та не може бути віднесено до реалізації права визначеного ст..71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік».

Колегія суддів вважає, що положення ст..71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»в частині надання права Кабінету Міністрів України встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань не можуть бути застосовані до визначення розміру щорічної допомоги на оздоровлення учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки він вже встановлений ст.. 48 зазначеним Законом, тому норма Закону в будь-якому випадку має вищу юридичну силу ніж постанова КМ України.

В 2009 році змін та доповнень до ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»не вносилося. Тому ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»діє в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», та передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі кратному мінімальній заробітній платі.

Таким чином, відповідач повинен був діяти у відповідності до вимог Закону № 796 і у 2009 році сплатити належну до виплати щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік у відповідності до ст..48 вищевказаного Закону, а не в розмірах, передбачених Постановою КМУ від 12 липня 2005 року № 562.

Розмір мінімальної заробітної плати на час виплати допомоги на оздоровлення в 2009 році, у відповідності до ст. 55 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»від 26.12.2008 року складав 625 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що при прийнятті рішення у справі суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права постанова суду належним чином мотивована і за своїм змістом та формою відповідає вимогам закону, тому вимоги апеляційної скарги відповідача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.199, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації залишити без задоволення.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області по адміністративній справі 2а-349-2009 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації та Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення її в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 29 червня 2010 року.

Судді: Руденко М.А.

ОСОБА_2

ОСОБА_3