Справа № 23506/09
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2010-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2010 р. справа № 2а-621/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Семененка Я.В. Божко Л.А.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя

на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено . Визнано дії УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо своєчасного перерахунку та виплати основної та додаткової пенсії неправомірними. Зобовязано УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити відповідний перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії ОСОБА_1 з урахуванням ч.1ст. 28 Закону України «Про загально обовязкове державне пенсійне страхування»з 22.05.2008року .

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального права та ухвалити нову постанову по справі, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач своїм правом на апеляційне оскарження не скористувався.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач є інвалідом 3 групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 Закону № 796-ХІІ.

Позивач просить при розрахунку пенсії застосовувати розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Задовольняючи позов , суд першої інстанції правильно виходив з того , що відповідач повинен провести нарахування та виплату пенсій позивачу виходячи з їх розмірів,встановлених законами України «Про статус та соціальний захист громадян , що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту», а не постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»та постановою Кабінет Міністрів України від 03.01.2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів,фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 3 групи - у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Правильним і таким ,що відповідає закону,є висновок суду,що позивач має право на призначення пенсії у розмірі не нижчому від 6 мінімальних пенсій за віком,на щомісячну додаткову пенсію за шкоду,заподіяну здоровю ,у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору,крім того , це право гарантується ч.2 ст. 46 Конституції України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України ,закону України,міжнародному договору,згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України,або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт,який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами суд першої інстанції дійшов правильного висновку , що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,а не згадані вище постановив Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання відповідача на те,що порядок обчислення пенсії по інвалідності,що настала внаслідок каліцтва чи захворювання ,і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України,оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає , що останній ,встановлюючи такий порядок,може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача,встановлених цим же Законом. Тобто Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок не порушуючи положень цього Закону.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вбачається, що при визначенні розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоровю,за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії зі віком визначається лише за правилами,передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта,який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір,немає

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 Закону № 1058-ІV встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При вирішенні спору слід виходити із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, тобто при розрахунку пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003, №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині зобовязання УПФУ Ленінського району м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії з 22 травня 2008року, оскільки.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року були внесені зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з цими змінами було встановлено таке.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»особам ,віднесеним до категорії 1 і які визнані інвалідами 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи,призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду,заподіяну здоровю у розмір 15 % прожиткового мінімуму для осіб,які втратили працездатність.

Крім того, згідно зі змінами ,внесеними, до ст. 54 цього ж Закону України було визначено , що в усіх випадках розміри пенсій для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. по 3 групі інвалідності,щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 180 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, відповідно до вищезазначених змін було також встановлено , що розмір прожиткового мінімуму для осіб ,які втратили працездатність,визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватись іншим нормативно-правовим актом.

Про те, рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008року положення п. 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ст. 152 Конституції України закони,інші правові акти або їх окремі положення,що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином , суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо зобовязання перерахування та виплати відповідачем позивачу пенсії з 22 травня 2008 року.

На підставі наведеного та керуючись 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2009 року залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Судді: Дадим Ю.М.

ОСОБА_2

ОСОБА_3