Справа № 810/6138/14
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року 810/6138/14

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій,

в с т а н о в и в:

29 жовтня 2014 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17 жовтня 2014 р. № /3292, рішення рішення про застосування штрафних санкційвід 17 жовтня 2014 р. № /3294 та вимоги від 17 жовтня 2014 р. № Ф-/3293 (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно зробив висновки про завищення позивачем витрат на загальну суму 49 300 грн 67 коп. Стверджує, що всі задекларовані ним витрати підтверджені документально.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у задоволенні позову просив відмовити посилаючись на те, що позивачем безпідставно віднесено до витрат вартість придбаних паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 43 261 грн 67 коп., використання яких не підтверджено первинними документами. Стверджує, що товаро-транспортні накладні оформлені з порушенням норм чинного законодавства. Крім того, вважає, що позивачем протиправно віднесено до складу витрат вартість закуплених запасних частин на загальну суму 6039 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 53-57).

Представниками сторін були подані до суду клопотання, у яких вони просили розглянути справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, клопотання сторін, суд не знаходить перешкод для розгляду справи та вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу в порядку письмового провадження, без участі повноважних представників сторін та відповідно до приписів ч. 4 ст. 122 КАС України за наявними в ній матеріалами.

Суд у судовому засіданні, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

7 лютого 2006 р. позивач зареєстрований як фізична особа - підприємець, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та копією Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 31-33).

Основними видами діяльності позивача за КВЕД-2010 є: діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; знесення; вантажний автомобільний транспорт; підготовчі роботи на будівельному майданчику.

У період з 8 по 24 вересня 2014 р. відповідачем було проведено планову документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 січня по 31 грудня 2013 р., за результатами якої 1 жовтня 2014 р. було складено акт перевірки № 2736/17-03/ (далі - акт перевірки № 2736/17-03/) (т. 1 а.с. 9-27).

У розділі "Висновок" названого акту перевірки зазначено, що позивачем порушено:

- п. 138.1, п. 138.4 ст. 138, п. 139.1 ст. 139, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2012 р. № 2755-VI (далі - ПК України) в наслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за підсумками річного декларування за 2013 р. на загальну суму 7 395 грн 10 коп.;

- п. 177.10, ст. 177 ПК Україниу в частині неналежного ведення книги обліку доходів та витрат;

- ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року із змінами та доповненням, що призвело до заниження єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в загальній сумі 17 107 грн 33 коп.

На підставі висновків акту перевірки № 2736/17-03/ відповідачем прийнято:

- податкове повідомлення - рішення від 17 жовтня 2014 р. № /3292, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 11 092 грн 65 коп., з яких за основним платежем - 7395 грн 10 коп., штрафні санкції - 3697 грн 55 коп. (т. 1 а.с. 28);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 17 жовтня 2014 р. № Ф-/3293, якою нараховано суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 17 107 грн 33 коп. (далі - вимога № Ф- Ф-/3293) (т. 1а.с. 30);

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 17 жовтня 2014 р. № /3294, яким нараховано штрафні санкції на загальну суму 855 грн 37 коп. (т. 1 а.с. 29).

У зв'язку з тим, що позивач вважає оскаржувані податкове повідомлення-рішення, вимогу та рішення про застосування штрафних санкцій протиправними, ним було подано даний адміністративний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 р. № 2464-VI (далі - Закон України № 2464-VI).

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України № 2464-VI для платників, зазначених у п. 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 25 Закону України № 2464-VI, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Згідо з вимогами ч. 3 ст. 25 Закону України № 2464-VI суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Як убачається з ч. 4 ст. 25 Закону України № 2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Згідо з вимогами п.п. 14.1.36. п. 14. 1 ст. 14 ПК України господарська діяльність це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як убачається з п.п. 14.1.203 п. 14.1 ст. 202 ПК України, продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Згідно з вимогами п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до вимог п. 85.8 ст. 85 ПК України посадова (службова) особа органу державної податкової служби, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Як убачається з п. 44.6 ст. 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому п. 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Згідно з вимогами п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Відповідно до вимог п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Як убачається з вимог п. 177.1 ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 177.2 ст. 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Наявні матеріали справи свідчать, що відповідачем було поставлено під сумнів правомірність віднесення до витрат вартість придбаних паливно-мастильних матеріалів та запасних частин на загальну суму 49 300 грн 67 коп.

Проте, даний висновок суд вважає помилковим з таких підстав.

Щодо віднесення до витрат вартості придбаних паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 43 261 грн 67 коп. судом встановлено таке.

У 2013 р. між позивачем та його контрагентами, а саме, ТОВ «Поні Експерес», ТОВ «ДАРПАК», ТОВ «Платон-Україна», ТОВ «Вторма», ТОВ «Апекс-Пром», ТОВ «ОРР Жуляни», ТОВ «ТД ЕЛЬДОРАДО», ФОП «ОСОБА_2», ТОВ «Трипільський пакувальний завод» було укладено договори про надання транспортних послуг.

На підтвердження виконання зазначених договорів позивачем до суду надано:

- договори (т. 2 а.с. 28, 37-38, 45-46, 47, 52, 57, 65, 70, 109, 114, 119-120);

- акти здачі-прийняття робіт (т. 2 а.с. 29, 41, 49, 54, 59, 63, 67, 73, 75, 78, 81, 84, 87, 90, 93, 96, 99, 102, 105, 11, 116, 122, 126, 128, 131, 134, 136, 139, 141, 144, 147, 150, 154, 158, 160, 162, 165, 169, 171, 174, 178, 180, 183, 185, 187, 190, 192, 195, 198, 202, 203, 205, 209, 211, 215, 218, 221, 224, 226, 230, 232, 235, 239, 242, 245, 247, т. 3 а.с. 8, 10, 13, 16, 18, 22, 24, 27, 30, 32, 34, 36, 39, 42, 44, 46, 50, 52, 55, 58, 61, 64, 67, 71, 74, 76, 80, 82, 86, 89, 91, 94, 97, 100, 103, 105, 108, 111, 113, 116, 119, 122, 125, 128, 131, 135, 138, 141, 144, 147, 150, 153, 155, 158, 161, 164, 167, 170, 172, 175, 178, 181, 184, 187, 190, 194, 197, 200, 203, 206, 209, 212, 215, 217, 220, 224, 226, 229, 231, 234, 237, 240, 243, 246, т. 4 а.с. 7, 10, 13, 16, 19, 21, 23, 25, 28, 30, 35, 39, 42, 45, 47, 50, 52, 55, 58, 61, 64, 66, 69, 72, 75, 78, 82, 85, 88, 91, 93, 95, 98, 100, 103, 106, 108, 111, 114, 117, 119, 121, 124, 128, 131, 134, 137, 140, 145, 147, 150, 154, 157, 160, 162, 165, 168, 171, 174, 177, 180, 183, 186, 189, 193, 195, 198, 202, 206, 209, 212, 215, 219, 222, 227, 229);

- подорожні листи (т. 2 а.с. 30, 32, 34, 39, 42, 48, 53, 58, 61, 66, 71, 74, 77, 80, 83, 86, 89, 92, 95,98, 101, 104, 110, 115, 121, 124, 127, 130, 132, 138, 143, 146, 153, 156-157, 164, 167, 170, 173, 177, 186, 191, 164, 197, 200, 207, 210, 213, 214, 217, 223, 229, 234, 237, 240, 243, 246, т. 3 а.с. 6, 9. 12, 15, 21, 23, 26, 31, 38, 45, 48, 51, 54, 57, 60, 63, 66, 70, 73, 78, 81, 85, 88, 93, 96, 99, 102, 107, 110, 118, 121, 124, 127, 130, 134, 137, 140, 144, 145, 149, 152, 157, 160, 163, 166, 169, 174, 177, 180, 183, 186, 189, 193, 199, 205, 208, 211, 219, 223, 228, 233, 236, 239, 242, 245, т. 4 а.с. 6, 9, 12, 18, 27, 34, 37, 38, 41, 44, 49, 54, 57, 60, 63, 68, 71, 74, 81, 84, 87, 90, 97, 102, 105, 110, 113, 116, 123, 127, 130, 133, 136, 139, 143, 144, 149, 153, 156, 159, 164, 167, 170, 173, 176, 179, 182, 185, 188, 191, 192, 197, 201, 205, 208, 211, 214, 217, 218, 226);

- талони замовника (т. 2 а.с. 31, 33, 35, 68, 206, т. 4 а.с. 96);

- товаро-транспортні накладні (т. 2 а.с. 40, 43, 50, 55, 60, 62, 72, 76, 79, 82, 85, 88, 91, 94, 97, 100, 103, 106, 107, 112, 117, 123, 125, 129, 132, 135, 137, 140, 142, 145, 148, 149, 151, 152, 155, 159, 161, 163, 166, 168, 172, 175, 176, 179, 181, 182, 184, 188, 189, 193, 196, 199, 201, 204, 208, 212, 216, 219, 222, 225, 227, 228, 231, 233, 236, 238, 241, 244, 248, т. 3 а.с. 7, 11, 14, 17, 19, 20, 22-а, 25, 28, 29, 33, 35, 37, 40-41, 43, 47, 49, 53, 56, 59, 62, 65, 68, 69, 72, 75, 77, 79, 83, 84, 87, 90, 92, 95, 98, 101, 104, 106, 109, 112, 114, 115, 117, 120, 123, 126, 129, 132, 133, 136, 139, 142, 146, 148, 151, 154, 156, 159, 162, 165, 168, 171, 173, 176, 179, 185, 188, 191, 192, 195, 198, 201, 201, 204, 210,213, 216, 218, 221, 222, 225, 227, 230, 232, 235, 238, 241, 244, 247, т. 4 а.с. 8, 11, 14, 15, 17, 20, 22, 24, 26, 29, 31, 33, 36, 40, 43, 46, 48, 51, 53, 56, 59, 62, 65, 67, 70, 73, 76, 79, 80, 83, 86, 89, 92, 94, 99, 101, 104, 107, 109, 112, 115, 118, 120, 122, 125, 126, 129, 132, 135, 138, 141, 142, 146, 148, 151, 152, 155, 158, 161, 163, 166, 172, 175, 178, 181, 184, 187, 190, 194, 196, 199, 200, 203, 204, 207, 210, 213, 216, 220, 221, 223, 224, 225, 228, 230).

Перелічені документи були підписані посадовими особами контрагентів позивача та завірені печатками цих товариств.

Оплата позивачу за надані транспортні послуги ТОВ «Поні Експерес», ТОВ «ДАРПАК», ТОВ «Платон-Україна», ТОВ «Вторма», ТОВ «Апекс-Пром», ТОВ «ОРР Жуляни», ТОВ «ТД ЕЛЬДОРАДО», ФОП «ОСОБА_2», ТОВ «Трипільський пакувальний завод» підтверджується банківською випискою, завіреною печаткою публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Хрещатик» (т. 5 а.с. 50-85).

Крім того, судом враховано, що на виконання договорів з надання транспортних послуг між позивачем та ТОВ «ОЛВІ КО ЛТД», ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ» та ТзОВ «БЕЛ ОІЛ» було укладено договори на поставку та відпуск нафтопродуктів.

На підтвердження виконання зазначених договорів, позивачем до суду подано такі документи:

- Договори (т. 4 а.с. 241, т. 5 а.с. 2-4, 29-31);

- Платіжні доручення (т. 4 а.с. 244, 245, т. 5 а.с. 15-28,);

- Виписки щодо обігу пального по карткам (т. 5 а.с. 8-14, 35-37).

Перелічені документи були підписані посадовими особами контрагентів позивача та завірені печатками цих товариств.

Оплата позивачем за куплені у ТОВ «ОЛВІ КО ЛТД», ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ» та ТзОВ «БЕЛ ОІЛ» нафтопродукти підтверджується банківською випискою, завіреною печаткою публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Хрещатик» (т. 5 а.с. 50-85).

Крім того, судом враховано, що на дату укладення та виконання зазначених договорів у розпорядженні позивача були документи на підтвердження державної реєстрації ТОВ «ОЛВІ КО ЛТД», ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ» та ТзОВ «БЕЛ ОІЛ», зокрема, витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (т. 4 а.с. 242-244, т. 5 а.с. 5-7, 32-34).

Наведене свідчить про правомірність віднесення позивачем до витрат вартість придбаних паливно-мастильних матеріалів та запасних частин на загальну суму 43 261 грн 67 коп.

Щодо віднесення до витрат вартості закуплених запасних частин на загальну суму 6039 грн 00 коп. судом встановлено таке.

2 січня 2013 р. між ОСОБА_3 (орендодавцем) та позивачем (орендарем) будо укладено три договори оренди автомобілів № 1, № 6 та № 7 (т. 2 а.с. 9-11).

Згідно з п. 7.1 зазначених договорів орендар взяв на себе зобов'язання фінансувати усунення несправностей та поломок взятих в оренду автомобілів.

На виконання зазначених договорів між ТОВ "Генстар" (постачальником) та позивачем (покупцем) було укладено договір купівлі - продажу стартеру в усній формі, передбачений ст. 639 ЦК України.

На підтвердження виконання договору його стороною - ТОВ "Генстар" позивачем було надано суду такі докази:

- рахунок - фактуру від 31 січня 2013 р. № СФ-0000277 на загальну суму 3496 грн 80 коп. (т. 5 а.с. 42);

- видаткову накладну від 19 лютого 2013 р. № РН-0000326 на загальну суму 3496 грн 80 коп. (т. 5 а.с. 43);

Зазначені документи підписані посадовою особою ТОВ "Генстар", завірені печаткою цього товариства та свідчать, що ТОВ "Генстар" було поставлено на адресу позивача перелічений у них товар.

Водночас, на підтвердження розрахунків з ТОВ "Генстар" за куплений в нього товар, позивачем надано копію банківської виписки, завірену печаткою публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Хрещатик» (т. 5 а.с. 55).

Крім того, на виконання договорів оренди автомобілів № 1, № 6 та № 7 між ТОВ "МАЗ ТРЕЙД" (постачальником) та позивачем (покупцем) було укладено договір купівлі - продажу запасних частин в усній формі, передбаченій ст. 639 ЦК України.

На підтвердження виконання договору його стороною - ТОВ "МАЗ ТРЕЙД" позивачем було надано суду такі докази:

- рахунок - фактуру від 29 березня 2013 р. № Т/МТ-006084 на загальну суму 4280 грн 04 коп. (т. 5 а.с. 46);

- видаткову накладну від 29 березня 2013 р. № Т/МТ-00003324 на загальну суму 4280 грн 04 коп. (т. 5 а.с. 45);

Зазначені документи підписані посадовою особою ТОВ "МАЗ ТРЕЙД", завірені печаткою цього товариства та свідчать, що ТОВ "МАЗ ТРЕЙД" було поставлено на адресу позивача перелічений у них товар.

Водночас, на підтвердження розрахунків з ТОВ "МАЗ ТРЕЙД" за куплений в нього товар, позивачем надано копію банківської виписки, завіреною печаткою публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Хрещатик» (т. 5 а.с. 65, 67, 70).

На підтвердження установки куплених у ТОВ "Генстар" та ТОВ "МАЗ ТРЕЙД" товарів, позивачем надано акти здійснення відновлювального ремонту в автотранспортних засобах (т. 5 а.с. 40-41).

Наведене свідчить про правомірність віднесення позивачем до витрат вартість закуплених запасних частин на загальну суму 6039 грн 00 коп.

Водночас, судом не можуть бути взяті до уваги заперечення відповідача про те, що у товаро - транспортних накладних відсутня інформація про вид транспорту, назву автопідприємства, яке здійснювало перевезення, адреси пунктів навантаження та розвантаження товару, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи копіями товаро-транспортних накладних (т. 2 а.с. 40, 43, 50, 55, 60, 62, 72, 76, 79, 82, 85, 88, 91, 94, 97, 100, 103, 106, 107, 112, 117, 123, 125, 129, 132, 135, 137, 140, 142, 145, 148, 149, 151, 152, 155, 159, 161, 163, 166, 168, 172, 175, 176, 179, 181, 182, 184, 188, 189, 193, 196, 199, 201, 204, 208, 212, 216, 219, 222, 225, 227, 228, 231, 233, 236, 238, 241, 244, 248, т. 3 а.с. 7, 11, 14, 17, 19, 20, 22-а, 25, 28, 29, 33, 35, 37, 40-41, 43, 47, 49, 53, 56, 59, 62, 65, 68, 69, 72, 75, 77, 79, 83, 84, 87, 90, 92, 95, 98, 101, 104, 106, 109, 112, 114, 115, 117, 120, 123, 126, 129, 132, 133, 136, 139, 142, 146, 148, 151, 154, 156, 159, 162, 165, 168, 171, 173, 176, 179, 185, 188, 191, 192, 195, 198, 201, 201, 204, 210,213, 216, 218, 221, 222, 225, 227, 230, 232, 235, 238, 241, 244, 247, т. 4 а.с. 8, 11, 14, 15, 17, 20, 22, 24, 26, 29, 31, 33, 36, 40, 43, 46, 48, 51, 53, 56, 59, 62, 65, 67, 70, 73, 76, 79, 80, 83, 86, 89, 92, 94, 99, 101, 104, 107, 109, 112, 115, 118, 120, 122, 125, 126, 129, 132, 135, 138, 141, 142, 146, 148, 151, 152, 155, 158, 161, 163, 166, 172, 175, 178, 181, 184, 187, 190, 194, 196, 199, 200, 203, 204, 207, 210, 213, 216, 220, 221, 223, 224, 225, 228, 230).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем не доведено належними та достатніми доказами фактів безпідставного віднесення позивачем до витрат вартістості придбаних паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 43 261 грн 67 коп. та вартості витрат на закуплені запасні частини на загальну суму 6039 грн 00 коп.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а податкове повідомлення - рішення від 17 жовтня 2014 р. № /3292, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 17 жовтня 2014 р. № Ф-/3293 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 17 жовтня 2014 р. № /3294 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 9, 69 - 72, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області від 17 жовтня 2014 р. № /3292.

Визнати протиправними та скасувати рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 17 жовтня 2014 р. № /3294.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 17 жовтня 2014 р. № Ф-/3293.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у сумі у сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.