Справа № 23705/09
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2010-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2010 р. справа № 2а-13386/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Божко Л.А. Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобовязання нарахувати надбавку та стягнення недоплаченої суми підвищення до пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з позовними вимогами, з врахуванням уточнень, про визнання незаконною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у вигляді невиплати надбавки на утриманця у розмірах передбачених пунктом а) статті 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб навчальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»; зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії згідно вимог пункту а) статті 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб навчальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»за період з 01.10.2006 року по 28.02.2009 року; стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві недоплачену суму за надбавкою на утриманця згідно вимог пункту а) статті 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб навчальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»за період з 01.10.2006 року по 28.02.2009 року в розмірі 6348,00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2009 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах оскарження та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є інвалідом війни 3 групи, що підтверджується посвідченням серії ААБ №028802, видане строком до 01.12.2011 року.

07.10.2008 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про нарахування та виплату надбавки на утриманця з 01.10.2006 року.

На вказану заяву відповідач листом від 22.10.2008 року №25508/12 повідомив про попередню відповідь щодо виплати такої надбавки 03.10.2007 року із пропозицією перевести справу за місцем фактичного поживання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки від 03 вересня 2007 року №16 ОСОБА_2 в 2007 році зарахований до Федеральної державної освітньої установи середньої професійної освіти «Томський медико-фармацевтичний коледж Федеральної агенції охорони здоров'я і соціального розвитку»на денну форму навчання, строк закінчення навчання 05 липня 2011 року.

У 2006 році при здійсненні функцій нарахування та виплати пенсій позивачу як військовому пенсіонеру Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом, позивачу нараховувалась та виплачувалась надбавка на дитину.

Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції посилався на пункт «а»статті 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідно до якого,до пенсії по інвалідності, що призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується надбавка непрацюючим інвалідам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім'ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому надбавка нараховується тільки на тих членів сім'ї, які не одержують пенсійні виплати із солідарної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомогу на дітей одиноким матерям.

За наявності права одночасно на пенсію, зазначені види допомоги і надбавку до пенсії по інвалідності на непрацездатного члена сім'ї за вибором пенсіонера може бути призначено пенсію, державну соціальну допомогу або нараховано на цього члена сім'ї надбавку. За наявності в сім'ї двох або більше пенсіонерів кожний непрацездатний член сім'ї, який перебуває на їх спільному утриманні, враховується для нарахування надбавки тільки одному з пенсіонерів за їх вибором.

До непрацездатних членів сім'ї відносяться діти, які не досягли 18 років.

Відповідно до статей 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів,погоджується з висновками суду першої інстанції,що пенсіонер має право на надбавку як непрацюючому інваліду, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї, оскільки.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Верхньодніпровського районного народного суду від 14 грудня 1992 року справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів на власне утримання провадженням припинено.

Позивач 28.02.1996 року розірвав шлюб із ОСОБА_3, з якою в нього є спільна дитина - ОСОБА_2. В судовому засіданні позивач пояснив, що син постійно проживає із дружиною в Російській Федерації у м. Томськ, де і проходить навчання.

Вірними є висновки суду, що ОСОБА_2 належить до сім'ї свого батька і тоді, коли спільно з ними не проживає, що повністю відповідає статі 3 Сімейного кодексу України, однак, з наданих на вимогу суду документів не вбачається, що дитина знаходиться на утриманні позивача.

Вирішальним для права на спірну надбавку є утримання пенсіонером непрацездатного члена сім'ї, а не виключно факт наявності такої особи.

Надані суду апеляційної інстанції позивачем проїзні квитки до м. Томськ та заява ОСОБА_2 про отримання від батька 35000 російських рублів, не можуть підтверджувати факт утримання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ч.2 ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців згідно ст. 325 ЦПК України.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Я.В. Семененко

Повний текст виготовлено та підписано 21 квітня 2010 року

Головуючий Ю.М. Дадим