Справа № 23864/09
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2010-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2010 р.

справа № 2а-2562/09/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Коршуна А.О. Проценко О.А.

при секретарі судового засідання: Федоровій Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2009 року

у справі №2а-2562/09/0870 (категорія статобліку –6.13)

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона

до Відкритого акціонерного товариства „Запоріжелектромонтаж”

про стягнення суми , -

Встановила:

У квітні 2009 року Управління Пенсійного фонду України у Комсомольському районі м. Херсона (далі –УПФУ в м. Комсомольському районі м. Херсона) звернувся із позовом до Запорізького окружного адміністративного суду, в якому просило стягнути з відповідача - Відкрите акціонерне товариство „Запоріжелектромонтаж” (далі ВАТ „Запоріжелектромонтаж”) борг в сумі 15 855, 80 грн. в тому числі залишок несплачених розстрочених сум –8 785, 62 грн. несплачені проценти за користування розстрочкою –7 070,18 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2008 року у задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду обґрунтовано тим, що заявлені вимоги УПФУ у Комсомольському районі м. Херсона щодо стягнення суми боргу не підлягають задоволенню, оскільки на час розгляду справи зазначені вимоги щодо сплати боргу вважаються погашеними на підставі ухвали господарського суду Запорізької області від 01.11.2004 року.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач звернувся із апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права , просить скасувати постанову суду першої інстанції в повному обсязі та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги в повному обсязі.

У апеляційній скарзі апелянт вказує наступне.

Відповідно до Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” вимоги управління, щодо погашення розстроченого боргу й суми нарахованих на нього процентів та суми процентів, які було нараховано на фактично сплачену розстрочену суму, не є конкурсними вимогами, а є поточними вимогами, так як виникли після провадження у справі про банкрутство, а саме, згідно вимог Закону України № 2181, Порядку та положень Договору № 11, з дня дострокового розірвання договору про розстрочення. Саме з цього дня платник збору зобов’язаний сплатити невнесену суму розстроченого боргу й суму нарахованих на неї процентів та суму процентів, яка була нарахована на фактично сплачену розстрочену суму.

Крім того, згідно вимог ч.15 ст.106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, який набрав чинності з 01.04.2004 року, строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Відповідач заперечення на апеляційну скаргу не надав.

Представники позивача та відповідача до суду не прибули, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги , дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.08.2004 року господарським судом Запорізької області було порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ „Запоріжелектромонтаж” , одночасно ухвалою суду введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, відкрита процедура санації боржника.

19 серпня 2004 р. у газеті «Голос України» № 154 (3404) було опубліковано інформацію про порушення провадження у праві про банкрутство ВАТ «Запоріжелектромонтаж», структурним підрозділом якого є Херсонське спеціалізовані управління № 467, де було вказано, що заяви кредиторів приймаються протягом 30 днів з моменту публікації об’яви.

Отже, 19 вересня 2004 р. закінчився строк для подання письмових заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника, а також документів їх підтверджуючих. Відповідно до ч.15 ст.11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»після публікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі кредитори, незалежно від настання строку виконання зобов’язань, мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника згідно зі статтею 14 цього Закону.

Таким чином, публікація оголошення призводить до настання строку виконання зобов’язань за договором №11 від 27.04.01р. про розстрочку сплати боргу із збору на обов’язкове державне пенсійне страхування. Отже, заборгованість в сумі 8 785, 62 грн. є конкурсною заборгованістю.

Ухвалою господарського суду від 01.11.2004 року по справі про банкрутство ВАТ „Запоріжелектромонтаж” було затверджено реєстр вимог кредиторів.

З цих підстав, ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.01.2006 року було відмовлено УПФУ у Комсомольському районі м. Херсона в прийнятті заяви про включення в число кредиторів у справі про банкрутство ВАТ „Запоріжелектромонтаж”, зазначена ухвала мотивована приписами ст.14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та тією обставиною, що вимоги УПФУ як конкурсного кредитора заявлено після закінчення строку, встановленого для їх подання та вважаються погашеними.

Як свідчать матеріали справи, вищезазначені ухвали господарського суду від 01.11.2004 року та 16.01.2001 року не є зміненими, скасованими або такими, що оскаржуються позивачем у судовому порядку.

Отже, заборгованість відповідача, що мала місце за станом на 19.09.2004 р. є погашеною, що також виключало право позивача нарахувати відсотки у зв’язку із наявністю боргу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Посилання особи, що подала апеляційну скаргу, на те, що право на стягнення боргу виникло у Пенсійного Фонду після розірвання договору № 11, не приймаються колегією суддів як такі, що суперечать нормам ч.15 ст.11 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також п.2.2.1 Договору № 11, відповідно до яких орган Пенсійного фонду зобов’язаний був розірвати договір про розстрочення боргу № 11 з моменту визнання відповідача неплатоспроможним за зобов’язаннями іншими, ніж податкові, та звернутися до суду відповідно до ст. 14 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2009 року–без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.А. Проценко