Справа № 9101/25039/2011
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2011 р. справа № 1170/2а-202/11

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Нагорної Л.М. Юхименка О.В.

при секретарі судового засідання: Федоровій Т.С.

за участі сторін:

представника позивача ОСОБА_1 довіреність від 09.11.2011 року

представник відповідача в судове засідання не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2011 року по адміністративній справі № 1170/2а-202/11 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргентина-А»до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції про визнання недійсним рішення,-

в с т а н о в и л а :

В січні 2011 року позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Кіровоградської ОДПІ від 21.12.2010 року № /1 на суму податкового зобовязання (з урахуванням штрафних фінансових санкцій) за платежем податок з доходів фізичних осіб у розмірі 3 789,45 грн., з яких за основним платежем 1 263,15 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 2 526,30 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2011 року (суддя Нагібіна Г.П.) адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції від 24.12.2010 року № /1.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції вказав на те, що зі змісту табелів обліку використання робочого часу вбачається, що працівники підприємства працювали неповний робочий день, погодинно з тривалістю робочого дня у 4 години та отримували відповідно заробітну плату розраховану за кількість відпрацьованих годин від встановленої мінімальної заробітної плати та прийшов до висновку, що позивач розраховував суму податку з доходів фізичних осіб з фактично нарахованої та виплаченої заробітної плати найманим працівникам відповідно до погодинної оплати праці.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Кіровоградська обєднана державна податкова інспекція звернулась з апеляційною скаргою, в якій просили постанову суду першої інстанції скасувати, в задоволенні адміністративного позову ТОВ «Аргентина-А»відмовити повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказали на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що під час проведення перевірки було встановлено, що загальна сума доходу, нарахованого (виплаченого) ТОВ «Аргентина-А»штатним працівникам є меншою встановлено Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати»від 27.04.2010 року № 2154-У1, чим порушено ст. 3 Закону України «Про оплату праці»від 24.03.1995 року № 108/95-ВР, зі змінами та доповненнями, ст. 95 Кодексу законів про працю України та занижено обєкт оподаткування податком з доходів фізичних осіб, чим порушено п. п. 3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб». Вважають, що на підставі викладено ТОВ «Аргентина-А»правомірно донараховано податок з доходів фізичних осіб за 2010 рік на загальну суму 1 263,15 грн.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення наявне в матеріалах справи. Колегія суддів вважає, що в силу ст. 196 КАС України, неявка представника відповідача, належним чином повідомленого про слухання справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Представник позивача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, вказав на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши представника позивача, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи уповноваженими особами податкового органу 04 жовтня 2010 року була проведена невиїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргентина-А», 5, з питань повноти оподаткування доходів, виплачених у вигляді заробітної плати з порушенням норм законодавства про працю за період з 01.01.2010 року по 30.06.2010 року.

За результатами зазначеної перевірки був складений акт перевірки № 222/17-30 від 04 жовтня 2010 року (а.с. 11). За висновками зазначеної перевірки встановлено порушення ТОВ «Аргентина-А»ст. 95 Кодексу законів про працю України, п. п. 3.1.1, п.3.1., п. п. 4.2.1, п.4.2, ст. 4, п. п. 8.1.1, п.8.1, ст.8, п. 19.2 «а»ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»№ 889-1У від 22.05.2003 року (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого підприємству донараховано податок з доходів фізичних осіб за 1 та 2 квартали 2010 року на загальну суму 1 263, 15 грн.

На думку податкового органу відповідно податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (ф.1-ДФ), встановлено, що за період з 01.01.2010 року по 31.03.2010 року та з 01.04.2010 року по 30.06.2010 року підприємством виплачено дохід за «01»ознакою відповідно до умов трудових та цивільно-правових договорів на загальну суму 1 740,00 грн. та 6 575,00 відповідно по періодам, що є менше ніж встановлено Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати», чим порушено вимоги ст. 3 Закону України «Про оплату праці»та ст. 95 Кодексу законів про працю України.

На підставі зазначеного акту перевірки керівником податкового органу винесено податкове повідомлення-рішення від 24 грудня 2010 року № /1 (а.с.23), котрим позивачеві визначено суму податкового зобовязання (з урахуванням фінансових санкцій за платежем) податок з доходів фізичних осіб та штрафна фінансова санкція у розмірі 3 789,45 грн., з який за основним платежем 1 263,15 грн. та штрафні (фінансові) санкції 2 526,30 грн.

Визнання недійсним зазначеного податкового повідомлення-рішення є предметом даного спору.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що наймані працівники позивача працювали неповний робочий день, а тому отримували відповідну заробітну плату з якої позивач вірно розраховував суми сплати податку з доходів фізичних осіб.

Однак колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити за наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 95 Кодексу законів про працю України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), мінімальна заробітна плата це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковано працю, нижче якого не може проводитись оплата за виконану працівником місячну, погодинну норму праці (обсяг робіт),

Діючим законодавством працівнику за будь-яку кількість годин праці у місяць була гарантована мінімальна заробітна плата, передбачена законодавством у той період.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції проте, що відповідно до змісту Положення про Державний департамент нагляду за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ № 50 від 18.01.2003 року, уповноваженим органом щодо проведення перевірок з питань дотримання роботодавцями законодавства про працю є Державний департамент нагляду за додержанням законодавства про працю, а тому аналіз податковим органом дій позивача на предмет відповідності нормам Кодексу законів про працю України є таким, що здійснений поза межами повноважень, оскільки відповідно до п. п. 4.2.2 «б»пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21 грудня 2000 року №2181, діючого в реакції на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено обовязок контролюючого органу самостійно визначити суму податкових зобовязань платника податків у разі, якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобовязань, заявлених у податкових деклараціях.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач правомірно донарахував податок на доходи фізичних осіб виходячи з мінімальної заробітної плати, а не з кількості годин відпрацьованої найманими працівниками.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвели до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні даного позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.02.2011 року по адміністративній справі № 1170/2а-202/11 скасувати.

У задоволенні позовних вимог товариству з обмеженою відповідальністю «Аргентина-А» відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 212 КАС України.

Постанова виготовлена в повному обсязі 16 грудня 2011 року.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко