Справа № 36076/09
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2010 р. справа № 2а-201/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Лукманової О.М. Сафронової С.В.

при секретарі судового засідання: Овчинніковій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Жовтневої районної у місті ради на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2009 року по справі №2а-201/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Жовтневої районної у місті ради про перерахунок допомоги по догляду за дитиною та досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2009 року позивачка звернулася до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Жовтневої районної у місті ради в якому просила: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови перерахування, нарахування, призначення та виплати щомісячної допомоги позивачу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік, зобовязати відповідача виплатити на користь позивача щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, а саме недоплачені суми у розмірі 4269,78 грн.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2009 року адміністративний позов задоволено частково: визнано дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку протиправними, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 2072 грн. 74 коп., в решті заявлених позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі зясував обставини справи, що призвело до неправильного вирішення питання з порушенням матеріального та процесуального права, чудом не була надана належна оцінка поясненням відповідача щодо позову.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка має дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини (свідоцтво про народження а.с. 7) та є особою, є непрацюючою особою, у зв»язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку.

Відповідно до ст.. 43 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України №2811-ХІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідача проводив відповідні виплати до вищезазначеного порядку та розмірів.

На 2007 рік правлінням Фонду соціального страхування з тимчасово втрати працездатності розмір виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не встановлювався, а постановою КМУ № 32 від 16.01.2007 року встановлено, що дана допомога у 2007 році застрахованим особам призначається органами праці та соціального захисту населення за місцем їх проживання.

Таким чином , при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст.. 43 Закону України «про загальнообв»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою встратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»урахуванням рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 з з 09.07.2007 року.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що кошти для виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у відповідності до Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік»не передбачалися, а також виплати їй не має можливості. В цій частині доводи апелянта про відсутність бюджетного фінансування суд не приймає до уваги, оскільки судові рішення приймаються в межах норм діючого законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги та згідно частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст та спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Задовольняючи позовні вимоги в частині позовних вимог за 2007 рік суд першої інстанції не вірно застосував норми процесуального права.

Так, відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

Відповідач вказує на те, що позивачем без поважних причин було пропущено строк подачі позовної заяви згідно ст. 99 КАС України, оскільки Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (опубліковане в офіційних виданнях України 27.07.2007 року) є загальнодоступними, позивачка мала змогу з ним ознайомитись та дізнатись, що її право порушено саме з моменту оприлюднення зазначеного рішення Конституційного Суду України. Також позивачка отримувала зазначену допомогу та мала можливість контролювати її розмір. Доказів щодо поважності пропуску строку позивачкою наданні не були.

Позивачка звернулася за позовом до суду 20 січня 2007 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду на позовній заяві (а.с. 1).

Виходячи з цього строк звернення позивачки до суду з вимогою перерахунку та виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року пропущений без поважної причини, тому в цій частині позовні вимоги за цей період задоволенню не підлягають.

Щодо відмови в задоволені позовних вимог, позивач своїм правом оскаржити постанову суду першої інстанції не скористався, що позбавляє суд процесуальної можливості переглянути постанову в частині відмови в задоволені позовних вимог.

Відповідно ч. 3 ст. 198. КАС України суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду має можливість скасувати її та прийняти нову постанову суду. Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2009 року по справі №2а-201/09

Керуючись ст.198, ст.202, ст.207 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Жовтневої районної у місті ради на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2009 року по справі №2а-201/09 задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2009 року по справі №2а-201/09 скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена до Верховного суду України протягом двох місяців після набрання законної сили.

Головуючий: М.А.Руденко

Судді: О.М. Лукманова

ОСОБА_3