Справа № 527/803/15-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 р. Справа № 527/803/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області на постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 12.05.2015р. по справі № 527/803/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області

про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити належним чином розрахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

31 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому прохала визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області в частині не включення для обчислення їй пенсії сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області нарахувати та виплатити їй (з урахуванням проведених виплат) пенсію з 07.02.2010 року, виходячи з усіх отримуваних нею виплат, на які відповідно до законодавства нараховувалися страхові внески або збір на обов»язкове державне пенсійне страхування, а саме: сум індексації заробітної плати , матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 12 травня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області в частині не включення при обчисленні пенсії ОСОБА_1 сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань незаконними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі нарахувати та виплатити 90 відсотків пенсії (з урахуванням проведених виплат) ОСОБА_1 пенсію з 07.02.2010 року, виходячи з усіх отримуваних нею виплат, на які відповідно до законодавства нараховувалися страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а саме сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області, непогодившись з постановою суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу, вважає постанову прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права , просить скасувати постанову суду , постановити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що грошова винагорода та матеріальна допомога (на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань тощо) є одноразовими виплатами і не зазначені в переліку складових заробітної плати, передбачених ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», тому вони не включаються до заробітку, що враховується при перерахунку пенсії державним службовцям. При визначенні розміру пенсії державним службовцям у заробітну плату слід враховувати виплати, які входять до структури заробітної плати та які передбачені ст. 33 Закону України «Про державну службу», а оскільки матеріальні допомоги є одноразовими виплатами і не зазначені в переліку складових заробітної плати, тому вони не включаються до заробітку, що враховується при призначенні пенсії державним службовцям.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши постанову суду першої інстанції , матеріали справи у їх сукупності, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що позивачка ОСОБА_1 перебуває н обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Глобинському районі, як особа, якій 07.02.2010 року призначена і виплачується пенсія за віком згідно Закону України «Пр державну службу, що не заперечується відповідачем.

05.03.2015р. позивачка звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату № 1435 від 18.02.2015 року з урахуванням допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та індексації заробітної плати (а.с.18-19).

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Чугуївського районі від 13.03.2015 року № 8/Т-04 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на норму ст. 33 Закону України «Про державну службу», якою передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, і, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», перерахунок пенсії здійснюється у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям (а.с. 20-21).

Задовольняючи позов , суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення , матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положеннями ч. 1 статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов"язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов"язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з я ких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержавння зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Положеннями частини 1 статті 41 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" 09.07.2003 № 1058-ІV встановлено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема, враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оплату праці", структура заробітної плати включає основну, додаткову та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 33 Закону України "Про державну службу" визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Частинами 6, 7 цієї ж статті визначено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов"язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Інструкція зі статистики заробітної плати, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року передбачає, що :

- індексація заробітної плати відноситься до фонду додаткової заробітної плати (п 2.2.7 Інструкції)

- матеріальні допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань відносяться до інших заохочувальних та компенсаційних виплат (п. 2.3.3, 2.3.2 Інструкції).

Підпункт 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" надає право керівникам зазначених органів, у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Верховним Судом України в постановах від 20.02.2012 р. у справі № 21-430а11, від 06.11.2013 року (справа № 21-350а13), Вищим адміністративним судом України в ухвалах від 06.02.2014 (справа № К/800/53114/13), від 25.02.2014 (справа №К/800/44856/13) та ін. визначено, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов"язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов"язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У цьому разі перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, - ст. 41 Закону України від 9 липня 2003 р. № 1058-1У "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" та ст. 66 Закону України від 5 листопада 1991 р. № 1788-Х-11 "Про пенсійне забезпечення". Норми Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-Х11 "Про державну службу" та Закону України від 24 березня 1995 р. № 108/95-ВР "Про оплату праці" щодо спірних відносин є загальними (Постанова Верховного Суду України від 20 лютого 2012 р. у справі № 21-430а11)".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб"єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов"язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до визначення розміру пенсії -89 відсотків від заробітку, проти чого заперечує відповідач, посилаючись на те, що на момент звернення за перерахунком діяли інші розміри пенсії відповідно заробітку (60 відсотків), колегія суддів зазначає наступне.

Станом на час призначення позивачеві пенсії статтею 37 Закону України "Про державну службу" було передбачено призначення пенсії державним службовцям в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зі збільшенням розміру пенсії за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згодом, підпунктом 9 пункту 6 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VІ внесено зміни до Закону України "Про державну службу", зокрема, текст статті 37 цього Закону викладено в такій редакції: "На одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 1 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VІ встановлено, що цей Закон набирає чинності з 1 жовтня 2011 року, крім абзацу одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2012 року.

В подальшому підпунктом 2 пункту 24 розділу І Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 р. № 1166-VII, який набрав чинності з 01.05.2014 року, а також підпунктом 2 пункту 11 розділу І Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 р. № 76-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015 року, розмір відсоткового співвідношення пенсії, призначеної за Законом України "Про державну службу" до заробітної плати державного службовця було послідовно зменшено до 70%, а згодом - до 60%.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, при перерахунку пенсії позивачу як державному службовцю має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом № 3668-VІ, Законом № 1166-VII та Законом № 76-VIII зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державними службовцями у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується відповідачем по справі, що пенсія ОСОБА_1 призначена з лютого 2010 року, а відтак, при перерахунку їй пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати розмір пенсії у відсотковому співвідношенні до заробітної плати не повинен зменшуватись органами Пенсійного фонду.

Таким чином, враховуючи дату, з якої позивачці призначено пенсію, з огляду на положення ст. 37 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) колегія суддів зазначає, що пенсія позивачеві повинна виплачуватись виходячи з розміру 90% заробітної плати державного службовця.

Крім того, позивач мав право на врахування спірних сум заробітку з моменту отримання пенсії, з цих сум сплачувалися страхові внески, що повинно було бути враховано Пенсійним фондом. Фонд не спростовує факт сплати внесків.

Проте, задовольняючи апеляційну скаргу частково колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями ч.2 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулась до суду з позовом 31.03.15 року із вимогами щодо захисту її порушених прав.

Але, позивачка декілька років отримувала пенсію без врахування спірних виплат, хоча мала право на їх отримання.

З матеріалів справи не вбачається наявність перешкод щодо отримання інформації про призначення пенсії та складові її розмірі, перешкод щодо оскарження розміру призначеної пенсії.

У зв'язку з наведеним не вбачається поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Отже, враховуючи дату звернення позивачки до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період за який позивачка просить суд захистити її права, колегія суддів приходить до висновку, що права позивачки підлягають захисту з 31.09.2014 року.

Згідно ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Виходячи із зазначених обставин справи, колегія суддів вважає, що судом при ухваленні рішення було порушено приписи ст.ст.99, 100 КАС України, що призвело до частково необґрунтованого задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що через порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до 24.09.2014 року підлягають скасуванню, з прийняттям ухвали про залишення цієї частини позовної заяви без розгляду.

В іншій частині постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог з 31.09.2014 року відповідно положень ст. 200 КАС України підлягає залишенню без змін, підстави для її скасування відсутні, відповідно доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 4 ст. 198, ст. 200,203, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області задовольнити частково.

Постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 12.05.2015р. по справі № 527/803/15-а скасувати в частині задоволення позову та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі нарахувати та виплатити 90 відсотків пенсії (з урахуванням проведених виплат) ОСОБА_1 пенсію, виходячи з усіх отримуваних нею виплат, на які відповідно до законодавства нараховувалися страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а саме сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 07.02.2010 року до 31.09.2014 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі нарахувати та виплатити 90 відсотків пенсії (з урахуванням проведених виплат) ОСОБА_1 пенсію, виходячи з усіх отримуваних нею виплат, на які відповідно до законодавства нараховувалися страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а саме сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 07.02.2010 року до 31.09.2014 року залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Тацій Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 09.06.2015 р.