Справа № 602/1047/14-а
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 р. Справа № 876/920/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Гулида Р.М.,
суддів Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 26.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області про визнання неправомірними дії та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах,-

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2014 р. позивач звернувся до суду із позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області про визнання неправомірними дії та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах з 27.03.2014 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що він, будучи ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році ІІ категорії, має право на пільгову пенсію по віку, передбачену ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 26.12.2014 р. позов задоволено. Зобов`язано відповідача призначити позивачу пенсію із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 05.05.2014 року.

Задовільняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем невірно відмовлено у призначенні пенсійного забезпечення позивачу і він має право на призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку, у відповідності до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, який за представленими суду матеріалами працював у зоні відчуження з 12.01.1987 року по 04.03.1987 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог. Як на доводи апеляційної скарги пенсійний фонд посилається, що позивач звернувся до них із заявою про призначення пенсії за віком з урахуванням положень ст. 55 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, однак не додав жодних первинних документів які містять інформацію про періоди роботи в зоні відчуження. Тому, відповідач відмовив позивачу у призначенні пільгової пенсії.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що згідно дубліката посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 07.02.2003 року Тернопільською обласною державною адміністрацією взамін втраченого, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 р. (категорія 2).
Згідно архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України по архівних документах військової частини № 43187 встановлено, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 12.01.1987 р. (наказ № 11) по 04.03.1987 р. (наказ № 60), отримав дозу опромінення 10555 рентген.
У відповідності до копії довідки, завіреної Головним спеціалістом відділу соціального захисту постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач з 10 січня 1987 року по 5 березня 1987 року знаходився на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 30 кілометровій зоні відчуження, за цей період одержав підвищену оплату праці в трьохкратному розмірі.
Згідно повідомлення департаменту соціального захисту населення № 05-02/9531 від 01.10.14 р. Тернопільською обласною державною адміністрацією в 1993 році позивачу було встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видане відповідне посвідчення категорії 2 на підставі довідки колгоспу ім. Матросова Лановецького району від 22.02.1993 № 21, що є підтвердженням факту роботи в зоні відчуження в 1987 році не менше 14 календарних днів.
Тимчасова комісія Тернопільської обласної державної адміністрації по перевірці правильності видачі посвідчень обґрунтувала додатково подані документи та підтвердила позивачу вищезазначений статус в квітні 1998 року (протокол від 14.04.1998 № 44).
З врахуванням вищевикладеного судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, як такий, що працював у зоні відчуження не менше 14 календарних днів.
Протоколом № 2 засідання комісії управління пенсійного фонду України в Лановецькому районі від 13.05.2014 року, позивачу відмовлено в призначенні пенсії згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку з тим, що заявником не подано первинні документи, які містили б інформацію про періоди його роботи в зоні відчуження (довідка про період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, а ні довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження, в яких би було зазначено кількість днів роботи в зоні та населений пункт.
Позивач вважає зазначену відмову неправомірною та такою, що порушує його законні права і інтереси, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом до Пенсійного фонду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів бере до уваги наступні обставини.
Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема : учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку до 10 років.
Відповідно до ст.10 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
В силу абз.1 ст.15 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Статтею 65 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи регламентовано порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні.
Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
В контексті даних норм Закону, судом апеляційної інстанції на підставі наявних у матеріалах справи належних та допустимих письмових доказів встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році та його віднесено до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_2 , яке відповідає вимогам, встановленим п.п. 2, 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 51 від 20.01.1997 року Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 визначено перелік документів, які необхідні для призначення пенсії.

Так, для призначення пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи абзацом 7 пункту г статті 7 вищезазначеного Порядку визначено документи, які засвідчують особливий статус особи : посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Аналіз вищенаведеної норми Закону дає підстави вважати, що ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачає, що для призначення пенсії із застосуванням ст.55 даного Закону, громадянам надається альтернатива при поданні ними відповідних документів до Пенсійного фонду. Зокрема в обов`язковому порядку для призначення пенсії особою до Пенсійного фонду повинно надаватись посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Крім того, особа має подати довідку про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або довідку військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідку архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

А тому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у позивача - наявні усі необхідні документи, які на переконання суду є достатніми для призначення пенсії.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсійного забезпечення позивачу і ОСОБА_1 має право на призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку у відповідності до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, який за представленими суду матеріалами працював у зоні відчуження у період з 12.01.1987 року по 04.03.1987 року.

Таким чином, перевіривши дійсні обставини справи та додатково проаналізувавши зібрані документальні докази по матеріалах справи, колегія суддів прийшла до неспростовного переконання про те, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.
Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області - залишити без задоволення, а постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 26.12.2014 року у справі №602/1047/14-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький