Справа № 24795/09
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2010-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2010 р. справа № 2а-1566/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Божко Л.А. Семененка Я.В.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 липня 2009 року у справі № 2а-1566/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про зобовязання здійснити перерахунок підвищення до пенсії «Дітям війни»,-

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області та просила поновити строк звернення до суду, зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області здійснити їй перерахунок недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни за період з 2006 року по 2007 рік, стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни у розмірі 2733 грн. 30 коп.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 липня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно, зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року здійснити перерахунок, нарахування і виплату щомісячної соціальної допомоги ОСОБА_1 з урахуванням здійснених їй виплат та підвищення в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком до пенсії «дітям війни»відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що діяла на час виплати. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову в частині задоволених позовних вимог.

Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області вважає постанову суду в частині задоволених вимог неправомірною, винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права, вважає, що справа розглянута судом першої інстанції з порушенням ст. 7 КАС України, а саме без дотримання принципів верховенства права та законності.

Апелянт, посилаючись на ст. 7 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», зазначає наступне: фінансове забезпечення державних соціальних гарантій передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок виключно коштів Державного бюджету України, що кошти для забезпечення виплати соціальної гарантії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком Державним бюджетом не були передбачені і на даний час жодних змін та перерозподілу до частини видатків Державного бюджету не було внесено; внесення змін до Законів це є безпосередня прерогатива Верховної Ради України.

Апелянт наголошує на тому, що Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області, як територіальне управління не має жодного відношення до коштів Державного бюджету, тим більше не є розпорядником коштів з державного бюджету. На думку апелянта, відповідачами по справі повинні виступати Пенсійний фонд України, Кабінет Міністрів України, Державне казначейство України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 має статус дитини війни, що підтверджується посвідченням (а.с. 8).

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 рік згідно з Законом України від 20.12.2005 р. N 3235-IV (пункт 17 ст. 77). Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»п. 17 ст. 77 виключений, встановлено поетапне запровадження пільг дітям війни, передбачених статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Однак, такий порядок у 2006 році не був визначений.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу надбавки до пенсії за 2006 рік.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України за 2007 рік»дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007 визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), та втратила чинність з 09.07.2007 року ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік .

Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»(із змінами) встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно 410 грн. 06 коп. та 415 грн. 11 коп.

Згідно частини другої статті 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У разі ж відсутності підстав для визнання поважною причини пропуску строку звернення до суду та встановлення факту порушення права суд відмовляє в його захисті саме з підстав пропуску строку відповідно до вимог ч. 1 ст. 100 КАС України.

Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007 було опубліковано в «Офіційному віснику України»27.07.2007 року № 52, а Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року N 10-рп/2008 було опубліковано в «Офіційному віснику України»06.06.2008 року № 38 і саме з цих дат позивач дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав та мала можливість звернутися до суду з адміністративним позовом.

Натомість, позивач звернулася до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав 05 травня 2009 року, тобто саме з цього часу необхідно відраховувати річний строк звернення до суду.

З огляду на клопотання відповідача про застосування судом наслідків пропуску строку звернення до суду, а також на відсутність будь-яких доказів поважності пропуску його позивачем, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно за пропуском строку.

У позовній заяві позивач просила здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії як «дитині війни»з 2006 року по 2007 рік. Районний суд, зобовязавши відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії як «дитині війни»за 2008 рік, а саме з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, тим самим вийшов за межі позовних вимог. Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 липня 2009 року у справі № 2а-1556/09 в частині задоволених позовних вимог слід скасувати, відмовивши ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Керуючись п. 3 ст. 198, ст. ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 липня 2009 року у справі № 2а-1556/09 в частині задоволених позовних вимог скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців згідно ст. 325 ЦПК України.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Я.В. Семененко