Справа № 826/814/15
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/814/15 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Безименної Н.В.,

при секретарі: Хмарській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Міромікс Юнайтед» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міромікс Юнайтед» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про скасування в частині наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Міромікс Юнайтед» (далі - Позивачі) звернулось до суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі - Відповідач) у якому просило скасувати в частині наказ відповідача від 17.01.2015 №67.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2015 року в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши представників сторін, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 17.01.2015 ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві прийнято наказ № 67 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Міромікс Юнайтед» ()» з питань дотримання вимог податкового законодавства, повноти та достовірності сплати ПДВ та податку на прибуток до державного бюджету при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Техностарт Лтд» ().

ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві було здійснено вихід на податкову адресу ТОВ «Міромікс Юнайтед» (03113, м. Київ, провулок Артилерійський, 7-А, 11 поверх) з метою вручення копії наказу № 67 від 17.01.2015 та ознайомлення з направленням № 37/26-55-22-08 від 20.01.2015.

В результаті, посадовими особами відповідача не вручено вищевказані документи та складено акт № 52/26-55-22-08/30782174 від 21.01.2015 про неможливість вручення копії наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Міромікс Юнайтед» № 67 від 17.01.2015 та ознайомлення з направленням № 37/26-55-22-08 від 20.01.2015.

Позивач вважаючи, що наказ № 67 від 17.01.2015 в частині проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Міромікс Юнайтед» за період з травня 2011 року по 30 вересня 2011 року, з питань дотримання вимог податкового законодавства, повноти та достовірності сплати ПДВ та податку на прибуток до державного бюджету при здійсненні фінансово-господарських відносин з ТОВ «Техностарт Лтд» () прийнято неправомірно звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при прийнятті наказу №67від 17.01.2015 діяв у відповідності до положень Податкового кодексу України, а тому відсутні підстави для скасування вищевказаного наказу.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, виходячи з наступного.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Тобто, контролюючий орган має право у передбаченому законодавством порядку призначати та проводити документальні перевірки з питань правильності нарахування сум податку на додану вартість.

Відповідно до пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Згідно із п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідачем отримано постанову слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві лейтенанта податкової міліції Цвілика С.М. про призначення документальної позапланової перевірки ТОВ «Міромікс Юнайтед», з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Техностарт Лтд» () за період з травня 2011 року по 2014 рік, в ході якої встановити повноту та достовірність сплати податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства до державного бюджету. Проведення вказаної перевірки доручено співробітникам Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.40 Кримінального процесуального кодексу України (далі по тексту - КПК України) слідчий уповноважений призначати ревізії та перевірки у порядку, визначеному законом. Згідно ч.7 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов'язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Враховуючи викладене та норми пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що вказані норми містять імперативний припис щодо обов'язку податкового органу призначити позапланову перевірку у випадку отримання постанови слідчого у кримінальній справі. При цьому виконання такого обов'язку не передбачає дослідження органом податкової служби підстав призначення відповідної перевірки слідчим, оцінювання правомірності та законності цієї перевірки. Правова оцінка дій слідчого щодо призначення податкової перевірки у рамках кримінальної справи здійснюється у порядку, визначеному кримінально-процесуальним законом.

Між тим, п. 78.2 ст. 78 ПК України обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах порушеної кримінальної справи.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що податковий орган при прийнятті оскаржуваного наказу № 67 від 17.01.2015 діяв у відповідності до Конституції та законів України, а тому відсутні підстави для скасування вищевказаного наказу.

Крім того, Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві не реалізовано наказ № 67 від 17.01.2015, у зв'язку з невиконанням вимог п.78.4 ст.78 ПК України.

Відповідно до п. 78.4 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Умови допуску посадових (службових) осіб до проведення документальних планових або позапланових виїзних та фактичних перевірок визначено статтею 81 розділу II Кодексу.

Так, пунктом 81.1 ст.81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Крім того, не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі щодо повторного проведення перевірки з аналогічних питань, виходячи з наступного.

Відповідно до абз.2 п.78.2 ст.78 податкового кодексу України контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Судом апеляційної інстанції досліджено акт перевірки №83/23-6/30782174 від 23.02.2012, який складено ДПІ у Печерському районі м. Києві, та встановлено, що податковим органом була проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2008 по 30.09.2011, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2008 по 30.09.2011.

Разом з тим, предметом документальної позапланової виїзної перевірки відповідно до оскаржуваного наказу є питання дотримання вимог податкового законодавства, повноти та достовірності сплати ПДВ та податку на прибуток до державного бюджету при здійсненні фінансово-господарських відносин з ТОВ «Техностарт Лтд» () за період з травня 2011 року та 2014 рік.

Таким чином, при призначенні відповідачем даної перевірки охоплено більший період та обсяг правовідносин, що перевіряється податковим органом, а тому посилання позивача щодо повторного проведення перевірки з одних і тих саме питань не знайшли свого підтвердження.

Правовими положеннями ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем доведено правомірність свого рішення.

Отже, аналізуючи вищезазначені правові положення чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що в даному випадку відповідач, як суб'єкт владних повноважень, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міромікс Юнайтед» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

Н.В. Безименна

.

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Безименна Н.В.

Епель О.В.