Справа № 10885/10
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2010 р. справа № 2а-17220/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Сафронової С.В. Лукманової О.М.

при секретарі судового засідання: Овчинніковій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 районної державної адміністрації на постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 22 грудня 2009 року по адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

В грудні 2009 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила винести рішення, котрим визнати відмову в задоволенні заяви про зміну цільового призначення земельної ділянки такою, що не відповідає діючому законодавству України; змінити цільове призначення земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на земельну ділянку комерційного використання.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що на даний час не має можливості використовувати належну їй на праві власності земельну ділянку, оскільки землі як такі, що мають статус земель сільськогосподарського призначення, однак втратили свою користь. ОСОБА_1 районна державна адміністрація Дніпропетровської області не бажає змінювати цільове призначення земель на земельну ділянку комерційного призначення.

Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 22 грудня 2008 року позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення ОСОБА_1 районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 21.08.2009 року № 5/9-2197 про відмову в наданні дозволу на складання проекту землеустрою, щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з «ведення особистого селянського господарства», на «комерційне використання»на території Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області; зобовязано ОСОБА_1 районну державну адміністрацію Дніпропетровської області при наявності всіх необхідних документів прийняти рішення, яким змінити цільове призначення земельної ділянки, що розташована на території Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області загальною площею 2 га, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, з «Ведення особистого селянського господарства», на «комерційного використання», (а.с.29-31).

Відповідач не погодившись з постановою суду першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив суд постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 22 грудня 2009 року скасувати, ухвали нове рішення, котрим відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог. Посилаючись на те, що позивачка при зверненні не надала усіх документів для необхідні для надання дозволу на зміну цільового призначення земельної ділянки. Вважають, що позивачка після набуття права власності на земельну ділянку навмисно погіршила корисні властивості земельної ділянки.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Перевіривши законність і обгрунтованність постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до «Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб», затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року за № 50, не передбачено підстав для відмови у наданні дозволу на зміну цільового призначення земельних ділянок, тому відповідач безпідставно відмовив позивачу у надані такого дозволу.

Проте з такими висновками суду першої інстанції колегія погодитись не можна.

Згідно статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особою охороною держави. Право власності набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою, виключно відповідно до закону.

Пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України»визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних районних рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частиною 1, ст.2 Земельного Кодексу України земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння користування і розпорядження землею.

Відповідно до частини 1 статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.11), виданих згідно з розпорядженнями голови ОСОБА_1 райдержадміністрації № 4674-р від 12.11.2008 року належать ОСОБА_2, цільове призначення земельних ділянок ведення особистого селянського господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року за № 502 Про затвердження Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб (надалі постанова КМУ за № 502) передбачено, що для зміни цільового призначення земельної ділянки необхідно подання заяви (клопотання) її власника до сільської, селищної, міської ради, якщо земельна ділянка розташована в межах населеного пункту, або районної держадміністрації, якщо земельна ділянка розташована за межами населеного пункту. До заяви-клопотання додаються:

- копія державного акту на право власності на земельну ділянку;

- для громадянина - власника земельної ділянки копія паспорта (серія, номер паспорта, коли і ким виданий та місце проживання);

- документи щодо встановлення обмежень (обтяжень) та земельних сервітутів на використання земельної ділянки;

- обґрунтування необхідності зміни цільового призначення земельної ділянки із зазначенням її розміру.

Сільська, селищна, міська рада або районна держадміністрація розглядає заяву (клопотання) в разі згоди на зміну цільового призначення дає дозвіл на підготовку проекту її відведення.

Пунктом 8 вищевказаного порядку передбачено, що районна держадміністрація розглядає подані проектні матеріали та приймає рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки, яка знаходиться за межами населеного пункту, якщо така зміна повязана з наступним використанням цієї ділянки для сільськогосподарських потреб, ведення лісового і водного господарства, будівництва обєктів, призначених для обслуговування членів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі тощо). Якщо зміна цільового призначення земельної ділянки, яка розташована за межами населеного пункту, передбачає використання ділянок для інших потреб, ніж визначених пунктом 8 цього Порядку, районна держадміністрація розглядає проектні матеріали, готує висновок з цього питання і подає його разом з матеріалами до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної держадміністрації.

Як видно з матеріалів справи та не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні умови вищевказаного порядку передбаченого вищевказаною Постановою Кабінету Міністрів України за № 502 виконані ним не були, а саме документи щодо встановлення обмежень (обтяжень) та земельних сервітутів на використання земельної ділянки до відповідача ОСОБА_1 районної державної адміністрації позивачкою не подавались.

Окрім того, як видно з вимог Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 502 до компетенції ОСОБА_1 районної державної адміністрації не відноситься зміна цільового призначення земельної ділянки з земель для ведення особистого селянського господарства на землі комерційного використання, що відноситься до компетенції обласної державної адміністрації.

Колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 порушила порядок звернення до органу владних повноважень з питання зміни цільового призначення землі, що перебуває у її власності, а тому підстав для задоволення позовних вимог не має.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 22 грудня 2009 року по адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії скасуванню, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 157, п.4 ст.198, ст.. 202, ч.1 ст. 203, КАС України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 районної державної адміністрації - задовольнити.

Постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 22 грудня 2009 року по адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Постанова ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст ухвали складено 06 липня 2010 року.

Головуючий: М.А. Руденко

Судді: С.В. Сафронова

ОСОБА_3.