Справа № 33489/10
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2011 р. справа № 2а-224/2010

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Мірошниченка М.В. Юхименка О.В.

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2010 року по справі № 2а-224/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області про зобов'язання здійснити перерахунок щомісячної державної соціальної допомоги "Дітям війни", -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2010 року позивачка звернулась до Тернівського міського суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом в якому просила: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій стосовно перерахунку та виплати підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року по 01.01.2010 року по 30.09.2010 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 01.10.2010 року до змін в законодавстві.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалась на те, що має статус дитини війни, тому користується всіма правами та пільгами, передбаченими Законом України Про соціальний захист дітей війни для цієї категорії осіб, і на підставі ст.6 зазначеного Закону має право на щомісячну доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. При вирішенні питання про нарахування вказаної доплати до пенсії відповідач керувався положеннями нормативних актів що на підставі Рішень Конституційного Суду України були визнані неконституційними, а тому застосуванню не підлягали.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01.11.2010 року позовні вимоги за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з 01.01.2009 року по 10.04.2010 року залишено без розгляду у звязку з пропуском строку для звернення до суду.

Постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2010 року в порядку скороченого провадження, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій стосовно перерахунку та виплати позивачці підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 11.04.2010 року по 01.11.2010 року пенсії, підвищеної на 30 % мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачці підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 11.04.2010 року по 01.11.2010 року пенсії, підвищеної на 30 % мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»з урахування різниці, яка була виплачена у цей період.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апелянт вважає, що вищезазначена постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на відсутність виділених коштів, можливості та підстав для здійснення зазначеного виду доплати.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, в задоволенні апеляційної скарги відповідача слід відмовити.

Відповідно до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що позивачка, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№2195 від 18 листопада 2004 року (далі Закон №2195) має статус «дитини війни», а тому згідно зі ст.6 цього Закону має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком (а.с.8).

Відповідно до положень частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

30 липня 2010 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства України. В частину другу статті 99 КАС України внесено зміни, відповідно до яких для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, чинне законодавство встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У відповідності до ст. 100 КАС України, в редакції з 30.07.2010 року, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи адміністративний позов, в якому, в тому числі, заявлені вимоги про перерахунок та виплату підвищення до пенсії за 2010 рік подано до суду 11.10.2010р., тобто після внесення змін до КАС України, яким встановлено строки звернення до суду (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Як вбачається з заявленого позову, обґрунтованих причин пропуску строку позивачка не надала, а судом таких причин не встановлено.

Колегія суддів вважає, що жодні обставини не позбавляли позивачку можливості звернутися до суду у визначені законом строки з відповідним позовом до відповідача, якщо позивачка вважала, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються його права та законні інтереси. Виплати підвищення до пенсії є щомісячними, а відтак позивачка знала розмір цих виплат і в разі не згоди мала можливість звернутися до суду. Право на звернення до суду не залежить від прийняття рішень Конституційним судом України.

На час розгляду справи Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»не призупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а відтак відповідач був зобовязаний виплачувати позивачу підвищення до пенсії у розмірах, які визначено ст.6 названого Закону. Проте відповідач будь-яких дій з цього приводу не здійснював.

Отже, з урахуванням вимог ст. 99 КАС України та враховуючи час звернення до суду позивачки з позовом, колегія судів приходить до висновку про необхідність зобовязання відповідача провести перерахунок та виплатити позивачці недоотримані суми щомісячної надбавки до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з 11.04.2010 року по 01.11.2010 року.

Право позивачки на отримання підвищення до пенсії відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, таке право надане державою і закріплено Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава, через створені нею органи, в даному випадку органи Пенсійного фонду України, і несе обовязок по своєчасній та повній виплаті підвищення до пенсії саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі. Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни суд обґрунтовано до уваги не взяв, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом першої інстанції не розглядалось.

Щодо відмови в задоволенні позовних вимог, позивачка своїм правом оскаржити постанову суду першої інстанції не скористалась, що позбавляє суд процесуальної можливості переглянути постанову в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню постанова КМУ від 28.05.2008р. №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою визначено розмір виплат підвищення до пенсії, оскільки виходячи із загальних принципів пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку підвищення до пенсії, слід керуватися Законом (Законом України «Про соціальний захист дітей війни», а не підзаконним нормативно-правовим актом (Постановою КМУ від 28.05.2008р. №530).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, дослідив докази, дав їм належну оцінку та прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч.1 ст. 198, ст. ст. 203, 205, 206 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Тернівці Дніпропетровської області на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2010 року по справі № 2а-224/10 залишити без задоволення.

Постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2010 року по справі № 2а-224/10 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: М.В. Мірошниченко

Суддя: О.В. Юхименко