Справа № 2-а-6778/11
Суддя: Леусенко В. М.
Дата ухвалення: 2011-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу: 19.07.2011
Справа № 2-а-6778/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2011 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Леусенко В.М., розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради про визнання дій протиправними щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради про визнання дій протиправними, щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в УПСЗН по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, що підтверджується посвідченням серії А№ 409451. Звернувшись до відповідача з офіційною заявою про перерахунок та виплату одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та недоплаченої суми на щорічне оздоровлення за період з 2007 року по 2010 рік у відповідності з діючим законодавством, йому були надані листи-відповіді за №538/1 від 20.05.2011року та за №571 від 23.05.2011рку, відповідно до змісту яких відповідачу не надано повноваження щодо здійснення перерахунку розмірів одноразової компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення. Позивач просить суд, визнати неправомірними дії УПСЗН по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради щодо відмови йому у здійсненні перерахунку соціальної допомоги на щорічне оздоровлення та виплати одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Крім того, позивач просить зобовязати УПСЗН по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради здійснити перерахунок соціальної допомоги на щорічне оздоровлення, як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС І категорії за період з 2007 року по 2011 рік та виплати одноразову компенсацію учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідності з діючим законодавством України.

Справа розглядається судом в скороченому провадженні відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до ухвали суду від 14.03.2011 року відповідачу по справі запропоновано протягом десяти днів з отримання копії ухвали подати письмові заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову безпосередньо до канцелярії суду та роз'яснено що у разі ненадходження до суду заперечень, справа буде розглянута в порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, встановленого для подання письмових заперечень на підставі наявних у ній доказів.

У запропонований термін відповідачем письмових заперечень не надано, термін сплинув.

Відповідно до ст. 99 КАС України (в новій редакції) строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлений у шість місяців, а тому, нарахування недоплаченої допомоги позивачеві, як дитині війни, повинно здійснюватись у межах даного строку, тобто за шість місяців.

Ухвалою суду позовні вимоги позивача заявлені за період 2007-2010 рік залишені судом без розгляду.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач згідно з ч.4 ст.48 Закону України Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат та одноразової компенсації інвалідам ІІІ групи в розмірі 30 мінімальних заробітних плат та інвалідам ІІ групи у розмірі 45 мінімальних заробітних плат. У випадку встановлення інвалідності вищої групи, повязаної з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, виплачується різниця у компенсації в розмірі 15 мінімальних заробітних плат. Розмір заробітної плати визначається на момент виплати розмір заробітної плати визначається на момент виплати.

Із змісту ст.1 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 28.02.1991 року №796-ХІІ, не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми статті 48 Закону №796-ХІІ.

Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рікстаном на 01 січня 2011 року встановлена мінімальна заробітна плата у розмірі 941 грн.

Разом з цим відповідачем в 2011 році сплачено позивачу 100 грн. щорічної грошової допомоги на оздоровлення. Інвалідність 3 групи, повязана з захворюванням, отриманим внаслідок ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 встановлена з 29.01.2007року, а 16.07.2010року позивача переведено на 2 групу інвалідності. Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 31.01.2007р. була виплачена одноразова компенсація у розмірі 189,0 грн., та в листопаді 2011р. була виплачена різниця до одноразової компенсації в розмірі 90 грн.

09.07.2007 року Конституційний Суд України прийняв Рішення за №6-рп/2007, яким визнав неконституційним обмеження щодо соціальних виплат, в тому числі, на підставі ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 28.02.1991року №796-ХІІ. В п.5 цього Рішення, зазначено що рішення Конституційного суду у цій справі має преюдиціальне значення (обовязкове) значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Також, у цьому Рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, не передбачено законами України, не відповідає статтям 1,3, частини другій ст.8, частині другій ст.19, статтями 21,22,п.1 ч.2 ст.92, частинам 1,2,3 ст.95 Конституції України. Таким чином, Верховна рада України не повноважна при прийнятті закону про Державний бюджет України включати до нього положення про внесення змін до чинних законів України, зупиняти дію окремих законів України та/або будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин. Рішення Конституційного суду України є обовязковим до виконання на всій території України, є остаточним і не може бути оскаржене

Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофине уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги на оздоровлення, встановлений Законом.

Частиною 1 статті 67 Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофибуло встановлено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій (передбачених Законом) підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обумовлену цим необхідність їх адекватного соціального захисту, Верховна Рада України вже у 2006 році доповнила Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофистаттею 71, в якій встановлено, що дія положень Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону (Закон № 231-V від 05.10.2006р.).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 онституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а статтею 75 Конституції встановлено, що єдиним органом виконавчої влади в Україні є парламент Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення із серпня 2010 року в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, що встановлені ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 28.02.1991р. №796-ХІІ, а відмова у проведенні перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення є неправомірною.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за №26-рп/08 від 27.11.2008 року зазначив, що закон про державний бюджет не може вносити зміни до чинних законів, зупиняти чи скасовувати або встановлювати інше правове регулювання правовідносин, які є предметом інших законів.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає за свою діяльність. Утвердження і забезпечення права і свобод людини є головним обовязком держави.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності тощо.

Згідно вимог ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та ст.9 КАС України, якої передбачено, що суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, таким є Конституція України, що відповідає принципу верховенства права, який закріплений в ст.8 Конституції України та ст.22 Конституції України, де передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Керуючись ст.ст.8,19,22 Конституції України, ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09 липня 2007 р. по справі Про соціальні гарантії громадян, Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008р. та керуючись ст.ст.9,11,99,100,128, 158,160,161 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку різниці по одноразовій компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення, передбачених статтею 48 Закону України Про статус і соціальний захсит громадян, які постраждали внаслдіок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради донарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофищорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2011 рік та різниці по одноразовій компенсації у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, за відрахуванням фактично проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя В.М. Леусенко