Справа № 521/13587/14-а
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 521/13587/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Плавич І.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Милосердного М.М.

при секретарі - Римар Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Алексі" на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФ України в Малиновському районі м. Одеси про визнання протиправним та скасування рішення №2157 від 26 червня 2014 року про відмову у призначенні пільгової пенсії; зобов'язання призначити та нарахувати пенсію за віком на пільгових умовах з 28 березня 2014 року.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення УПФ України в Малиновському районі м. Одеси від 26 червня 2014 року №2157 про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за Списком №2. Зобов'язано УПФ України в Малиновському районі м. Одеси призначити та почати нараховувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 28 березня 2014 року.

В апеляційній скарзі приватного акціонерного товариства "Алексі" ставиться питання про зміну судового рішення, у зв'язку з помилковим визначенням судом правонаступництва апелянта відносно Дослідно-експериментального заводу нестандартного обладнання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги приватного акціонерного товариства "Алексі", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 липня 1976 року позивач прийнятий на посаду електрогазозварника у складальний цех на "Одеське виробниче об'єднання важкого кранобудування імені Січневого повстання", звідки був звільнений, у зв'язку із призовом в армію, де проходив строкову службу зварником-ковалем в період з 23 квітня 1977 року по 04 травня 1979 року, що підтверджується обліково-службовою карткою та відомостями військового квитку серії НОМЕР_1.

26 червня 1979 року ОСОБА_2 прийнятий на посаду електрогазозварника 3-го розряду на "Дослідно-експериментальний завод нестандартного обладнання", а 25 березня 1985 року позивачу присвоєно 5-й розряд газоелектрозварника.

Згідно запису у трудовій книжці від 05 серпня 1986 року даний завод перетворений у "Одеський металомеханічний завод".

З 17 грудня 1986 року позивач прийнятий на посаду електрогазозварника у Будівельне управління №15 тресту "Сургутгазстрой", а 14 лютого 1987 року за переводом прийнятий на посаду газоелектрозварника 5-го розряду у Будівельне управління №83 Будівельно-монтажного тресту "Лянторнефтепромотряд" (трест "Сургутстройгаз"), де пропрацював до 16 квітня 1987 року.

06 травня 1987 року ОСОБА_2 прийнятий на посаду газоелектрозварника 5-го розряду до "Одеського металомеханічного заводу", а з 01 березня 1988 року призначений бригадиром газоелектрозварників цього ж заводу.

Згідно наказу №143 від 06 жовтня 1988 року "Одеський металомеханічний завод" перейменовано у завод "Бриз", який в свою чергу з 02 січня 1990 року увійшов у Виробниче об'єднання "Сатурн" та був перейменований у завод "Сатурн", з якого позивач був звільнений 31 березня 1990 року, у зв'язку з переводом на Господарсько-виробниче об'єднання "Альтаїр".

02 квітня 1990 року позивача прийнято на посаду електрогазозварника 5 розряду Господарсько-виробничого об'єднання "Альтаїр", де він пропрацював до звільнення за власним бажанням до 25 жовтня 1990 року.

01 листопада 1990 року ОСОБА_2 прийнятий на посаду електрогазозварника 5-го розряду на Одеський завод "РИТМ", з якого звільнений за власним бажанням 06 червня 1991 року.

17 червня 1991 року позивач прийнятий електрогазозварником 5-го розряду на Колійну станцію №261 Одеської залізничної дороги, на якій пропрацював до 05 квітня 1993 року.

З 1993 року і до моменту звернення за призначенням пенсії позивач має безперервний трудовий стаж і працює на посаді контролера ринку ТОВ "Промтоварний ринок", що підтверджується відомостями трудової книжки.

28 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до УПФ України у Малиновському районі м. Одеси із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням УПФ України у Малиновському районі м. Одеси №2157 від 26 червня 2014 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку із тим, що підтверджений пільговий стаж позивача складає 1 рік 9 місяців 18 днів. Періоди з 26 червня 1979 року по 05 грудня 1986 року, з 06 травня 1987 року по 31 березня 1990 року, з 01 листопада 1990 року по 06 червня 1991 року до стажу роботи у шкідливих і важких умовах праці за Списком №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 не зараховано, у зв'язку з відсутністю на ПАТ "Алексі" (що є правонаступником підприємства, на якому працював позивач у вищенаведені періоди) первинних документів, на підставі яких видана пільгова довідка за час виконання роботи електрогазозварником, зайнятим різанням та ручним зварюванням. Крім того, додатковою підставою для відмови позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є той факт, що згідно з записами у трудовій книжці в періоди з 17 грудня 1986 року по 14 лютого 1987 року та з 14 лютого 1987 року по 16 квітня 1987 року він працював у іншій місцевості.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявний пільговий стаж для призначення пенсії на підставі п."б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у зв'язку з чим рішення відповідача про відмову у призначенні пільгової пенсії є незаконним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п."б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах на пенсію за віком мають право працівники, які зайняті повний робочий день на роботах зі шкідливими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що право на пільгове пенсійне забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно відомостей, які зазначені в трудовій книжці позивач працював на посаді електрозварювальника з 15 липня 1976 року по 05 квітня 1993 року, у зв'язку з чим колегія суддів вважає, що ці записи є достатнім підтвердженням наявності у позивача стажу, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року. У довідці зазначається: період роботи, що зараховується до пільгового стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка та підтвердження (або не підтвердження) шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місті за результатами проведеної атестації робочих місць.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, ПАТ "Алексі" були надані до УПФ України в Малиновському районі м. Одеси бухгалтерські документи, з яких вбачається, що позивач отримував повну ставку заробітної плати за виконувану роботу, що є доказом зайнятості його на посаді електрогазозварника повний робочий день (а.с.49-51).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки, пільговий період роботи позивача підтверджений належними документами, УПФ України в Малиновському районі м. Одеси відсутні підстави для відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п."б" ст. 13, ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В апеляційній скарзі приватного акціонерного товариства "Алексі" ставиться питання про зміну судового рішення шляхом виключення з мотивувальної частини "29 червня 1979 року ОСОБА_2 прийнятий на посаду електрогазозварника 3 розряду на Дослідно експериментальний завод нестандартного обладнання, а 25 березня 1985 року позивачу присвоєно 5 розряд газоелектрозварника" та викласти вказане речення у наступній редакції: "Згідно запису у трудовій книжці від 05 серпня 1986 року - з метою концентрації та спеціалізації Дослідно експериментальний завод нестандартного обладнання ліквідований та створений Одеській метало механічний завод на підставі наказу Мінместпрому №130 від 05 серпня 1986 року".

Проте, колегія суддів вважає, що ці вимоги є необґрунтованими, оскільки питання щодо зміни мотивувальної частини суду першої інстанції, у зв'язку з помилкою у визначених судом першої інстанції обставинах справи може бути вирішено відповідності до ст. 169 КАС України, якою передбачено, що суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Алексі" залишити без задоволення, постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 10 червня 2015 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

М.М. Милосердний