Справа № 38940/09
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2010 р. справа № 2а-138/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 15 жовтня 2009 року по справі №2а-138/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради , Управління державного казначейства в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про зобов'язання здійснити виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2009 року позивачка звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради , Управління державного казначейства в Жовтневому районі м. Дніпропетровська в якому просила: стягнути з субєкта владних повноважень, - УПСЗН Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради на користь позивачки недоплачену суму допомоги по народженню дитини в розмірі 1308,40 грн., стягнути з субєкта владних повноважень, - УПСЗН Жовтневої районної у місті Дніпропетровськ ради на користь позивачки недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в розмірі 2031,68 грн., відшкодувати позивачці за рахунок державного бюджету суму упущеної вигоди в розмірі 2380,37 грн., стягнути на користь позивача суму моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 15 жовтня 2009 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивачка звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Апелянт вважає, що строки позовної давності позивачкою не були пропущені та висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи в наслідок чого вищезазначена постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка має дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини (свідоцтво про народження а.с. 8) та є особою, на яку поширюється дія статті 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ (надалі Закон № 2811-ХІІ).

Згідно із ст.12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», в редакції, що діяла до набрання законної сили Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата допомоги здійснюється одноразово у дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта - протягом наступних 12 місяців у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» було встановлено наступне: - частиною 2, ст. 56 вищевказаного Закону: допомога при народженні дитини у розмірі 8 500 грн. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3 400 грн., решта протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи Управлінням праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради здійснювалась виплата державної допомоги одноразово при народженні дитини згідно до вищезазначеного порядку та розмірів, а саме 3400,00 грн. одноразово у лютому 2007 року та 425,00 грн. щомісячно протягом 12 місяців з березня 2007 року по жовтень 2008 року (а.с. 15).

Згідно частини 1 статті 15 вищезазначеного Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2811-ХІІ розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Дію частини 1 статті 15 Закону України № 2811-ХІІ та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ зупинено пунктом 14 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-V "Про державний бюджет України на 2007" (надалі Закон №489-V).

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України №2811-ХІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано неконституційним положення пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно відповідач повинен був провести нарахування сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Згідно ст. 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється у розмірі: з 01 жовтня 2007 року - 470 грн. Відповідно до довідки про виплати сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 15) позивачка отримала у 2007 році за: липень 2007р. 101,16 грн., серпень 2007р. 103,41 грн., вересень 2007р. 104,85 грн., жовтень 2007р. 104,85 грн., листопад 2007р. 107,85 грн., грудень 2007р. 110,88 грн., відповідно сума заборгованості складає за 2007 рік:

липень: грн.;

серпень: грн.;

вересень: грн.;

жовтень: грн.;

листопад: грн.;

грудень: грн.;

а всього: 2072,62 грн.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо застосування річного строку звернення до суду для захисту прав, свобод та інтересів, оскільки представник відповідача вказує на те, що позивачкою без поважних причин було пропущено строк подачі позовної заяви згідно ст. 99 КАС України, оскільки Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (опубліковане в офіційних виданнях України 27.07.2007 року) є загальнодоступними, позивачка мала змогу з ним ознайомитись та дізнатись, що її право порушено саме з моменту оприлюднення зазначеного рішення Конституційного Суду України. Також позивачка отримувала зазначену допомогу та мала можливість контролювати її розмір. Доказів щодо поважності пропуску строку позивачкою наданні не були.

Позивачка звернулася за позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 12.01.2009 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду на позовній заяві (а.с. 3).

Виходячи з цього строк звернення позивачки до суду з вимогою перерахунку та виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року пропущений без поважної причини, тому в цій частині позовні вимоги за цей період задоволенню не підлягають.

Що стосується стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 3000 грн., колегія суддів вважає, що оскільки, позивачкою не було надано докази нанесення втрат немайнового характеру, та вини відповідача в заподіянні моральної (немайнової) шкоди тому ці позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, дослідив докази, дав їм належну оцінку та прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 15 жовтня 2009 року по справі №2а-138/09 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 15 жовтня 2009 року по справі №2а-138/09 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців після набрання законної сили.

Судді: М.А. Руденко

ОСОБА_3

ОСОБА_4