Справа № 819/1332/15
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1332/15

05 червня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання Калиняк О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Збаразького районного управління юстиції у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Збаразького районного управління юстиції у Тернопільській області (далі - відділ ДРАЦС РС Збаразького РУЮ, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2, в якому просив зобов'язати відділ ДРАЦС РС Збаразького РУЮ внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 № 36 від 15 листопада 1971 року, складеного Доброводівською сільською радою Збаразького району Тернопільської області, а саме в графі про національність батька дитини ОСОБА_3 виправити з «українець» на «поляк».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем були виявлені невідповідності в первинному актовому записі про народження його дочки ОСОБА_2 (до укладення шлюбу ОСОБА_2), а саме в написанні відомостей про його національність. Для внесення відповідних виправлень та змін у первинні актові записи ОСОБА_3 звертався до відділу ДРАЦС РС Збаразького РУЮ, проте йому було відмовлено, що стало підставою для звернення до суду.

У судових засіданнях, зокрема, 28 травня 2015 року позивач ОСОБА_3, та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у адміністративному позові, просили позовні вимоги задовольнити. Зазначили, що батько позивача за національністю був поляком, у родині дотримувались польських традицій та звичаїв. ОСОБА_3 вважає себе за національністю також поляком та хоче відновити свою національну самобутність, а відтак вказує, що в актових записах мають бути зазначені відомості про його національність «поляк».

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача позовні вимоги підтримала, вважає позов обґрунтованим та підставним, просила його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, проте відповідач подав до суду заяву від 05 червня 2015 року про розгляд справи за відсутності представника відділу ДРАЦС РС Збаразького РУЮ, проти заявлених позовних вимог не заперечують.

Згідно із частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки відповідач заявив таке клопотання, то адміністративну справу розглянуто та вирішено за відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та третьої особи, дослідивши письмові докази, в тому числі оригінали документів, долучених до позовної заяви, приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що в актовому записі про народження ОСОБА_2, складеному 15 листопада 1971 року Доброводівською сільською радою Збаразького району Тернопільської області за № 36, зазначені відомості про національність батька ОСОБА_3 «українець», що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про її народження (а. с. 25). В актовому записі про народження ОСОБА_3 № 33 від 05 серпня 1948 року, уродженця села Добриводи Збаразького району Тернопільської області, у відомостях про батька дитини вказано ОСОБА_6 за національністю «поляк», мати - ОСОБА_7, за національністю «українка» (а. с. 7, 24). Відповідно, позивач з врахуванням того, що його батько - ОСОБА_6, був за національністю «поляк», бажає внести зміни до актового запису про народження його доньки, де в графі про свою національність (батька дитини) виправити з «українець» на «поляк».

Позивач звернувся до відділу ДРАЦС РС Збаразького РУЮ із заявою про внесення до актового запису про народження його дочки ОСОБА_2 № 36, складеного 15 листопада 1971 року Доброводівською сільською радою Збаразького району Тернопільської області, а саме: внести зміни до відомостей про його національність (батька дитини) з «українець» на «поляк». Відповідно до висновку відповідача ОСОБА_3 відмовлено у внесенні змін до актового запису через відсутність підстав та підтверджуючих документів (а. с. 6). У зв'язку з такою відмовою позивач звернувся до суду.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначення засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулюються положеннями Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI (далі - Закон № 2398-VІ).

Відповідно до статті 6 Закону № 2398-VІ відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно зі статтею 22 Закону № 2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться, зокрема, за заявою особи, щодо якої складено актовий запис, спадкоємців померлого. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану (частини друга, третя статті 22 Закону № 2398-VІ).

Внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством, відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила). У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку (пункт 1.1 Правил).

Відповідно до пункту 2.13.2 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Згідно з пунктом 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Статтею 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин (ратифікованої Законом України № 703/97-ВР від 09 грудня 1997 року) передбачено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Частиною другою статті 300 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з положеннями статей 1, 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» від 25 червня 1992 року № 2494-XII Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів батько позивача ОСОБА_6 за національністю був поляком, що підтверджується відомостями витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_3 (а. с. 24). Баба ОСОБА_3 (по лінії батька) проживала на території Польської Народної Республіки (а. с. 9).

Враховуючи наведені обставини та з метою забезпечення реалізації права особи вільно обирати та відновлювати національність, а також те, що позивач бажає встановити свою національну приналежність, а саме обрати національність свого батька, та вважає себе поляком, суд приходить до переконання про необхідність внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_2 № 36, складеного 15 листопада 1971 року Доброводівською сільською радою Збаразького району Тернопільської області, а саме: в графі відомостей про національність батька дитини ОСОБА_3 виправити з «українець» на «поляк». Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України на користь позивача слід присудити з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 73 грн. 08 коп., сплачений згідно з квитанцією № 12047836 від 14 травня 2015 року (а. с. 2).

Керуючись статтями 11, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Збаразького районного управління юстиції у Тернопільській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 № 36, складеного 15 листопада 1971 року Доброводівською сільською радою Збаразького району Тернопільської області, а саме: в графі відомостей про національність батька дитини ОСОБА_3 виправити з «українець» на «поляк».

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 (місце проживання: село Доброводи, Збаразький район, Тернопільська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 (вісім) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 10 червня 2015 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.