Справа № 11708/09
Суддя: Стежко В.А.
Дата ухвалення: 2010-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2010 р. справа № 2а-257/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Стежко В.А.

суддів: Нагорної Л.М. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2009 року у справі № 2а-257/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради про стягнення боргу з виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2009 року, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Апелянт зазначає, що постанову районного суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на те, що у 2007 році відповідач здійснив виплату одноразової допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною позивачів в значно меншому розмірі, ніж це встановлено ст.ст. 12, 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», вважає також, що процесуальний строк звернення до суду нею не пропущено.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови районного суду, не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7), а тому має право на отримання допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно зі ст. ст. 12, 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Згідно абзацу третього частини другої статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» допомога та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Однак, положення абзацу третього частини другої статті 56 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007) і втратило чинність з 09.07.2007 року.

Відповідно до ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України»рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання.

Проте, всупереч рішенню Конституційного Суду України протягом липня грудня 2007 року відповідач розмір допомоги по догляду за дитиною позивачці не перерахував.

Згідно з ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»затверджено на 2007 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 квітня - 463 гривні, з 1 жовтня - 470 гривень.

Як вбачається з копії довідки від 18.11.2008 року (а.с.12), фактично ОСОБА_1 отримала у 2007 році наступні суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку: у липні 129,03 грн. у серпні 132,64 грн., у вересні 134,45 грн., у жовтні 136,13 грн., у листопаді 140,05 грн., у грудні 144,10 грн.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Позивачка звернулась до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав лише у січні 2009 року.

З огляду на клопотання відповідача про застосування судом, передбачених ч. 1 ст. 100 КАС України, наслідків пропуску строку звернення до суду, а також на відсутність будь-яких доказів поважності пропуску його позивачкою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неможливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про перерахунок допомоги за друге півріччя 2007 року саме з цих підстав.

Що стосується позовних вимог щодо перерахунку допомоги при народженні дитини, то суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідно до статті 56 Закону України " Про Державний бюджет України на 2007 рік" допомога при народженні дитини встановлена в розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач здійснював виплати державної допомоги при народженні дитини згідно до вищезазначеного порядку та розмірів (а.с.12).

Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення статті 56 Закону України " Про Державний бюджет України на 2007 рік" в частині нарахування допомоги при народженні дитини не визнавались неконституційними і діяли на час виникнення спірних правовідносин. Враховуючи те, що Закон України " Про Державний бюджет України на 2007 рік" був прийнятий пізніше Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", колегія суддів вважає, що при визначенні розміру державної допомоги при народженні дитини слід керуватись саме положеннями, зазначеними абзацом 2 частини 2 статті 56 Закону України " Про Державний бюджет України на 2007 рік", отже в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для скасування постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2009 року та задоволення апеляційної скарги позивачки немає.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2009 року у справі № 2а-257/09 залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий Стежко В.А.

Суддя Нагорна Л.М.

Суддя Суховаров А.В.