Справа № 2а-155/10/0614
Суддя: Збицька К.Д.
Дата ухвалення: 2010-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-155/10/0614
Провадження № без н/п
П О С Т А Н ОВ А

І м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2010 року Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючої судді Збицької К.Д.,

з участю секретаря Гузікової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Малині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Малинському районі про визнання неправомірними дій відповідача та зобовязання зробити перерахунок та виплатити пенсію, -

встановив:

ОСОБА_1 просить визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Малинському районі щодо виплати йому як ліквідатору наслідків Чорнобильської катастрофи та інваліду 3-ї групи, інвалідність якого пов'язана з наслідками аварії на ЧАЕС, державної пенсії у розмірах, нижчих, ніж передбачено ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закону №796-ХІІ). та зобов'язати відповідача зробити перерахунок пенсії у відповідності з вимогами ст.ст.50,54 цього Закону виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

Під час розгляду справи позивач уточнив свої вимоги. Крім визнання неправомірними дій відповідача, просить зобов'язати управління Пенсійного фонду в Малинському районі донарахувати та виплачу вати йому доплату до пенсії в розмірі шести мінімальних пенсій за віком відповідно до п.3 ч.4 ст.54 Закону №796-ХІІ та додаткової пенсії у розмірах 50% мінімальної пенсії за віком згідно п.З ч.І ст.50 цього Закону з вересня 2003 року, а також зобов'язати відповідача нарахувати та сплатити недоплачені йому внаслідок неправомірного розрахунку суми з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми на момент виплати, починаючи з вересня 2003 року.

У судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, зазначених у заяві. Пояснив, що його звернення до відповідача щодо перерахунку пенсії залишено без задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та заперечення проти позову.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Позивач є учасником ліквідації, наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, інвалідом 3-ї групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.6,7,27-34). Він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Малинському районі, де отримує пенсію (а.с.17).

Ці обставини визнав відповідач не оспорює в своєму запереченні і відповідно до ч.3 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України вони не підлягають доказуванню.

Разом з тим представник відповідача в письмовому запереченні (а.с. 11-12) та відповіді на звернення позивача (а.с.35,36) проти позову, зазначає, що розрахунок пенсії ОСОБА_1 здійснено відповідно до норм чинного законодавства, а положення ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо мінімального розміру пенсії за віком не застосовується при призначенні пенсії за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вважає, що розмір пенсії основної та додаткової визначений у відповідності до діючого законодавства і просить в позові відмовити.

Відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів по III групі інвалідності, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до категорії 1 та визнаним інвалідами III групи, відповідно до абз.4 ст.50 Закону Х«796-ХІІ призначається у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог частини третьої статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальної допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно роз'яснень Вищого адміністративного суду України від 17.06.2009 року № 910/13-13-09 при застосуванні частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій,призначених згідно із цим Законом, судам слід мати на увазі, що наявність такої норми не є підставою для відмови в реалізації громадянами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень - та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, за конституційними нормами та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суди повинні здійснювати нарахування та виплату пенсій, виходячи з розмірів, встановлений Законом №796-ХГ1.

Позивачеві зазначені виплати проводились у меншому розмірі, ніж визначено зазначений Законом.

Частиною першою статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, ж постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Отже цим Законом Кабінет Міністрів України не був уповноважений зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги на оздоровлення, встановлений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до раніше діючих не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Отже нарахування та виплата позивачеві за 2009-й рік щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 90 гривень не відповідає розміру, встановленому Законом. У цій частині позов підлягає до задоволення.

Щодо вимог позивача про перерахунок пенсії згідно ст.ст.50,54 Закону №796-ХП за період з вересня 2003 року з врахуванням індексу інфляції та 3% річних, позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положення частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи на час звернення позивача з адміністративним позовом був встановлений річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду 12 лютого 2010 року.

Статтею 100 цього Кодексу передбачено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Представник відповідача наполягає на цьому.

Крім того суд визнає, що на дані правовідносини не поширюється положення ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Керуючись ст.ст.11,17,86,99,100,159, 160 ч.3, 162,163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.22 Конституції України, ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, -

постановив :

позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Малинському районі Житомирської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі, меншому, ніж визначеного ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Малинському районі провести нарахування та виплату ОСОБА_1 за період з 13 лютого 2009 року пенсії відповідно до п.3 ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідності до п.3 ч.1 ст. 50 цього Закону.

В решті позову відмовити за пропуском звернення до суду, а в частині нарахування та стягнення інфляційних втрат та 3% річних - за безпідставністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Малинський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до апеляційного суду.

Головуюча:

Постанова у повному обсязі складена 15 жовтня 2010 року.

Суддя:

ОСОБА_2