Справа № 11007/10
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2010 р. справа № 2а-325/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у м. Кривому Розі ради на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.11.2009 року по адміністративній справі № 2а-325/09 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання дій протиправними та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати протиправними дії відповідача стосовно відмови від 28.08.2009 року за № 2978 на його заяву, виплатити одноразову допомогу на оздоровлення за 2007,2008,2009 роки у розмірі передбаченому ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; стягнути з відповідача на його користь, недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2007,2008,2009 роки у розмірі 7 550 грн.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2009 року позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача стосовно відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі п»яти мінімальних заробітних плат за 2008, 2009 роки, передбаченої ст.. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов»язано відповідача нарахувати та сплатити на користь позивача недоплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі п»яти мінімальних заробітних плат за 2008, 2009 роки, передбачену ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з урахуванням тих виплат, які були проведені позивачу у розмірі 5 650 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.11.2009 року. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на наступне: висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, допомога на оздоровлення позивачу сплачувалась відповідно до вимог діючого законодавства.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст. 197 КАС України.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку Управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ОСОБА_2 ради як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС 11 категорії, що підтверджується посвідченням серія № 320081 ( а.с.8) .

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України , органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачено, що учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії отримують щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі п»яти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

При виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2008,2009 рік відповідач керувався постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно письмових пояснень відповідача щорічна допомога на оздоровлення за 2007 рік була виплачена позивачу у січні 2007 р. у розмірі 100 грн., за 2008 рік частково в жовтні 15 грн. 20 коп. та в листопаді 84.80 коп.., в червні 2009 року в розмірі 100 грн. (а.с.6).

Пунктом 28 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007, № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", частину 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було викладено в такій редакції: "одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 вказаний пункт Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»визнано неконституційним, тобто дію ст.. 48 Закону № 796 з 22.05.2008 року відновлена.

На час виплати допомоги позивачу за жовтень - листопад 2008 р. дію ст.48 Закону № 796-ХІІ було відновлено. Таким чином, колегія суддів приходь до висновку, що у 2008 році нарахування одноразової грошової допомоги на оздоровлення повинно було проводитись відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»надано право Кабінету міністрів України в 2009 році встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах в межах асигнувань, передбачених за відповідними програмами.

В 2009 році нормативні акти Кабінету Міністрів України з приводу встановлення розмірів виплат одноразової допомоги на оздоровлення особам, визначеним ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»не приймались.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у 2009 році нарахування одноразової допомоги на оздоровлення повинно проводитись відповідно до ст. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796.

Застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів від 12 липня 2005 року № 562 при нарахуванні одноразової допомоги на оздоровлення суперечить положенням Закону № 796 та не може бути віднесено до реалізації права призначеного ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік».

Колегія суддів вважає, що положення ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»в частині надання права Кабінету Міністрів України встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань не можуть бути застосовані до визначання розміру щорічної допомоги на оздоровлення учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки розмір вже встановлено ст. 48 вищевказаного закону, тому норма Закону має вищу юридичну силу ніж підзаконний нормативний акт ( постанова КМ України).

Таким чином відповідач повинен був діяти у відповідності до вимог Закону № 796 і у 2009 році сплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до розміру визначеному ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За вищенаведених обставин, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права постанова суду належним чином мотивована і за своїм змістом та формою відповідає вимогам закону, тому вимоги апеляційної скарги відповідача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.199, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у м. Кривому Розі ради залишити без задоволення.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2009 року по адміністративній справі № 2а-325/09 без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України, в порядку передбачено ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 28 жовтня 2010 року.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: С.А. Уханенко