Справа № 455/1453/14-а, 2а-455/79/14
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Справа № 876/11335/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.;

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

від відповідача - Цебеняк В.С.;

від третьої особи - ОСОБА_4;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, діючої за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_1, на постанову Старосамбірського районного суду Львівської обл. від 27.11.2014р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Скелівської сільської ради Старосамбірського району Львівської обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, про визнання протиправними та скасування рішень органу місцевого самоврядування,-

В С Т А Н О В И Л А:

06.10.2014р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати п.2 рішення Скелівської сільської ради Старосамбірського району Львівської обл. № 239 від 15.07.2014р. «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та рішення Скелівської сільської ради Старосамбірського району Львівської обл. № 240 від 15.07.2014р. «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» (а.с.1-3).

Постановою Старосамбірського районного суду Львівської обл. від 27.11.2014р. позов задоволено частково; скасовано рішення Скелівської сільської ради Старосамбірського району Львівської обл. № 240 від 15.07.2014р. про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для надання у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1, площею 0,2500 га із земель житлової та громадської забудови Скелівської сільської ради та припинення ОСОБА_1 приватизації земельної ділянки до моменту вирішення спірного питання між сусідом ОСОБА_4; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.83-85).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила представник ОСОБА_2, діюча за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_1, яка покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити в повному обсязі (а.с.90-91).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не можуть бути порушені права та законні інтереси ОСОБА_4 щодо користування його нерухомим майном, яке знаходиться на приватизованій ним земельній ділянці, оскільки під час виготовлення державного акта на право приватної власності на земельну ділянку між зазначеними особами були узгоджені межі земельної ділянки і жодного спору не існувало.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, позивача та його представника на підтримання податної скарги, заперечення представника відповідача і третьої особи, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Скелівської сільської ради народних депутатів Старосамбірського району Львівської обл. від 01.04.1994р. ОСОБА_1 передано на приватизацію присадибні ділянки площами 0,25 га, 0,35 га та 0,37 га (а.с.6, 7).

На підставі зазначеного рішення позивач звертався до Скелівської сільської ради Старосамбірського району Львівської обл. із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі у власність для ведення особистого селянського господарства площами 0,7979 га та 0,0923 га в с.Скелівка Старосамбірського району Львівської обл. та про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для надання у власність з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, розташованої по АДРЕСА_1.

Згідно Акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки, яка передається у власність ОСОБА_1, складеного 19.05.2014р. представниками Скелівської сільської ради Старосамбірського району Львівської обл. та Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської обл., зі сторони суміжного землекористувача ОСОБА_4 були висунуті заперечення щодо походження межі. ОСОБА_4 безпідставно, не маючи ніяких вагомих обгрунтувань щодо встановлення межі в натурі, відмовився від підписання акту встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки, яка передається у власність ОСОБА_1 (а.с.8 і на звороті).

Комісія з'ясувала, що межі земельної ділянки були встановлені за фактичним використанням земельної ділянки відповідно до ст.107 Земельного кодексу /ЗК/ України, та дійшла висновку про необхідність затвердження даного акту на черговій сесії Скелівської сільської ради, при цьому загальна площа ділянки склала 0,33 га, з них площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,08 га для ведення особистого селянського господарства.

Із врахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 вирішив приватизувати земельні ділянки площами 0,25 га та 0,7979 га, якими він фактично користувався згідно рішення сільської ради від 01.04.1994р., а також додатково земельну ділянку площею 0,0923 га.

Акт від 19.05.2014р. встановлення та узгодження меж земельної ділянки, яка передається у власність ОСОБА_1, стосувався земельних ділянок загальною площею 0,33 га, з них 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,08 га для ведення особистого селянського господарства. Про земельну ділянку площею 0,0923 га в цьому Акті не згадувалося і комісія цього питання не вирішувала. З плану забудови земельної ділянки ОСОБА_1 та викопіювання з генплану с.Скелівка слідує, що має місце самозахват земельної ділянки, що не відповідає плану забудови земельної ділянки (а.с.52-53).

Також Управлінням Держкомзему у Старосамбірському районі Львівської обл. при розгляді заяви ОСОБА_4 щодо встановлення меж присадибних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з виїздом на місце, виявлено, що зазначені громадяни користуються присадибними ділянками більшими за площу, ніж згідно плану забудови (а.с.52).

Як вбачається із виписок з погосподарських книг щодо площі земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_1 та перебуває у користуванні ОСОБА_1, з 1984 року по1999 рік останній користувався земельною ділянкою площею 0,01 га, в 2000 році - площею 0,06 га, а з 2001 року по 2011 рік - площею 0,25 га (а.с.62-64).

Згідно п.2 рішення Скелівської сільської ради Старосамбірського району Львівської обл. № 239 від 15.07.2014р. ОСОБА_1 відмовлено у наданні земельної ділянки площею 0,0923 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства до моменту вирішення спірного питання між сусідами ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.4).

Також рішенням Скелівської сільської ради Старосамбірського району Львівської обл. № 240 від 15.07.2014р. ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для надання у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1, площею 0,2500 га із земель житлової та громадської забудови Скелівської сільської ради, а також припинено приватизацію земельної ділянки до моменту вирішення спірного питання з сусідом ОСОБА_4 (а.с.5).

ОСОБА_7 заперечив твердження, що між ним та ОСОБА_1М існує спір щодо земельної ділянки площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд; він не заперечує проти приватизації сусідом ОСОБА_1 цієї земельної ділянки.

Згідно ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Норми ст.12 вказаного Кодексу до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст відносять передачу земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України одним із способів безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадян є одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим кодексом. Для цього, відповідно до порядку, встановленого ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, в тому числі особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.«г» ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 реалізував своє право на безкоштовну передачу йому земельної ділянки площею 0,25 га, яка перебувала у його власності. Відмова відповідача у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для надання у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1, площею 0,25 га є необґрунтованою, оскільки між сусідами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 немає жодного спору по цій ділянці, а тому рішення Скелівської сільської ради Старосамбірського району Львівської обл. № 240 від 15.07.2014р. не ґрунтується на вимогах закону.

Стосовно земельної ділянки площею 0,0923 га для ведення особистого селянського господарства колегія суддів зазначає, що така для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_8 у користування не передавалася, орган місцевого самоврядування у відповідності до ст.118 ЗК України відмовив у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж цієї земельної ділянки, оскільки по проаналізованих вище документах фактично встановлено невідповідність її розташування вимогам законів, генерального плану населеного пункту та іншої містобудівної документації.

У випадку оформлення права власності на цю земельну ділянку будуть порушені права ОСОБА_4 на користування своїм нерухомим майном згідно плану забудови та викопіювання з генплану с.Скелівка, оскільки буде мати місце захоплення частини земельної ділянки, яка згідно цих документів призначена для обслуговування, в тому числі. житлового будинку ОСОБА_4, і позбавить його можливості належним чином користуватися таким.

Враховуючи вищенаведене, оскаржуване рішення Скелівської сільської ради Старосамбірського району Львівської обл. № 239 від 15.07.2014р. в частині відмови у наданні земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,0923 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства прийняте відповідно до норм законодавства, наявної містобудівної документації і генплану с.Скелівка, а його скасування призведе до істотного порушення законних прав третьої особи ОСОБА_4 як суміжного землекористувача.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, заявлений позов є частково підставним та обґрунтованим, а відтак підлягає до часткового задоволення, з вищевикладених підстав.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, діючої за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_1, на постанову Старосамбірського районного суду Львівської обл. від 27.11.2014р. в адміністративній справі № 455/1453/14-а залишити без задоволення, а вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

Н.В.Бруновська