Справа № 804/12992/14
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2015 рокусправа № 804/12992/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року по справі № 804/12992/14 за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з адміністративним позовом до КПТМ «Криворіжтепломережа», в якому просило стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції в розмірі 1 127 544,60 грн. та 338,26 грн. пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову, та винести нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів важає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій, громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

В свою чергу, частиною 1 статті 20 Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, року сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати невідповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені, яка обчислюється відповідно до Закону, виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

В силу ст. 238 Господарського кодексу України до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків, та за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, за статтею 218 цього Кодексу, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Отже, при вирішенні питання про правомірність стягнення адміністративно-господарських санкцій слід виходити із загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобов'язань та встановлення в діях або бездіяльності роботодавця складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 3 ст. 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Аналіз норм чинного законодавства України щодо соціальної захищеності інвалідів свідчить про те, що на підприємства покладено обов'язок по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, а не обов'язок їх працевлаштування.

У відповідності до п.4.4 Рекомендації Вищого адміністративного суду України № 07.2-10/2 від 14.04.2008 року «Про деякі питання практики застосування адміністративними судами законодавства про забезпечення права інвалідів» при розгляді адміністративними судами справ зазначеної категорії потрібно встановлювати такі обставини: створення робочих місць відповідно до встановленого нормативу; інформування центру зайнятості про наявність вільних робочих місць (вакантних посад); спрямування центрами зайнятості інвалідів до роботодавців та випадки безпосереднього звернення інвалідів до роботодавців з питань працевлаштування; причини не працевлаштування роботодавцями інвалідів.

Судом встановлено, що на виконання вимог Закону 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» відповідачем було подано позивачу Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2013 рік (форма № 10-ПІ). У вказаному звіті відповідач зазначив, що середньооблікова кількість штатних працівників, що працювали у відповідача, за звітний період складає 2406 осіб, таким чином, середньооблікова кількість інвалідів, відповідно до нормативу встановленого, ч.1 ст.19 Закону, на підприємстві відповідача повинна складати - 96 осіб, середньооблікова кількість інвалідів, працюючих у роботодавця, склала 68 особи, що є менше ніж встановлено нормативом (а.с.4).

На підставі наданого відповідачем звіту за 2013 рік, позивачем здійснено розрахунок боргу, відповідно до якого окрім визначення суми адміністративно-господарських санкцій у розмірі 1 127 544,60 грн., на вказану суму нарахована пеня у розмірі 338,26 грн.(а.с.5).

Окрім того, судом встановлено, що відповідачем протягом 2013 року подавались до Криворізького міського центру зайнятості звіти про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з обмеженими можливостями за формою 3-ПН, отже, здійснення КПТМ «Криворіжтепломережа» заходів для забезпечення необхідної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2013 році підтверджується копіями, наявними в матеріалах справи, звітів форми 3-ПН від 02.01.2013 року, 04.02.2013 року, 25.03.2013 року, 01.03.2013 року, 01.04.2013 року, 30.04.2013 року, 21.05.2013 року, 03.06.2013 року, 01.07.2013 року, 01.08.2013 року, 01.08.2013року, 02.09.2013 року, 01.10.2013 року, 25.10.2013 року, 01.11.2013 року, 09.12.2013 року. 02.12.2013 року (а.с.39-55).

Також відповідач направляв на адресу Криворізької міської координаційної ради громадських організацій інвалідів лист за №1533/03 від 22.05.2013 р., яким повідомляло про наявність вакантних посад та просило направити до підприємства інвалідів на працевлаштування (а.с. 57).

Разом з цим листом від 13.06.2013 р. №1711/03 КПТМ "Криворіжтепломережа" звернулося ще й до Криворізького міського центру зайнятості з повідомленням, про зайнятість вакантних посад для інвалідів (а.с. 56).

Крім того, відповідачем, з метою працевлаштування на дошці оголошень розміщувалось інформаційне повідомлення із зазначенням переліку посад та контактних телефонів. Дане оголошення щомісячно оновлюється.

У відповідності до позиції колегії Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 02.02.2010 року по справі № 21-1982во09 (номер у ЄДРСР 8089874) обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування; останнє повинно направляти до центру зайнятості відповідну звітність з інформацією щодо можливості працевлаштування інваліда.

Колегія суддів, на підставі вищезазначеного доходить висновку, що відповідач у 2013 році здійснив всіх залежних від нього заходів по працевлаштуванню інвалідів на створені ним вакантні робочі місця, шляхом надання обов'язкової щомісячної звітності до районного центру зайнятості та розміщення оголошень, що свідчить про відсутність протиправного характеру в його діях та вказує на відсутність підстав для накладення адміністративно-господарських санкцій та пені.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції стосовно відсутність законних підстав для стягнення з відповідача штрафних санкцій та пені, заявлених позивачем.

У зв'язку з зазначеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим, підстав для скасування рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ст. ст 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року по справі № 804/12992/14 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року по справі № 804/12992/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай