Справа № 804/13494/13-а
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2015 рокусправа № 804/13494/13-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Губар Т.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шеффілд Рефракторіс Україна"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2013 року по справі

за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шеффілд Рефракторіс Україна" до Дніпропетровської митниці Міндоходів про визнання неправомірними дій, зобов'язання здійснити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Шеффілд Рефракторіс Україна" (далі - ТОВ "Шеффілд Рефракторіс Україна" ) звернувся до суду з позовом до відповідача Дніпропетровської митниці Міндоходів (далі - Дніпропетровської митниці), в якому з урахуванням доповнень, просив суд визнати неправомірними дії відповідача в частині коригування вартості товару в сторону завищення його ціни порівняно з заявленою ціною позивача в декларації, а також в частині винесених Карток про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110080000/2013/00131, № 110080000/2013 / 00132, № 110080000/2013/00134 та відповідних рішень про коригування митної вартості товарів №110080000/2013/100132/1 від 11.09.2013р., № 11080000/2013/100133/1 від 11.09.2013р., 110080000/2013/10015/1 від 16.09.2013р., скасувати вищезазначені картки та рішення; зобов'язати відповідача повернути надмірно сплачені грошові кошти як суму податку на додану вартість у розмірі 126 251,77 грн., стягнути суму судового збору у розмірі 2 529,04 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач ТОВ "Шеффілд Рефракторіс Україна" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції , та задовольнити позов в повному обсязі.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.41 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно приписів ст.49,51,52 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України,є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яка визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України ; митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

Ст. 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст. 53 МК України).

Водночас ч. 3 вказаної статті встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "Шеффілд Рефракторіс Україна" з Компанією „Leader (UK) Ltd в особі її представництва в КНР , 15.04.2013 року уклав зовнішньоекономічний контракт № SHTR13-002 на поставку сировини - руди алюмінійвмісної ( бокситів) згідно Специфікації №1 за ціною 386,00 євро за 1 тн. за графіком постачання, вказаним в таблиці до Специфікації.

Із матеріалів справи вбачається, і зазначена обставина не заперечується сторонами, що позивачем отримано товар 3 партіями ,а саме: першу партія товару отримано 22.08.2013 року у кількості 40т згідно інвойсу № L-29033 від 2.08.2013 року на суму 15 440 євро.

Для митного оформлення товару позивачем 22.08.2013 року до митного органу шляхом електронного декларування подана митна декларація №110080000/2013/123170, в якій вартість товару визначена за ціною угоди, а також товаросупроводжувальні документи, визначені ч.2 ст.53 МК України, за якою 4.09.2013 року відповідачем відмовлено у випуску товару у вільний обіг.

Митний орган відмовив в прийнятті повторно поданої митної декларації №110080000/ 2013/ 124010 від 11.09.2013р., склав картку відмови №110080000/2013/100131 та прийняв рішення щодо коригування митної вартості товарів №110080000/2013/100132/1 від 11.09.2013р. за резервним методом за ціною 0,9818 євро за 1 кг.

Другу партію товару у кількості 20 т. згідно інвойсу № L-29034 від 2.08.2013 року на суму 7720 євро, позивачем отримано і заявлено до митного оформлення шляхом електронного декларування 02.09.2013 р. згідно митної декларації №110080000/ 2013 /123915, в якій вартість товару визначена за ціною угоди, за якою 11.09.2013 року відповідачем відмовлено у випуску товару у вільний обіг.

Митний орган відмовив в прийнятті повторно поданої митної декларації № 110080000/2013/ 123789 від 11.09.2013р., склав картку відмови № 110080000/2013/00132 та прийняв рішення щодо коригування митної вартості товарів №110080000/2013/100133/1 від 11.09.2013р. за резервним методом за ціною 0,9819 євро за 1 кг.

Третю партію товару у кількості 40 т згідно інвойсу № L-29036 від 8.08.2013 року на суму 15 440 євро позивачем отримано і заявлено до митного оформлення шляхом електронного декларування 16.09.2013 р. згідно митної декларації № 110080000/2013/124210,в якій вартість товару визначена за ціною угоди, за якою 16.09.2013 року відповідачем відмовлено у випуску товару у вільний обіг.

Митний орган відмовив в прийнятті повторно поданої митної декларації № 110080000/2013/ 124287 від 16.09.2013р. , про що складено картку відмови № 110080000/2013/00134 та прийнято рішення щодо коригування митної вартості товарів № 110080000 /2013/10015/1 від 16.09.2013р. за резервним методом за ціною 0,9778 євро за 1 кг.

Позивачем здійснено розмитнення цих партій товару за ціною, вказаною митним органом під фінансову гарантію декларанта зі сплатою податків і зборів до Держбюджету України , та оскаржено дії митниці, а також прийняті відповідачем картки відмови та рішення щодо коригування митної вартості товарів за резервним методом 2г в судовому порядку.

Згідно положень ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом послідовного застосування таких методів: основним методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються ; другорядні: а)за ціною договору щодо ідентичних товарів ; б)за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів ; в) на основі віднімання вартості ; г)на основі додавання вартості ; г)резервного ; при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За приписами ч.1-3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст. 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем митному органу надані документи, достатні для підтвердження обраного позивачем основного методу митної вартості товарів за ціною угоди згідно приписів ч.2 ст. 53 МК України, а саме: контракт № SHTR13-002 від 15.04.2013 р.; специфікація №1 від 15.04.2013 р.; комерційна пропозиція № 9878 від 28.03.2013 р. ; коносамент від 02.07.2013 р. № TSHX020222, інвойси № L-29033, № L-29034 від 2.08.2013 р., № L-29036 від 8.08.2013 р., рахунок від 02.08.2013 р., сертифікати про походження товару з КНР, міжнародні товарно-транспортні накладні, пакувальні листи, страхові поліси, сертифікати якості ; експортні декларації , митні декларації, платіжні доручення № 18 від 15.08.2013 р. на суму 23 160 євро; №22 від 10.09.2013 року на суму 15 440 євро, загальна сума оплати за якими в розмірі 38 600 євро співпадає з вартістю поставленого товару за вищезазначеним контрактом.

Посилання відповідача на наявність розбіжностей у документах, які надані декларантом до митного оформлення товару , як на обставини, що не дають змоги однозначно ідентифікувати поставки, спростовується наявністю по кожній партії товару сертифікатів походження з КНР, поясненням позивача щодо надання митному органу інвойсу L-28929 від 04.06.2013 р. в якості доказу підтвердження ринкової вартості аналогічного товару за попередньою поставкою партнера позивача, який не має відношення до отриманої партії товару , в страхових полісах вартість товару зазначена в доларах США, що в перерахунку по курсу валют становить сплачену позивачем вартість товару в євро по ціні контракту.

Оскільки відносно позивача відсутні обмеження , що встановлені положеннями ст. 58 МК України на застосування основного методу визначення вартості товарів, надані декларантом відомості підтверджені документально і в наявності є всі складові митної вартості товару, що імпортується, а відповідач не надав достовірних доказів, що подані позивачем для митного оформлення товару підтверджувальні документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в достовірності відомостей стосовно заявленої вартості та не дають можливості визначити митну вартість товару шляхом застосування обраного позивачем основного методу за ціною договору, дії митного органу щодо відмови у митному оформленні товарів за ціною договору, складання оскаржуваних карток відмови , та самостійної митної оцінки вартості товару із застосуванням резервного 2г методу без достатніх для того підстав, базуючись на припущеннях та довільно обраній вартості товару, є протиправними.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач виконав умови, передбачені ст.58 МК України для митного оформлення товару при декларуванні митної вартості товару за ціною договору, а тому прийняті митним органом Картки про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110080000/2013/00131, № 110080000/2013 / 00132, № 110080000/2013/00134, та рішення про коригування митної вартості товарів №110080000/2013/100132/1 від 11.09.2013р., № 11080000/2013/ 100133/1 від 11.09.2013р., №110080000/2013/10015/1 від 16.09.2013р. із застосуванням резервного методу підлягають скасуванню.

Позовні вимоги в частині покладання на відповідача обов'язку повернути надмірно сплачені грошові кошти як суму податку на додану вартість у розмірі 126 251,77 грн. не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Питання повернення позивачу надмірно сплачених платежів регулюється Порядком взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого спільним наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 року № 611/147 (далі Порядок № 611/147).

За приписами п. 2, 3 Порядку № 611/147 повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів здійснюється на підставі висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації. Зазначений висновок оформлюється відповідно до заяви платника, яка подається до митного органу, що здійснював оформлення митної декларації.

Платник подає заяву про повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку повернення коштів.

Згідно з п.7 Порядку на підставі отриманого Висновку про повернення відповідний орган Державного казначейства України готує платіжні документи на перерахування коштів з рахунку з обліку доходів державного бюджету на рахунок, зазначений у Висновку про повернення, та протягом п'яти робочих днів від дати отримання Висновку про повернення здійснює повернення коштів з бюджету.

Оскільки Порядок № 611/147) не передбачає повернення помилково та/або надміру сплачених обов'язкових платежів у спосіб судового стягнення безпосередньо (водночас) із здійсненням судового контролю над рішеннями, діями чи бездіяльністю митних органів з питань, пов'язаних з розмитненням і справлянням митних платежів, позивачем не дотримано приписи Порядку № 611/147 щодо звернення до митного органу із відповідною заявою про повернення надмірно сплачених коштів, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України на користь позивача підлягає стягненню оплачені ним та документально підтверджені судові витрати в сумі 2529,04 грн.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини справи, допущені порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, це є підстановою для скасування судового рішення та прийняття постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ч.1 п.3 ст.198, ст.202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шеффілд Рефракторіс Україна" - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2013 року -скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шеффілд Рефракторіс Україна" - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Дніпропетровської митниці Міндоходів в частині коригування вартості товару в сторону завищення його ціни порівняно з заявленою ціною позивача в декларації.

Скасувати прийняті Дніпропетровською митницею Міндоходів картки про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №110080000/2013/00131, №110080000/2013/00132, №110080000/2013/001341, та рішення про коригування митної вартості № 110080000/2013/100132/1 від 11.09.2013 р., № 11080000/2013/100133/1 від 11.09.2013 р., №110080000/ 2013/10015/1 від 16.09.2013 р. із застосуванням резервного методу.

Стягнути з державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шеффілд Рефракторіс Україна" суму судового збору у розмірі 2529,04 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова