Справа № 296/5576/15-а
Суддя: Анциборенко Н. М.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/5576/15-а
У Х В А Л А

"20" травня 2015 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Анциборенко Н.М., розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом Комунального підприємства Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4 Житомирської міської ради до Житомирської міської ради, третя особа ОСОБА_1, про визнання незаконним і скасування акту встановлення меж земельної ділянки в натурі та скасування рішення Житомирської міської ради №741 від 17.07.2014 року,-

В С Т А Н О В И В :

КП ВЖРЕП №4 Житомирської міської ради звернулося до суду з адміністративним позовом до Житомирської міської ради та просить скасувати рішення Житомирської міської ради №714 від 17.07.2014 року в частині передачі в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1821 га за адресою: вул. С.Наливайка,11-в у м. Житомирі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд під існуючим нерухомим майном, а також визнати незаконним і скасувати акт встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та прийому-передачі межових знаків.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п.1 ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п.п.6, 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (ст.1 ЦК України, ст.ст.2, 5 ЗК України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК України, статтею 152 ЗК України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (ст.ст.116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16Закону України Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (ст.ст.210, 211 ЗК України), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (ст.212 ЗК України).

Як вбачається з позовної заяви позивач оспорює рішення Житомирської міської ради щодо передачі в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1821 га за адресою: вул. С.Наливайка,11-в у м. Житомирі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд під існуючим нерухомим майном, тобто, позов виник із земельних правовідносин між Житомирською міською радою та фізичною особою, у тому числі щодо права і підстав набуття права користування на земельну ділянку, яка передається в оренду, та погодження меж земельної ділянки у порядку, передбаченому земельним законодавством, тому спірні правовідносини не мають публічно-правового характеру.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.109 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в справі за адміністративним позовом Комунального підприємства Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4 до Житомирської міської ради, третя особа ОСОБА_1, про визнання незаконним і скасування акту встановлення меж земельної ділянки в натурі та скасування рішення Житомирської міської ради №741 від 17.07.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. М. Анциборенко