Справа № 607/19854/14-а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року Справа № 876/1131/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Гуляка В.В.,

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання протиправними дій, зобов'язання до вчинення певних дій,-

встановив :

У листопаді 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача УПФ України в м. Тернополі, в якому просив : 1) визнати протиправною відмову відповідача в перерахунку та виплаті позивачу, щомісячних державної та додаткової пенсій відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 ч.4 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат; 2) зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу з 01.01.2014 р. відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 67 ч.4 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсію по інвалідності, як інваліду 3 групи, в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а також щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням вже проведених виплат; 3) зобов'язати відповідача виконати постанову негайно та подати звіт про виконання судового рішення протягом 1 місяця з дня набрання постановою законної сили.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.11.2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 в частині зобов'язання провести перерахунок пенсії за період з 01.01.2014 р. по 26.05.2014 р. залишено без розгляду.

Оскаржуваною постановою суду від 24.12.2014 р. позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову відповідача в перерахунку та виплаті позивачу щомісячних державної та додаткової пенсій відповідно до ст. 50, 54 67 ч.4 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат. Зобов'язано відповідача здійснити позивачу починаючи з 27.05.2014 р. до 15.08.2014 р. перерахунок та виплату щомісячної державної пенсії по інвалідності , як інваліду 3 групи, в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком а також щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50, 54 67 ч.4 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням вже проведених виплат.

З цією постанову суду від 24.12.2014 р. не погодився відповідач і оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Зокрема, в обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснюється за рахунок державного бюджету. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» передбачено, що норми і положення статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Вказаний Закон України набирав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 03.08.2014 р..

За наслідками апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду від 24.12.2014 р. та винести нову постанову, якою відмовити в задоволенні позивних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задоволити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням. Згідно з довідкою МСЕК позивачу довічно встановлена ІІІ група інвалідності, причиною якої визнано захворювання, що пов'язане з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 11, 12).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо права позивача на державну пенсію як інваліду ІІІ групи та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах встановлених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з наступного.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 50 цього Закону, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам I групи - 100 % мінімальної пенсії за віком; - інвалідам II групи - 75 % мінімальної пенсії за віком; - інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 % мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру підвищення до пенсії та додаткової пенсій позивачеві застосуванню підлягають ст.50 та ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідачем не враховано, що Кабінету Міністрів України надавалось право встановлювати порядок та розмір пенсійних виплат, передбачених ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протягом 2011-2013 років, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України, відповідно до положень Законів України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», «Про Державний бюджет України на 2012 рік», «Про Державний бюджет України на 2013 рік» відповідно. Рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року таку законодавчу практику визнано такою, що відповідає Конституції України.

Однак, Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» від 16.01.2014 р. №719-VII такої норми не передбачено.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» Прикінцеві положення Закону України №719-VII доповнено п.67 яким встановлено, зокрема, що норми і положення статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Вказаний Закон України набирав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 03.08.2014 р.

Таким чином, в період з 01.01.2014 р. по 02.08.2014р. при нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії та додаткової пенсії у відповідності до ст.50 та ст.54 Закону №796-XII застосуванню підлягають положення вказаних статей, а не підзаконні нормативно-правові акти, якими керувалось Управління.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог за період з 27.05.2014 р. до 15.08.2014 р. .

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції від 24.12.2014 року прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому, оскаржену постанову суду слід скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити частково.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі - задоволити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання протиправними дій, зобов'язання до вчинення певних дій - скасувати і прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 державної пенсії, у розмірі - 6-ми мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 ч. 3 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 27.05.2014 року по 02.08.2014 року включно, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі провести нарахування та виплату ОСОБА_1 державної пенсії, у розмірі - 6-ми мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 ч. 3 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 27.05.2014 року по 02.08.2014 року включно, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачених за цей період сум.

У задоволенні решта позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді : Р.Й. Коваль

Н.М.Судова-Хомюк