Справа № 575/804/14-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 р.Справа № 575/804/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Катунова В.В.
Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.
за участю секретаря судового засідання Катунова В.В.,
в присутності :
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Сіденка А.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області на постанову Великописарівського районного суду Сумської області від 01.04.2015р. по справі № 575/804/14-а
за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області
про визнання дій державного органу неправомірними та зобов`язання вчинити дії по перерахунку пенсії,
ВСТАНОВИЛА:
У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок із заробітної плати нарахованої за період виконання робіт в зоні відчуження при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Постановою Великописарівського районного суду Сумської області від 01.04.2015 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ч. 4 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що призвело до неправильного вирішення справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.
Позивач судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін з таких підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області, відмовивши ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, виходячи із заробітної плати за роботу на Чорнобильській АЕС у період проходження спеціальних військових зборів з ліквідації наслідків аварії з 06.01.1987 року по 28.03.1987 року діяв не в межах повноважень та не у відповідності з діючим законодавством.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, його віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом 2-ї групи по захворюванню, що пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
В період часу з 10.10.1986 року до 12.04.1987 року позивач працював водієм у Великописарівському РЕМ /а.с.11, 14/.
Відповідно довідки № 2712/33 від 28.03.1987 року в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 04.01. по 01.04.1987 року знаходився на учбових зборах , йому належить виплатити за місцем основної роботи 100% тарифної ставки /посадового окладу/ за період роботи з 06.01 по 28.03.1987 року, а також на отримання посадового окладу /тарифної ставки/: у трьохкратному розмірі за 8 днів січня 1987 року; в трьох кратному розмірі за 15 днів лютого 1987 року; в двократному розмірі за 3 дні лютого 1987 року; в однократному розмірі за 5 днів лютого 1987 року /а.с. 12/
Згідно архівної довідки № 39573 від 28.09.2007 року за архівними документами в/ч 73413 встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 06.01.1987 року /Наказ № 6/ по 28.03.1987 року /Наказ № 90/. Дні виїзду в зони:
-участь на ЧАЕС: січень 13 /один день/;
-територія ЧАЕС, дезактивація: січень - 16, 18, 23,24,28, 29, 31;
-роботи в м. Чорнобиль: лютий - 11, з 20 по 25, 27;
-роботи на ПУСО Лельов: лютий - 16, 18, 19; березень - 9,11, 13, 19, 20;
-турбінний цех 3-го енергоблоку, дезактивація: лютий - 26; березень - 1, 3, 4, 5, Отримав дозу опромінення 23, 014/а.с. 13/.
Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 21.04.2005 року зобов`язано ВАТ «Сумиобленерго» в особі Великописарівського РЕМ включити в довідку для нарахування пенсії ОСОБА_1 одноразову щомісячну премію в розмірі 400 крб. за фактично відпрацьований час з 06.01.1987 року по 28.03.1987 року на ліквідації наслідки аварії на ЧАЕС / а.с. 19/.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року N 796-XII. ( далі - Закон № 796).
Згідно ч. 1 ст. 54 Закону № 796 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.
На виконання делегованих повноважень Кабінет Міністрів України 23.11.2011 року прийняв постанову № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Вказаний Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Згідно п. 3 вказаного Порядку № 1210 заробітна плата для обчислення пенсії обраховується наступним чином - у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження: менше ніж 12 місяців підряд, пенсія обчислюється, виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження; менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися із заробітку, одержаного за роботу у зоні відчуження за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробіток за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25, 4. Коли дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітку здійснюється у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності, додається до суми обчисленого заробітку.
Згідно п. 8 Порядку № 1210 - в усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-90 роках не може перевищувати З тис. крб.
Пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються із заробітку, який вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня /незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо цей розрахунок проведено тйа підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки : у 3 зоні - 5, 2 зоні - 4, 1 зоні - З При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижче:-: від фактично одержаної суми у зазначений період.
Після аварії на ЧАЕС 26 квітня 1986 року Уряд колишнього СРСР та Української РСР ухвалили рішення із грифом «таємно» щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Після зняття грифа «таємно» та для «службового користування» стало відомо, що при нарахуванні даної заробітної плати не були враховані вимоги нормативних матеріалів: розпорядження РМ СРСР № 964 від 17.05.1986; постанова РМ СРСР № 524-156 від 7.05.1986; розпорядження РМ СРСР № 1031 від 23.05.1986; постанова РМ СРСР № 655-195 від 5.06.1986; постанова РМ УРСР № 207-7 від 10.06.1986; рішення № 351 від 02.02.1987 та ін.
У вищеназваних нормативно-правових актах йдеться про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і закладів, які брали участь на роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС дія яких поширюється як на військовослужбовців та військовозобов`язаних запасу, яких було призвано на військові збори та які в 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. З моменту аварії оплату праці регулювали постанова №524-156, тобто з ними розраховувалися за підвищеними до 100% тарифними ставками (посадовими окладами), незалежно від населеного пункту, де вони перебували.
Постановою ЦК КПРС, Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 7.05.1986 року № 524-156 „Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій зони Чорнобильській АЕС" п.1 передбачено надати право керівникам підприємств і організацій проводити оплату робітників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС по підвищеним до 100% тарифним ставкам і посадовим окладам / Постанова Ради міністрів У PCP від 8.05.1986 р. № 168/.
Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7.05.1986 р. № 153/10-43 встановлено, п.п. 1, 2 , що робітникам, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії, заохочення та винагороди нараховувати відповідно з діючими положеннями на збільшені, згідно п.1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7.05.1986 р. № 524-156 тарифні ставки і посадові оклади, встановлені законодавством граничні розміри премій нараховувати виходячи з вказаних підвищених тарифних ставок та посадових окладів; для таких працівників встановлюється 6-ти часовий робочий день.
Постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 р. № 665-195 передбачено, що підвищена оплата праці у зоні відчуження застосовується від дня аварії, граничний розмір премії встановлено - 60% тарифної ставки /посадового окладу/.
Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07.05.1986 № 524-156 передбачено підвищення тарифних ставок робітникам підприємств та організацій, що приймали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у 30-ти кілометровій зоні до 100%. Конкретні розміри підвищення тарифних ставок /окладів/ проводилися з урахуванням складності, терміновості виконання робіт та рівня радіоактивного забруднення території, де проводилися такі роботи.
Оплата праці по підвищеним тарифним ставкам передбачена і статтею 36 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону від 28.02.1991 № 796-ХП, яким передбачено, що відповідно до статті 38 працівникам, тимчасово переведеним або відрядженим для роботи на території радіоактивного забруднення,за основним місцем роботи зберігається середня заробітна плата, виплачуються добові в розмірі, передбаченому чинним законодавством. У зоні відчуження добові виплачуються у підвищеному розмірі, який встановлюється Радою Міністрів Української PCP. Підвищена оплата праці на зазначених територіях за виконану роботу провадиться відповідно до статті 36 цього Закону, тобто в таких розмірах: від 1 до 5 Кі/кв.км - на 20-30%;
- від 5 до 10 Кі/кв. км - на 30-40%;
- від 10 до 15 Кі/кв.км - на 40-60%;
- від 15 до ЗО КІ/кв.км - на 60-80%;
- понад 30 Кі/кв.км - на 80-100%.
Перелік видів робіт і конкретні розміри процентних надбавок залежно від складності робіт і умов праці встановлюються Радою Міністрів Української RCP.
Згідно зі статтею 40 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» військовозобов`язаним, вільно найомним, призваним та направленим для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а також тим, які несуть службу на території радіаційного забруднення, оплата праці провадиться згідно із статтею 39 цього Закону за всі календарні дні роботи на підставі довідки, яка надається військовою частиною».
Основними документами для проведення розрахунку заробітної плати та відповідно розміру пенсії є первинні документи про тривалість робочого дня та місця її виконання або довідки архіву Міністерства оборони України, які мають підтверджувати час, місце і тривалість робочого дня безпосередньо особою, якою виконувала роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Необхідно зазначити, що в матеріалах справи наявна довідка № 39573 від 28.09.2007 року, яка містить дані про дні виїзду позивача у зону відчуження із вказаними об`єктами та населеними пунктами, які відповідно до Переліку населених та промислових об`єктів, де оплата праці здійснювалась у відповідності з зонами небезпеки відноситься до наступних зон небезпеки:
роботи на ЧАЕС /3 зона/ : січень - 13;
територія ЧАЕС /3 зона/, дезактивація: січень - 16, 18, 23, 24, 28, 29, 31;лютий - : 15, 17:
роботи в м. Чорнобиль /1 зона/: лютий - 11 ; з 20 по 25;27;
роботи на ПУСО Лельов /2 зона/: лютий - 16, 18, 19; березень - 9, 11, 13, 19, 20;
турбінний цех 3-го енергоблоку /3 зона/, дезактивація: лютий - 26; березень -1, 3, 4,5,7.
Тобто, в обсязі наданих документів значиться, що позивач працював у 3-й, 2-й та 1-й зонах небезпеки, під час виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС отримав велику дозу радіації 23, 488 рентген. /Згідно розпорядження Ради міністрів СРСР від 17.05.1986 р. № 964-р гранично допустима доза - 25 рентген/.
При нарахуванні заробітної плати позивачу за період його перебування на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 3-1, 2-1 та 1-й зонах небезпеки повинна застосовуватися кратність оплати праці відповідно у 4-х, 3-х та 2-х кратному розмірах, понад середньомісячну заробітну плату.
Відповідно до наданих документів, роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС проводилися позивачем у 30-ти кілометровій зоні на території високого радіоактивного забруднення ізотопами цезію, у зв`язку з чим п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07.05.1986 № 524-156 передбачено підвищення тарифних ставок до 100%.
Робота в 3-1 зоні небезпеки підвищується на 80%, тобто в 1,8 рази; робота у 2-й та 1-й зонах - на 50%, тобто в 1, 5 рази.
У зв`язку з відсутністю графіку роботи підприємства на 1987 рік, для обчислення розміру заробітку за роботу в зоні відчуження необхідно застосувати інформацію, що наведена у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 16.01.1998 р. №01-3/93-02-6 "табель робочого часу за 1986-1990 роки для використання в практичній роботі», на підставі якої норми робочого часу при 6-ти годинному робочому дні у період перебування позивача у січні- березні 1987 року в зоні відчуження складали: 156 годин за 27 робочих днів у січні 1987 року; 144 години за 24 робочих дні у лютому 1987 року; 156 годин за 26 робочих днів у березні 1987 року.
Згідно довідок про заробітну плату позивача за роботу в зоні відчуження /а.с. 23-25/, місячний посадовий оклад / тарифна ставка/ позивача по основному місцю роботи на посаді водія 3 класу спец. автомобілю ГАЗ 53 у 1987 році складав 93, 38 крб.
Відповідно до постанови Ради міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 № 665-195 розрахунок заробітної плати позивача повинен проводиться з урахуванням премії у 60% від заробітку, нарахованого безпосередньо за роботу у зоні небезпеки та рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 21.04.2005 року про зобов`язання ВАТ «Сумиобленерго» в особі Великописарівського РЕМ включити в довідку для нарахування пенсії ОСОБА_1 одноразову щомісячну премію в розмірі 400 крб. за фактично відпрацьований час з 06.01.1987 року по 28.03.1987 року на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕМ /а.с. 19/.
Таким чином, на підставі архівної довідки № 39573 від 28.09.2007 року відповідно до вимог законодавчих актів з урахуванням рішення Великописарівського районного суду від 21.04.2005 року передбачено нарахування:
-збереженого середнього заробітку по основному місцю роботи за весь період проходження військових зборів;
-кратного розміру тарифної ставки /посадового окладу/ за дні роботи в зоні відчуження;
-премії за максимальним розміром 60% тарифної ставки /посадового окладу/ за виконання робіт у зоні відчуження;
-одноразової щомісячної премії в розмірі 400 крб. за фактично відпрацьований час у зоні відчуження;
-доплати за роботу у вихідні дні /неділі/ у розмірі подвійної годинної або денної ставки.
Як вбачається з матеріалів справи, при що при розрахунку заробітку позивача для нарахування пенсії не врахована одноразова щомісячна премія в розмірі 400 крб. за фактично відпрацьований час в зоні відчуження з 6 січня по 28 березня 1987 року, чим не виконане рішення Великописарівського районного суду від 21.04.2005 року.
Отже, заробіток ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження в сумі 0,00146 грн., зазначений в Довідці про заробіток для обчислення пенсії від 22.02.2013 р. № 52/2460, на підставі якої позивачу обсчилено пенсійним фондом пенсію, нормативно не обгрунтований.
Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем не доведено, що вищевказані документи містять неправдиві або недоведені дані.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для позбавлення позивача права на перерахунок його пенсії по інвалідності, виходячи із заробітної плати за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 06.01. 1987 року по 28.03.1987 року.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що постанова Великописарівського районного суду Сумської області від 01.04.2015 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - відповідача у справі.
Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області залишити без задоволення.
Постанову Великописарівського районного суду Сумської області від 01.04.2015р. по справі № 575/804/14-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Бершов Г.Є. Ральченко І.М.
Повний текст ухвали виготовлений 08.06.2015 р.