Справа № 703/1694/15-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 703/1694/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Харченко Л.Г. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сміла та Смілянському районі Черкаської області про визнання протиправними дій, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Сміла та Смілянському районі Черкаської області на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сміла та Смілянському районі Черкаської області, в якому просила визнати незаконними дії відповідача та зобов'язати його здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з 03 липня 2013 року з урахуванням 80% заробітної плати на підставі довідки Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області від 17.02.2015 №1335/23-04-05-025, з урахуванням зазначених у ній сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду - скасуванню в частині, із залишенням частини позовних вимог без розгляду, з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для проведення з 03 липня 2013 року перерахунку пенсії позивачу з урахуванням сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, оскільки на такі нараховувались внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Проте, з таким висновком суду не можна погодитися в повній мірі.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером, перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сміла та Смілянському районі Черкаської області з 03 липня 2013 року, отримуючи пенсію за Законом України «Про державну службу».

Як убачається із матеріалів справи, позивач зверталася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про проведення перерахунку призначеної їй пенсії з урахуванням отримуваного нею в період роботи заробітку, до складу якого включались матеріальна допомога та індексація заробітної плати.

Однак, позивачу було відмовлено в такому перерахунку.

Обговорюючи правомірність дій відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно довідки Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області від 17.02.2015 №1335/23-04-05-025 «Про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», позивачу в період служби з липня 2011 року по червень 2013 року проводились виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати. З указаних виплат сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Обговорюючи відмову відповідача у врахуванні цих виплат при визначенні розміру пенсії позивача, колегія суддів зважає на наступне.

Згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII, в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, пенсія призначається державним службовцям в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу (ч. 1 ст. 40).

Згідно пункту 1 статті 41 цього Закону до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Враховуючи приведені норми, до складу заробітної плати (доходу) входять усі види виплат, з яких сплачувались страхові внески та збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У постанові Кабінету Міністрів України № 1170 від 22.12.2010 визначено вичерпний перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. У визначеному цією постановою Уряду України переліку не зазначена ані матеріальна допомога на оздоровлення, ані матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, ані проіндексована заробітна плата.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (ч. 6 зазначеної статті).

Частиною 7 зазначеної норми передбачено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію наведеної норми Кабінетом Міністрів України 31.05.2000 року прийнято постанову №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

У пункті першому названої постанови закріплено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Окрім того, структура заробітної плати визначена Законом України «Про оплату праці», статтею 2 якого закріплено, що до її складу відносяться основна заробітна плата, додаткова заробітна плата (доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому, до інших виплат, зокрема, відносяться суми підвищення оплати праці державного службовця, в якості компенсації подорожчання споживчих товарів і послуг, згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Відтак, суми індексації заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця та повинні бути враховані при обчисленні розміру пенсії позивача.

Наведене свідчить, що, відмовляючи у перерахунку пенсії з урахуванням таких виплат, як матеріальна допомога та індексація заробітної плати, відповідач діяв усупереч вимогам законів України, що було правильно встановлено судом першої інстанції.

Разом з цим, розглядаючи справу, місцевий суд помилково не звернув уваги на дотримання позивачем строків звернення до суду.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує дії відповідача щодо нарахування їй пенсії і просить суд поновити її порушене право, починаючи з 03 липня 2013 року.

У той же час, із позовом до суду позивач звернулася лише 26 березня 2015 року.

З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що відповідно до положень статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами вказаної норми початком перебігу вищевказаного строку звернення до суду визнається день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів зауважує, що позивач про порушення своїх прав з боку відповідача мала дізнатись у момент отримання відповідних виплат у меншому ніж встановлено законом розмірі та не була позбавлена можливості своєчасно звернутись із відповідним позовом до суду за захистом своїх прав.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що в частині вимог, що стосуються визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання його здійснити розрахунок пенсії за період до 25 вересня 2014 року включно позивачем пропущено встановлений ст. 99 КАС України строк звернення до адміністративного суду.

Положеннями частини 1 статті 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів поважності причини пропущення строку звернення позивача з вимогами, що виходять за межі шестимісячного строку, встановленого ст. 99 КАС України, колегія суддів доходить висновку про необхідність залишення без розгляду вищезазначених вимог позивача на підставі ч. 1 ст. 203 та п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції. У зв'язку із чим, постанова суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, з ухваленням в скасованій частині нового рішення про залишення позову без розгляду, а в решті оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін на підставі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України.

Керуючись ст.ст.100, 155, 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сміла та Смілянському районі Черкаської області задовольнити частково.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2015 року скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 за період до 25 вересня 2014 року включно. Адміністративний позов в цій частині вимог залишити без розгляду.

У решті постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяС.Б. Шелест

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Шелест С.Б.