Справа № 159/2459/15-а
Суддя: Лесик В. О.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/2459/15-а
Провадження № 2-а/159/105/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 05 червня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Лесика В.О.

при секретарі Жукової Ю.В.

за участю позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_10

розглянувши у відритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта міліції ВДАІ з обслуговування м. Ковеля та Ковельського району Олісейчика Петра Максимовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом в обґрунтування якого зазначає, що постановою серії ПС2 № 032185 старшого лейтенанта міліції ВДАІ з обслуговування м. Ковеля та Ковельського району Олісейчика Петра Максимовича від 24.03.2015 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення п.п. 2.4 «А» ПДР, а саме: водій на вимогу інспектора не передав для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Вказана постанова винесена незаконно, з порушенням положень КУпАП, при відсутності події та складу правопорушення, при відсутності доказів вчинення правопорушення. ЇЇ незаконно притягнуто до відповідальності за неіснуюче правопорушення, якого вона не вчиняла.

В постанові про адміністративне правопорушення міститься інформація про те, що правопорушення вчинено 09.03.2015 року, проте розгляд справи проводився у її відсутності 23.03.2015 року. При цьому про такий розгляд її ніхто не попереджав. Фактично справа розглядалась інспектором не на місці зупинки автомобіля, яким ніби вона керувала, а через два тижні. Це підтверджується тим фактом, що місце так званого розгляду справи не зазначено, а зазначена лише вулиця в м. Ковель протяжністю кілька кілометрів, що унеможливлює визначення ні конкретного місця вчинення правопорушення, ні місця розгляду справи.

Вважає накладене стягнення необґрунтованим, оскільки вона не керувала транспортним засобом коли до неї підійшли працівники міліції, а рухалася пішим ходом. Її автомобіль був припаркований на вулиці поблизу ринку. Підійшовши згодом до її автомобіля інспектор невнятно назвав посаду та прізвище, не оголосивши їй причину зупинки, зажадав її документи на перевірку. Вона попросила інспектора пояснити причину такої перевірки, адже авто лише припарковане. Інспектор почав вигадувати, що вона нібито порушила ПДР, на що відповіла, що не порушувала ПДР та вимагала доказів не існуючого правопорушення. Однак, інспектор жодного доказу правопорушень з її боку не надав та почав вимагати передати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для перевірки. Під час спілкування з ІДПС вона спиралася на норми закону, а саме вимог ст. 126 КУпАП, яка передбачає відповідальність в разі, якщо водії не мають при собі або не пред'явили посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. З незрозумілих причин працівник ВДАІ вирішив скласти на неї протокол за ч. 1 ст. 126 КУпАП, хоча для здійснення перевірки її документів не мав причин та мав всі можливості.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не відповідає обставинам справи, вимогам закону, є протиправною та підлягає скасуванню.

В суді позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали повністю з підстав наведених в позовній заяві, просили позов задовольнити та визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав письмове заперечення на позов в якому зазначив, що 09.03.2015 року близько 08 год. 30 хв. він, спільно з інспектором ВДАІ (з обслуговування м. Ковель та району) капітаном міліції Бойчуком Р.М. ніс службу відповідно до затвердженої дислокації несення служби. У цей час позивачка, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ» д.н. НОМЕР_1, скоїла порушення вимог пункту 2.4 (а), 2.1 (а) ПДР. Він роз'яснив їй суть скоєного нею правопорушення, склав протокол про адміністративне правопорушення, ознайом її зі змістом протоколу та місцем розгляду справи. В протоколі про адміністративне правопорушення позивачка від дачі пояснень та підпису по суті даного порушення відмовилась.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що не керувала вищевказаним транспортним засобом, проте свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 засвідчили, що остання на вимогу працівника ДАІ пред'явити посвідчення водія відповідної категорії відмовилась. Також в присутності вищевказаних свідків та свідка ОСОБА_7 їй було роз'яснено права та обов'язки, від підпису та дачі пояснень відмовилась та поводила себе зухвало, нестійка хода та було чути запах алкоголю.

Вважає, що винесена ним оскаржувана постанова відносно позивачки є правомірно (законною), а її зміст не суперечить нормам законодавства.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків приходить до висновку, що позов безпідставний, необґрунтований і не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови серії ПС2 № 032185 у справі про адміністративне правопорушення від 24.03.2015 року винесеної відповідачем, ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності по факту того, що 09.03.2015 року в м. Ковелі по вул. Сагайдачного керувала автомобілем марки «ЗАЗ TF 55 ХО» д/н НОМЕР_2 не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії на право керування даним автомобілем, чим порушила вимоги п. 2.4 (а), 2.1 (а) ПДР України, застосовано стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив факт зупинки автомобіля проблисковими маячками на підтвердження чого пред'явив відеозапис на якому чітко видно, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупинявся працівниками міліції проблисковими маячками. Вказану обставину також підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Вони ж підтвердили, що ОСОБА_1 на вимогу працівників міліції відмовилась пред'явити документи, тобто посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль.

Суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 так як вони не бачили яким чином зупиняли позивачку працівники ДАІ та не чули розмови між ними.

Таким чином, суд, на підставі наведеного, приходить до висновку, що відповідачем при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивачки були дотримані положення КУпАП та процесуальні вимоги при розгляді справи, дії інспектора ДАІ та оскаржувана постанова є законними та відповідають вимогам чинного законодавства. Отже, у задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 71, 86, 160-163 КАС України, на підставі ст.ст.7, 8, 245, 256, 268, 276, 279, 280, 283, 284, 287, 289 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого лейтенанта міліції ВДАІ з обслуговування м. Ковеля та Ковельського району Олісейчика Петра Максимовича про визнання дій службової особи протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:В. О. Лесик