Справа № 816/392/15-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 р.Справа № 816/392/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.03.2015р. по справі № 816/392/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області

про визнання незаконною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області (надалі по тексту - відповідач), в якому просив суд:

-визнати незаконною вимогу про сплату боргу № Ф 508. У У від 09.08.2011р., прийняту Управлінням Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області;

-скасувати вимогу про сплату боргу № Ф 508. У У від 09.08.2011р., прийняту Управлінням Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.03.2015р. в задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповне з'ясування обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти, нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, є платником єдиного податку та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області.

05 травня 2011 року на підставі картки особового рахунку позивача відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу №Ф 508У, у якій зазначено, що станом на 09 вересня 2011 року заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 1 371, 98 грн.

Зазначена вимога була отримана позивачем особисто 15 червня 2011 року, що підтверджується його підписом на корінці вимоги.

Не погоджуючись із вимогою про сплату боргу позивач оскаржив її до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірна вимога про сплату боргу не порушує права позивача та не підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Згідно з пунктом 3 статті 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню. Відповідно до п. 5 ст. 14 цього Закону одночасно вони є і страхувальниками, а в силу положень ст. 15 зазначеного Закону платниками страхових внесків.

Згідно п. 2 розділу І Закону України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 8 липня 2010 року № 2461-VI змінено підпункт 4, п. 8 XV "Прикінцевих положень" Закону № 1058-IV. Відповідно до зазначених змін фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Суми вказаних доплат розраховуються відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі по тексту Інтрукція).

Пунктом 8.2 цієї Інструкції органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: а) якщо дані документальних перевірок результатів діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків; б) якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків; в) якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені.

Згідно з пунктом 8.3 вказаної Інструкції вимога формується на підставі актів документальних перевірок та облікових даних з карток особових рахунків страхувальників за формою згідно з додатком 9 цієї Інструкції (для страхувальника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 10 цієї Інструкції (для страхувальника - фізичної особи).

З наявної в матеріалах справи картки особового рахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 вбачається, що станом на травень 2011 року за позивачем рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 1371, 98 грн. (а.с. 45).

Враховуючи наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску, відповідачем було сформовано вимогу про сплати боргу від 05.05.2011р.

Відповідно до абзацу 8 пункту 8.3 Інструкції вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження з повідомленням про вручення за порядком оформлення зазначених поштових відправлень, установленим Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, вищезазначену вимогу 15.06.2011р. отримано позивачем, про що ним зроблено підпис на корінці вимоги від 05.05.2011р. (а.с. 18)

Згідно п 8.8 Інструкції у разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі, якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, орган Пенсійного фонду звертається у встановленому законом порядку і подає вимогу до відповідного органу державної виконавчої служби, у якій зазначає суму боргу за даними карток особових рахунків платників на дату подання.

Враховуючи, що позивачем не оскаржено вимогу від 05.05.2011р., відповідач, на виконання п.8.8 зазначеної Інструкції сформував та направив до відділу державної виконавчої служби Карлівського РУЮ вимогу про сплату боргу № ф 508 У.У від 09.08.2011р. (а.с. 19).

Таким чином, оскаржувану вимогу від 09.08.2011р., відповідачем сформовано правомірно.

З картки особового рахунку позивача та банківської квитанції вбачається, що позивачем погашено недоїмку зі сплати єдиного внеску у розмірі 1 371,98 грн.

Відповідно до пункту 8.6 Інструкції вимога вважається відкликаною, якщо сума боргу самостійно погашається страхувальником.

Отже, на підстави вимог пункту 8.6 Інструкції оскаржувана вимога є автоматично відкликаною та в силу вимог законодавства прийняття письмового рішення органу Пенсійного фонду з цього питання не вимагається.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що на момент розгляду справи вимога про сплату боргу вважається відкликаною в силу законодавства, а рішення органом Пенсійного фонду про скасування такої вимоги у випадку її відкликання відповідачем не приймається, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірна податкова вимога не порушує права позивача та не підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Отже, переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів, підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.03.2015р. по справі № 816/392/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М. Шевцова Н.В.
Повний текст ухвали виготовлений 08.06.2015 р.