Справа № 18345/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2010 р.справа № 2а-719/10/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Божко Л.А. Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання: Цьокі І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 березня 2010 р. у справі № 2а-719/10/0870 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Ленінському районі м. Запоріжжя про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

09 лютого 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Ленінському районі м. Запоріжжя.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02 березня 2010 р. у справі № 2а-719/10/0870 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду позивачка звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не зявились, були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, тому у відповідності до положень ст..41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є віруючою людиною і за своїми релігійними переконаннями відмовляється від присвоєного ідентифікаційного номера.

На звернення до відповідача з заявою щодо відмови від ідентифікаційного номеру та внесення відмітки до паспорту про можливість здійснювати платежі без ідентифікаційного номеру, позивач отримала відповідь у якій відповідачем розяснювався порядок виключення відомостей про індивідуальний ідентифікаційний номер .

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції правильно виходив з положень, ч. 2 ст. 1 Закону України від 22.12.1994 року (з наступними змінами) Про Державний реєстр платників податку та інших обов'язкових платежів , де передбачено право платників податку та інших платників обов'язкових платежів через свої релігійні переконання відмовитися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомивши про це відповідні державні органи та сплачувати державні платежі за раніше встановленою формою, про що отримати відповідну відмітку в Паспорті.

Для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні податкові органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податку та інших обов'язкових платежів.

На виконання Закону України „Про державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів , спільним наказом Державної податкової адміністрації України і Міністерства внутрішніх справ України №602/1226 від 19.10.2004 затверджений Порядок усунення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи платника податків та інших обовязкових платежів (далі Порядок).

Згідно пунктів 1.5, 2.2 Порядку та додатку 2 до Порядку, особа, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від ідентифікаційного номера, повинна подати до державної податкової служби за своїм місцем реєстрації письмову заяву за спеціальною формою №В2 з прикладенням свідоцтва про народження, паспорту, свідоцтва про шлюб за наявності, свідоцтва про розірвання шлюбу за наявності, свідоцтва про зміну імені за наявності, копію документа про присвоєння ідентифікаційного номера.

Відповідно до пункту 3.4 Порядку та додатку 3 до Порядку, в термін до 30 календарних днів з дня прийняття заяви, орган державної податкової служби надає заявнику довідку за спеціальною формою №В3 або відмовляє в наданні такої довідки із зазначенням причин відмови.

Відповідно до розділу 4, пункту 5.2 Порядку та додатку 4 до Порядку, фізична особа, яка відмовляється від ідентифікаційного номера, подає до органу внутрішніх справ за своїм місцем реєстрації довідку за формою №В3 та паспорт громадянина України. В разі відсутності невідповідностей, посадова особа органу внутрішніх справ вносить на 7-9 сторінку паспорта відмітку: „Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру.

Відповідно до пункту 6.1 Порядку, після надходження відривного корінця до форми №3В від органу внутрішніх справ відносно внесення відмітки до паспорта, посадова особа органу державної податкової служби протягом 2-х тижнів учиняє відповідні дії по внесенню змін до Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів.

У звязку з тим, що позивач відмовився заповнити заяву, передбачену зазначеним вище Порядком, відповідач не мав можливості надати їй довідку форми В3, а орган внутрішніх справ без даних документів не має можливості зробити відмітку у паспорті особи, що відмовляється від ідентифікаційного номеру.

Ст. 2 КАС України передбачає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. Суд перевіряє, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, чи обґрунтоване рішення, чи використані повноваження з метою, з якою це повноваження надано, та ін.

Оскільки позивачкою не виконані вимоги, визначені в Порядку усунення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи платника податків та інших обовязкових платежів, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції в достатньому обсязі встановив обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 березня 2010 р. у справі № 2а-719/10/0870 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Я.В. Семененко