Справа № 2а-1448/11
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-1448/11 Головуючий у 1-й інстанції: Красюк Г.П. -
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Губської О.А.

суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі Черкаської області на постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі Черкаської області про визнання неправомірною відмову перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання відмови відповідача щодо виплати позивачу щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком протиправною; стягнення з відповідача на користь позивача щомісячної соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 31 липня 2010 року по 31 січня 2011 року.

Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2011 р. позов задоволено частково. Зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 доплату до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", за період з 04 серпня 2010 року по 15 лютого 2011 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивача повністю.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, прийняте в порядку скороченого провадження, то колегія суддів приходить до висновку про розгляд справу у порядку письмово провадження у відповідності до п. 3) ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - зміні з таких підстав.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись в повній мірі, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є пенсіонером за віком та має статус дитини війни, що підтверджується паспортом та відповідним посвідченням з відміткою "дитини війни".

Статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.08 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Положення визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Згідно ч. 2 ст. 19, ч. З ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Однак, всупереч положенням Конституції України, вимогам Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та рішенню Конституційного Суду України, абз. 1 п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" визначено, що підвищення пенсії дітям війни проводиться у розмірі 10 % прожиткового мінімуму, для осіб які втратили працездатність.

Виходячи із загальних засад пріоритету закону над підзаконними актами, слід визнати, що при призначенні позивачу надбавки до пенсії, як дитині війни слід виходити з положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", якою визначено розмір надбавки до пенсії, оскільки постанови Кабінету Міністрів України, за своєю юридичною природою, є підзаконними нормативними актами, мають меншу юридичну силу і не можуть змінювати положення визначені Законом.

Таким чином, особи зі статусом дітей війни мають право на підвищення пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, на 30 % мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та з урахуванням мінімального розміру пенсії для осіб, які втратили працездатність, передбаченої у законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі. Підвищення до пенсії, яке є додатковою виплатою особі, яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно пов'язано з виплатою пенсії і також має не визначений у часі граничний термін виплати.

У зв'язку із цим апеляційним суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції, який задовольняючи вимоги позивача, встановив кінцеву дату здійснення виплати пенсії, що відповідає даті ухвалення судового рішення.

Отже, вирішуючи питання про зобов'язання нарахувати та виплатити відповідні періодичні платежі, у разі відсутності спору про право особи на отримання підвищення до пенсії або встановлення такого права в судовому порядку, не можна обмежувати орган, відповідальний за здійснення їх нарахування і виплати, певним часовим проміжком, якщо не відбулося змін у законодавстві.

Отже, судом першої інстанції безпідставно покладено на відповідача зобов'язання здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії тільки до 15 лютого 2011 року.

Також, колегія суддів зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Стаття 100 КАС України передбачає, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи, що позивач звернулась з позовом до суду про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії 04 лютого 2011 року, то колегія приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з 04 серпня 2010 року . В іншій частині позов підлягає залишенню без розгляду, як такий, що поданий після збігу 6 місячного строку з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку, має місце порушення прав позивача щодо невиплати відповідачем пенсії у підвищеному розмірі, як дитині війни, передбаченої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 04 серпня 2010 року, які підлягають захисту шляхом зобов'язання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії, з урахуванням мінімального розміру пенсії для осіб, які втратили працездатність, передбаченої у законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Оскільки функції призначення, нарахування та виплати пенсії позивача здійснює управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі Черкаської області, то відповідний обов'язок необхідно покласти саме на відповідача у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КАС України підставою для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст. ст. 197, 199, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі Черкаської області на постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі Черкаської області про визнання неправомірною відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - задовольнити частково.

Постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2011 р. - змінити, виклавши абзац 2 резолютивної частини рішення в такій редакції:

"Зобов"язати управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі Черкаської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", що дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 04 серпня 2010 року, за виключенням сум фактично проведених виплат".

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.А. Губська

Судді А.Б. Парінов

О.О. Беспалов

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.