Справа № 1500/10
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2010 р. справа № 2а-1377/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Юхименка О.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Гулій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2009 року по справі №2а-1377/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2009 року позивач звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області та уточнивши позовні вимоги просив: дії відповідача визнати неправомірними, зобовязати відповідача провести перерахунок недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до трьох років у відповідності до ст..15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми»з 09.07 по 31.12.2007 року, зобовязати відповідача призначити, до нарахувати та виплатити суму недоотриманої у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, нарахованої відповідно до ст..15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми»у розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом для дітей віком до 6 років на час її виплати у період з липня по грудень 2007 року, за виключенням отриманих у цей період сум допомоги.

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2009 року адміністративний задоволено повністю: визнано дії відповідача щодо нарахування та невиплати позивачу державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності до ст.. 15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми»за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 рік неправомірними, зобовязано відповідача до нарахувати та виплатити позивачу 2072 грн. 74 коп. недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12. 2007 рік.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, позивач в апеляційній скарзі просив слухати справу за його відсутності, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку, передбаченому ст.41 КАС України

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Судом встановлено, що позивач має дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження а.с. 7) та є особою, на яку поширюється дія статті 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ (надалі Закон № 2811-ХІІ).

Згідно частини 1 статті 15 вищезазначеного Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2811-ХІІ розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Дію частини 1 статті 15 Закону України № 2811-ХІІ та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ зупинено пунктом 14 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-V "Про державний бюджет України на 2007" (надалі Закон №489-V).

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України №2811-ХІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано неконституційним положення пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно відповідач повинен був провести нарахування сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Згідно ст. 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється у розмірі: з 01 квітня 2007 року - 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - 470 грн. Відповідно до довідки про виплати сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 8) позивачка отримала у 2007 році за: липень 2007р. 101,16 грн., серпень 2007р. 103,41 грн., вересень 2007р. 104,85 грн., жовтень 2007р. 104,85 грн., листопад 2007р. 107,73 грн., грудень 2007р. 110,88 грн., відповідно сума заборгованості складає за 2007 рік:

липень: 463 101,16 = 361,84 грн.

серпень: 463-103,41=359,59 грн.

вересень: 463 104,85 = 358,15 грн.

жовтень: 470 - 104,85 = 365,15 грн.

листопад: 470 - 107,73 = 362,27 грн.

грудень: 470 - 110,88 = 359,12 грн.

Всього: 2 166,12 грн.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що кошти для виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у відповідності до Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік»не передбачалися, а також виплати їй не має можливості. В цій частині доводи апелянта про відсутність бюджетного фінансування суд не приймає до уваги, оскільки судові рішення приймаються в межах норм діючого законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги та згідно частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст та спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Задовольняючи позовні вимоги в частині позовних вимог за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року суд першої інстанції не вірно застосував норми процесуального права.

Так, відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

В запереченнях на позовну заяву відповідач вказує на те, що позивачем без поважних причин було пропущено строк подачі позовної заяви згідно ст. 99 КАС України, оскільки Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (опубліковане в офіційних виданнях України 27.07.2007 року) є загальнодоступними, позивач мав змогу з ним ознайомитись та дізнатись, що його право порушено саме з моменту оприлюднення зазначеного рішення Конституційного Суду України. Також позивач отримував зазначену допомогу та мав можливість контролювати її розмір.

Позивач звернувся за позовом до суду 26 листопада 2009 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду на позовній заяві (а.с. 2).

Виходячи з цього строк звернення позивачем до суду з вимогою перерахунку та виплати йому державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року пропущений без поважної причини, тому в цій частині позовні вимоги за цей період задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має можливість скасувати її та прийняти нову постанову суду. Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2009 року по справі №2а-1377/09.

Керуючись ст. 198, ст. 202, ст. 207 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2009 року по справі №2а-1377/09 задовольнити повністю.

Постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2009 року по справі №2а-1377/09 скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена до Верховного суду України протягом двох місяців після набрання законної сили.

Судді: М.А. Руденко

ОСОБА_3

ОСОБА_4