Справа № 813/2902/15
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

10 червня 2015 року №813/2902/15

м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сасевич О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держземагенства у Львівській області про зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

09 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держземагенства у Львівській області, в якій просить: «зобов'язати Головне управління Держземагенства у Львівській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатної передачі їй у власність 2-гектарної земельної ділянки, розташованої в урочищі Кошара біля с.Довголука Стрийського району, для ведення ОСГ».

Пунктом 5 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що після одержання позовної заяви суддя з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч.1 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно абз.1 ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порядок вирішення питання щодо дотримання позивачем строку на звернення до адміністративного суду із позовом визначено статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Загалом, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії та визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати (ст.101 КАС України).

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, у червні 2013 року ОСОБА_1 зверталась із клопотаннями до Довголуцької сільської ради, а згодом і у листопаді 2013 року до Головного управління Держземагенства у Львівській області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Довголуцької сільської ради Стрийського району.

У зв'язку із тим, що позивачем не було долучено до клопотання відповідних відомостей про персональні дані та не надано дозволу на їх обробку у відповідності до Закону України «Про захист персональних даних», відповідачем було відмовлено у наданні такого дозволу.

Більш того, позивач ще неодноразово, а саме - 19.05.2014 року (в порядку інформаційного запиту, шляхом надіслання електронною поштою відповідачу), 01.07.2014 року та 31.01.2014 року зверталась до Головного управління Держземагенства у Львівській області із аналогічними клопотаннями. Однак, згідно письмової відповіді Головного управління Держземагенства у Львівській області, викладеній у листі, зокрема, від 14.08.2015 року, позивачу на підставі ч.7 ст.118 Земельного кодексу України було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, відлік строку звернення до суду із даним адміністративним позовом починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушене право.

Загалом, із позовної заяви встановлено, що позивач звернулася із вищевказаним адміністративним позовом до суду лише 09.06.2015 року (що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі), тобто з пропуском встановленого законом строку звернення до суду.

Отже, позивачем, на переконання судді, пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною 2 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

У даному випадку, позовна заява та долучені до неї матеріали не містять жодних обґрунтувань причин пропуску строку на звернення до суду із даним адміністративним позовом, що унеможливлює вирішення питання про поважність причин такого пропуску.

За наявності поважних причин пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до суду із вищевказаним позовом, слід навести ці причини у позовній заяві або заяві про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та долучити підтверджуючі документи.

З огляду на викладене, вважаю, що адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду на підставі ч.2 ст.100 КАС України, оскільки позивачем, зокрема, не надано доказів і не зазначено причин пропуску строку звернення до суду, а також підстав для визнання їх поважними.

Окрім цього, необхідно також зазначити, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на пред'явлення позову у публічно-правових відносинах. Вказаний строк дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах. Відтак, вважаю, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням).

Таким чином, із врахуванням вказаної норми, сума судового збору, сплачена ОСОБА_1, згідно квитанції №ПН252 від 09.06.2015 року у розмірі 73,08 грн. підлягає поверненню позивачу.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.99, 100, 106, 107, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держземагенства у Львівській області про зобов'язання до вчинення дій - залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє її права повторно звернутись до суду з тими ж позовними вимогами за умови дотримання вимог закону до позовної заяви при зверненні до суду.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп., сплачений згідно квитанції №ПН252 від 09.06.2015 року.

Копію ухвали надіслати позивачу, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Суддя Сасевич О.М.