Справа № 815/6099/14
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6099/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Катаєвої Е.В.,

секретаря Швеця В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління Держсанепідемслужби у Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтертелеком" про застосування заходів реагування,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Головного управління Держсанепідемслужби у Кіровоградській області (далі ГУ ДСЕС) до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтертелеком" (далі ТОВ „Інтертелеком"), в якому позивач просить застосувати до відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю), шляхом повного зупинення надання послуг фіксованого та мобільного телефонного зв'язку базовою станцією мобільного зв'язку БС 12044 стандарту CDMA - 800 ТОВ Інтертелеком, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, Кіровоградська область, до усунення порушень санітарного законодавства.

Позивач зазначив, що ним 30.09.2014 року було видано наказ № 108 на здійснення позапланового заходу щодо перевірки дотримання вимог санітарного законодавства ТОВ „Інтертелеком" . Підставою для його видання було звернення громадянки ОСОБА_1 про негативний вплив на стан її здоров'я з боку ретрансляторів мобільного зв'язку, які встановлені на даху будинку по АДРЕСА_1, якій надійшов з листом Державної СЕС України з вимогою про вжиття Головним управлінням заходів реагування відповідно до вимог чинного законодавства України.

09 жовтня 2014 року посадовими особами органу державного нагляду здійснена перевірка, за результатами якої складений акт перевірки дотримання вимог санітарного законодавства на радіотехнічному об'єкті. Під час перевірки було встановлено, що всупереч вимогам Закону України "Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності" та постанови Кабінету Міністрів України № 761 від 17.10.2013 року "Про затвердження Порядку видачі дозволу на проведення діагностичних, експериментальних, випробувальних, вимірювальних робіт на підприємствах, в установах та організаціях, діяльність яких пов'язана з використанням джерел неіонізуючого випромінювання" у суб'єкта господарювання TOB „Інтертелеком" відсутній дозвіл на проведення будь-яких діагностичних, експериментальних, випробувальних, вимірювальних робіт на підприємствах, в установах, організаціях, діяльність яких пов'язана з використанням джерел неіонізуючого випромінювання.

Позивач вважає, що вказані обставини свідчать про необхідність застосування заходів реагування до відповідача на підставі ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у вигляді повного зупинення надання послуг фіксованого та мобільного телефонного зв'язку базовою станцією мобільного зв'язку БС 12044 стандарту CDMA - 800 ТОВ „Інтертелеком" , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, Кіровоградська область до усунення порушень санітарного законодавства.

Представник позивача надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі у письмовому провадженні.

Представник відповідача вважав позов необґрунтованим, посилаючись на те, що перевірка була проведена з порушенням законодавства без належних підстав на її проведення. Крім того, представник відповідача вважав, що відсутні підстави для застосування зазначених в позові заходів реагування.

Правовідносини, які виникли між сторонами регламентуються Законом України №877-V від 05.04.2007 року «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон України №877-V), Законом України від 24.02.1994 року №4004-XII "Об обеспечении санитарного и эпидемического благополучия населения" (далі Закон України №4004-XII), Законом України "Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності" №3392-VІ від 19.05.2011 року (далі Закон України №3392-VІ), Положенням про державний санітарно-епідеміологічний нагляд затверджено постановою КМ України №1109 від 22.06.1999 року, постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 17.10.2013 р. "Про затвердження Порядку видачі дозволу на проведення діагностичних, експериментальних, випробувальних, вимірювальних робіт на підприємствах, в установах та організаціях, діяльність яких пов'язана з використанням джерел неіонізуючого випромінювання", ДСН 239-96.

Статтею 1 Закону України №877-V визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади АР Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно зі ст.33 Закону України №4004-XII серед основних напрямів діяльності державної санітарно-епідеміологічної служби є здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду.

Відповідно до ст.39 Закону України №4004-XII державний санітарно-епідеміологічний нагляд - це діяльність органів державної санітарно-епідеміологічної служби по контролю за дотриманням юридичними та фізичними особами санітарного законодавства з метою попередження, виявлення, зменшення або усунення шкідливого впливу небезпечних факторів на здоров'я людей та по застосуванню заходів правового характеру щодо порушників.

Основними завданнями цієї діяльності є: - нагляд за організацією і проведенням органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та громадянами санітарних і протиепідемічних заходів; - нагляд за реалізацією державної політики з питань профілактики захворювань населення, участь у розробці та контроль за виконанням програм, що стосуються запобігання шкідливому впливу факторів навколишнього середовища на здоров'я населення; - нагляд за дотриманням санітарного законодавства; - проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи, гігієнічної регламентації небезпечних факторів і видача дозволів на їх використання.

Державний санітарно-епідеміологічний нагляд здійснюється відповідно до Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд в Україні, що затверджується Кабінетом Міністрів України, вибірковими перевірками дотримання санітарного законодавства за планами органів державної санітарно-епідеміологічної служби, а також позапланово залежно від санітарної, епідемічної ситуації та за заявами громадян. Результати перевірки оформлюються актом, форма і порядок складання якого визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Згідно з п. 1, пп. 4.4, 4.5 п.4 Положення про Головне управління Держсанепідслужби у Кіровоградській області позивач підпорядковується Державній СЕС України та є її територіальним органом, та відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, здійснює державний санітарно - епідеміологічний нагляд та контроль за дотриманням вимог санітарного законодавства органами виконавчої влади і органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми їх власності, фізичними особами та громадянами; виконання ними санітарних та протиепідемічних заходів; застосовує передбачені законодавством заходи для припинення порушення санітарного законодавства.

Пунктом 5 Положення встановлені повноваження ГУ Держсанепідслужби у Кіровоградській області, зокрема, складання актів перевірок за результатами здійснення заходів державного санітарно-епідемічного нагляду, застосовує передбачені законом адміністративні та адміністративно-господарські санкції (штрафи) за порушення санітарного законодавства.

Судом встановлено, що 25.09.2014 року на адресу ГУ ДСЕС надійшов лист Державної СЕС України №04.01-20-972/Ко-КО-2491295 від 23.09.2014 року, яким Державна СЕС України надіслала на розгляд ГУ ДСЕС звернення гр. ОСОБА_1, що надійшло на Урядову гарячу лінію, стосовно можливого негативного впливу на стан здоров'я ретрансляторів мобільного зв'язку, що встановлені за адресою проживання заявниці. В листі зазначено про необхідність розгляду вказаного звернення в межах повноважень та повідомлення про результати розгляду заявниці (а.с.5-6).

30.09.2014 року ГУ ДСЕС видає наказ №108 про здійснення позапланового заходу, яким відповідно до листа Державної СЕС України №04.01-20-972/Ко-КО-2491295 від 23.09.2014 року та звернення гр. ОСОБА_1, Закону України №877-V, вирішено здійснити з 09.10.2014 року по 09.10.2014 року позаплановий захід-перевірку дотримання вимог санітарного законодавства ТОВ „Інтертелеком" за місцем розташування базової станції мобільного зв'язку за адресою: АДРЕСА_1, Кіровоградська область (а.с.7).

На підставі вказаного наказу та направлення від 30.09.2014 року №192 позивачем 09.10.2014 року проведена позапланова перевірка дотримання вимог санітарного законодавства відповідача на радіотехнічному об'єкті, за місцем розташування базової станції мобільного зв'язку за адресою: АДРЕСА_1, Кіровоградська область, за результатами якої складений акт перевірки дотримання вимог санітарного законодавства на радіотехнічному об'єкті (РТО) від 09.10.2014 року (а.с.9-10).

В акті зазначено, що під час перевірки встановлено порушення п. 53 Закону України №3392-VІ, а саме у суб'єкта господарювання TOB „Інтертелеком" відсутній дозвіл на проведення будь-яких діагностичних, експериментальних, випробувальних, вимірювальних робіт на підприємствах, в установах, організаціях, діяльність яких пов'язана з використанням джерел неіонізуючого випромінювання.

Зазначений акт перевірки від 09.10.2014 року став підставою для звернення позивача до суду з даним позовом у відповідності до п.5 ч.1 ст.183-2 КАС України.

Згідно з п. 5 ч.1 ст.183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням.

Статтею 7 Закону України №877-V (в редакції Законів України №5404-VІ від 02.10.2012 року, №353-VІІ) встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Зазначеною статтею визначені необхідні умови для звернення до суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг: - наявність підстав для застосування таких мер реагування, тобто вони повинні бути визначені у законодавчому порядку та підтверджені актом перевірки; - звернення до суду повинно відбуватися у порядку та строки встановлені законодавством, що включає наявність повноважень у суб'єкта владних повноважень щодо звернення до суду з зазначеним позовом.

Аналізуючи зазначені норми, суд дійшов до висновку, що орган державного нагляду може звернутися до суду з позовом про застосування зазначених заходів реагування лише у випадках, передбачених діючим законодавством, тобто діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.39 Закону України №4004-XII державний санітарно-епідеміологічний нагляд здійснюється відповідно до Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд в Україні, що затверджується Кабінетом Міністрів України, вибірковими перевірками дотримання санітарного законодавства за планами органів державної санітарно-епідеміологічної служби, а також позапланово залежно від санітарної, епідемічної ситуації та за заявами громадян. Результати перевірки оформлюються актом, форма і порядок складання якого визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд затверджено постановою КМ України №1109 від 22.06.1999 року (далі Положення №1109). Це Положення відповідно до його п.1 визначає мету, основні завдання та порядок здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду в Україні.

Згідно ст.41 Закону України №4004-XII до повноважень посадових осіб, які здійснюють державний санітарно - епідеміологічний нагляд відносяться зокрема: - визначення факторів, що можуть шкідливо впливати на здоров'я населення, ступеня створюваного ними ризику для здоров'я населення регіону, території, об'єкта, окремих професійних груп тощо; - застосовування передбачених цим Законом заходів для припинення порушення санітарного законодавства.

Статтею 42 Закону серед заходів щодо припинення порушення санітарного законодавства зазначений захід у вигляді тимчасової заборони виробництва, заборона використання та реалізації хімічних речовин, технологічного устаткування, будівельних матеріалів, біологічних засобів, товарів народного споживання, джерел іонізуючих випромінювань в разі відсутності їх гігієнічної регламентації та державної реєстрації, а також якщо їх визнано шкідливими для здоров'я людей.

Пунктом 10 Положення №1109 встановлено право зазначених посадових осіб, зокрема: - вносити обов'язкові для виконання пропозиції щодо усунення виявлених порушень санітарного законодавства, здійснювати в установленому законом порядку провадження у справах про порушення санітарного законодавства; - у порядку у порядку, встановленому головним державним санітарним лікарем України: а) складати акти і протоколи про порушення санітарного законодавства; б) видавати приписи, постанови, а також вносити пропозиції власникам підприємств, установ і організацій або уповноваженим ними особам, зокрема про обмеження діяльності об'єкта нагляду у разі виявлення порушення санітарного законодавства, що безпосередньо не впливає негативно на стан здоров'я людей, але може зумовлювати такий вплив; в) видавати постанови, у тому числі про тимчасову заборону виробництва, заборону використання та реалізації хімічних речовин, продуктів харчування, технологічного устаткування, будівельних матеріалів, біологічних засобів, товарів широкого вжитку, джерел іонізуючого випромінювання у тому разі, коли не здійснено їх гігієнічну регламентацію та державну реєстрацію, а також коли їх визнано шкідливими для здоров'я людей.

Аналіз вищезазначених норм законодавства свідчить про те, що для звернення до суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення виробництва, заборону використання та реалізації хімічних речовин, продуктів харчування, технологічного устаткування, будівельних матеріалів, біологічних засобів, товарів широкого вжитку, джерел іонізуючого випромінювання до повного усунення порушень санітарного законодавства обов'язковою умовою є те, що ці дії мають місце без здійснення їх гігієнічної регламентації та державної реєстрації, а також коли їх визнано шкідливими для здоров'я людей.

У разі встановлення інших порушень приймаються приписи, постанови, які можуть бути оскаржені до суду в установлений законом строк.

Таким чином, якщо під час перевірки встановлено недотримання суб'єктом, якій перевіряється, вимог санітарного законодавства та таки порушення визнано шкідливими для здоров'я людей, орган державного нагляду (контролю) зобов'язаний звернуться до суду з позовом щодо зупинення діяльності такого об'єкту, в інших випадках законодавством передбачений перелік розпорядчих документів, які приймаються таким органом державного нагляду (контролю) щодо усунення встановлених порушень.

Судом встановлено, що під час перевірки 09.10.2014 року було встановлено відсутність на радіотехнічному об'єкті за місцем розташування базової станції мобільного зв'язку за адресою: АДРЕСА_1, Кіровоградська область, дозволу на проведення будь-яких діагностичних, експериментальних, випробувальних, вимірювальних робіт на підприємствах, в установах, організаціях, діяльність яких пов'язана з використанням джерел неіонізуючого випромінювання, якій повинен бути у суб'єкта відповідно до п.53 Закону України №3392-VІ, проте позивач не навів доводів що відсутність вказаного дозволу є підставою для застосування такого заходу реагування як зупинення надання послуг.

Крім того, акт перевірки від 09.10.2014 року, а також зміст позовних вимог, викладений позивачем в позові, не містить жодних належних доказів та обґрунтувань для застосування такого заходу реагування як повне зупинення надання послуг, а саме не містить належних доказів наявності при використання джерел іонізуючого випромінювання на базовій станції мобільного зв'язку за адресою: АДРЕСА_1, Кіровоградська область, шкідливого впливу для здоров'я людей.

Більш того, в акті перевірки від 09.10.2015 року зазначено, що базова станція мобільного зв'язку за адресою: АДРЕСА_1, Кіровоградська область, має санітарний паспорт джерел випромінювання електромагнітної енергії.

Зазначений паспорт погоджений Головним державним лікарем Кіровоградської області 15.05.2012 року (а.с.56-60).

Зазначений санітарний паспорт є дозволом на роботу РТО.

Згідно з п.1.6.1 Державних санітарних норм і правил захисту населення від спливу електромагнітних випромінювань, затверджених наказом МОЗ України №239 від 01.08.1996 року, контроль за дотриманням гранично допустимих рівнів ЕМП здійснюється спеціалістами установ санітарно-епідеміологічної служби МОЗ України на стадії проектування, реконструкції і експлуатації РТО.

Пунктом 1.6.2 встановлено, що державний облік і реєстрацію РТО, які є джерелами електромагнітних випромінювань, здійснюють санітарно-епідеміологічні станції. Обліку і реєстрації підлягають всі РТО, які випромінюють електромагнітну енергію в навколишнє середовище.

Відповідно до п.1.6.7 вимірювання рівнів ЕМП повинні проводитись:

- при прийманні в експлуатацію нових або реконструйованих РТО, власниками цих об'єктів за участю представників органів і установ санітарно-епідеміологічної служби;

- при прийманні в експлуатацію громадських будинків, розташованих на території, яка прилягає до РТО, представниками органів і установ санітарно-епідеміологічної служби за участю представників власника РТО;

- в порядку поточного санітарного нагляду вимірювання проводять представники органів і установ санітарно-епідеміологічної служби за участю представників власника РТО.

Пунктом 1.6.8 встановлено, що кожен РТО, який випромінює в навколишнє середовище електромагнітну енергію, повинен мати санітарний паспорт. Зазначеним пунктом визначені дані, які повинен мати санітарний паспорт, у тому числі матеріали розрахунків розподілу рівнів ЕМП на території, яка прилягає до РТО; результати вимірювань рівнів ЕМП із зазначенням використаних вимірювальних приладів (тип, номер приладу, дата держперевірки); висновки спеціаліста санітарно-епідеміологічної служби за результатами обстеження об'єкта;

У паспорті РТО базової станції мобільного зв'язку БС 12044 стандарту CDMA - 800 ТОВ «Інтертелеком», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, Кіровоградська область зазначений висновок, що вказана станція як джерело електромагнітного випромінювання, відповідає вимогам ДСН 239-96, і її розміщення та експлуатація заперечень не викликають.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позивач не довів наявності встановлених законодавством підстав для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді повного зупинення надання послуг фіксованого та мобільного телефонного зв'язку базовою станцією мобільного зв'язку БС 12044 стандарту CDMA - 800 ТОВ „Інтертелеком", яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, Кіровоградська область, до усунення порушень санітарного законодавства.

При цьому суд вважає також обґрунтованими доводи відповідача щодо здійснення перевірки в порушення ст.31 Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік" , якою встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державній фіскальній служби) здійснюються протягом серпня-грудня 2014 року виключно з дозволу КМ України або за заявкою суб'єкта господарювання.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2014 року, залишеною без змін ухвалою суду апеляційної інстанції від 28.04.2015 року, відмовлено у задоволенні позову ТОВ „Інтертелеком" до Головного управління Державної санітарної епідеміологічної служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу № 108 від 30.09.2014 року «Про здійснення позапланового заходу», виходячи з того, що позовні вимоги підконтрольного суб'єкта, спрямовані на оскарження наказу про призначення перевірки, в тому числі дій контролюючих органів щодо призначення та проведення перевірок може бути задоволений лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. Оскільки перевірка вже відбулася, у задоволенні позову суд відмовив, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними. Після проведення перевірки права ТОВ порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки (а.с.82-83).

Оцінивши наслідки проведеної перевірки та її висновки викладені в акті перевірки суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про застосування заходів реагування, та вважає, що сама перевірка проведена в порушення вимог вищевказаної ст.31 Закону України, якою щодо здійснення перевірок контролюючими органами на період серпня-грудня 2014 року визначено можливість їх проведення: - за заявкою суб'єкта господарювання; за наявністю всіх інших підстав лише з дозволу КМ України.

Суд вважає неспроможним твердження позивача у наданих додаткових поясненнях (а.с.87), що форма дозволу не розроблена, а доручення з Урядової гарячої лінії є тим самим дозволом КМУ на здійснення перевірки. При цьому суд виходить з наступного.

У зв'язку із запровадженням статтею 31 Закону обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №408 від 13.08.2014 року (далі Постанова КМУ №408), пунктом 1 якої встановив, що надання дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців державними інспекціями та іншими контролюючими органами за переліком згідно з додатком (за винятком перевірок стану підготовки до роботи енергетичних об'єктів суб'єктів електроенергетики та суб'єктів відносин у сфері теплопостачання) здійснюється шляхом прийняття відповідного розпорядження.

Згідно п.2 постанови надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Додаток до вказаної постанови містить Перелік державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким надаватиметься дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців, серед яких наявна Держсанепідемслужба.

Таким чином, дозвіл повинен був бути оформлений у вигляді розпорядження КМУ, яке відсутнє у позивача.

Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України № 877-V підставою для здійснення позапланового заходу є обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Пунктом 3.3 Наказу МОЗ України №287 від 10.04.2013 року, яким затверджені форми атів, составляемых по результатам проверок субъектов хозяйствования в части соблюдения требований санитарного законодательства, вказано органам державного нагляду про здійснення під час позапланових заходів державного нагляду (контролю) перевірку виключно тих питань, що є підставою для здійснення такої позапланової перевірки та які зазначені у відповідному наказі про проведення позапланової перевірки.

Дослідивши документи, які позивачем зазначені у якості підстави для проведення позапланового заходу - лист Державної СЕС України №04.01-20-972/Ко-КО-2491295 від 23.09.2014 року, яким Державна СЕС України надіслала на розгляд ГУ ДСЕС звернення гр. ОСОБА_1, що надійшло на Урядову гарячу лінію, дані звернення заявника ОСОБА_1 на Урядову гарячу лінію, наказ виданий позивачем на їх підставі, суд також дійшов до висновку про безпідставність проведення позапланового заходу вимог санітарного законодавства ТОВ „Інтертелеком" за місцем розташування базової станції мобільного зв'язку за адресою: АДРЕСА_1, Кіровоградська область - за заявою фізичної особи у зв'язку з відсутністю згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення, оскільки супровідним листом направлено для розгляду звернення ОСОБА_1, за результатами якого необхідно повідомити її (а.с.5).

У даних звернення заявника ОСОБА_1 на Урядову гарячу лінію зазначено адреса заявниці АДРЕСА_2 (а АДРЕСА_1 ) та скаржилась вона на те, що на будинку за місцем проживання встановлені ретранслятори мобільного зв'язку та просила роз'яснення чи мають вплив на здоров'я встановлені ретранслятори (а.с.6).

Таким чином, згідно зазначених даних заявниця лише просила роз'яснення, а також зазначена нею адреса, ніж та яка була перевірена позивачем.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Проте подання позивачем даного позову цим приписам не відповідає.

З урахуванням викладеного суд вважає, що підстави для задоволення позову ГУ ДСЕС до ТОВ „Інтертелеком" про застосування заходів реагування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Головного управління Держсанепідемслужби у Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтертелеком" про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення надання послуг фіксованого та мобільного телефонного зв'язку базовою станцією мобільного зв'язку БС 12044 стандарту CDMA - 800 ТОВ Інтертелеком, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, Кіровоградська область, до усунення порушень санітарного законодавства.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Катаєва Е.В.

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Головного управління Держсанепідемслужби у Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтертелеком" про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення надання послуг фіксованого та мобільного телефонного зв'язку базовою станцією мобільного зв'язку БС 12044 стандарту CDMA - 800 ТОВ Інтертелеком, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, Кіровоградська область, до усунення порушень санітарного законодавства.

10 червня 2015 року.