Справа № 20738/10
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2011 р.справа № 2а-1277/10/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Мірошниченка М.В. Юхименка О.В.

при секретарі судового засідання: Тепловій Г.Є.

представники позивача та відповідача в судове засідання не зявились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя, на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.04.2010р. у справі № 2а-1277/10/0870 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Роджерс до відповідача Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання нечинним та скасування рішення про застосування штрафних ( фінансових) санкцій від 27 листопада 2009 року за № НОМЕР_1,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2010 року позивач звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати нечинним та скасувати рішення ДПІ у Комунарському районі про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 27 листопада 2009 року. на суму 5 439,08 грн. (відповідно до уточнених позовних вимог а.с. 20).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2010 року адміністративний позов задоволено: визнано частково протиправним та скасовано рішення ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27.11.2009р. № НОМЕР_1 на суму 5 439, 08 грн. щодо порушення п.12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що ТОВ Роджерс мало в наявності всі необхідні первинні документи на товар, а саме: податкові накладні, сертифікати якості, копії свідоцтв про реєстрацію лікарняних засобів, тощо, які зберігаються в централізованій бухгалтерії підприємства на протязі законодавчо встановленого строку. На підставі цих первинних документів здійснювалось оприбуткування товару на складі підприємства з відображенням цієї операції в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємоповязаних рахунках бухгалтерського обліку, та податковому обліку. Матеріалами справи не виявлено порушення позивачем встановленого порядку обліку товарів за місцем реалізації та зберігання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя подана апеляційна скарга, в якій просили скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.04.2010 року та прийняти нове рішення, котрим у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказали на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права та неправильною правовою оцінкою обставинам справи, що призвело до невірного розгляду справи. Зазначали зокрема, що в ході перевірки встановлено проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів та обліку їх кількості. Вибуття товарних запасів за визначений період встановити неможливо, тому що не запрограмовані найменування товарів, їх ціни. При ознайомленні з актом перевірки фінансовий директор ОСОБА_1 не надав будь-якого документального підтвердження обліку товарів 22-х найменувань, зазначених у відомості про результати перевірки щодо повноти їх оприбуткування, реалізації та їх фактичних залишків.

Від ТОВ Роджерс письмових заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

В судове засідання 19.05.2011р. представники позивача та відповідача не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином (про що свідчать повідомлення наявні в матеріалах справи), в силу ст. 196 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про час та місце слухання справи не перешкоджає судовому розгляду. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку, передбаченому ст. 41 КАС України.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та обставини справи, перевіривши їх доказами колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як випливає з матеріалів справи, що 20 листопада 2009 року уповноваженими фахівцями контролюючого органу була проведена перевірка господарської одиниці аптечного пункту, що належить ТОВ Роджерс та розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10, з питання дотримання субєктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій. За результатами перевірки складений акт від 20.11.2009р.

В ході перевірки контролюючим органом було виявлено ряд порушень, серед яких порушення порядку ведення обліку товару за місцем реалізації на суму 2719,54 грн., чим порушено п.12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг .

На підставі акту перевірки відповідачем було прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 27.11.2009р. на суму 5524,08 грн., на підставі пункту 11 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та згідно з Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 06.07.1995 року № 265/95-ВР ст.17 п.6, ст. 21 із змінами та доповненнями.

Позивач не погодився із застосуванням до нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 5 439,08 грн., посилаючись на те, що ним належним чином оформлюється та ведеться облік всіх наявних товарів; продаж здійснюється лише тих товарів, які відображені в такому обліку; у позивача наявні всі первинні документи, що фіксують факти здійснення господарських операцій. У звязку з цим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності з п.12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг);

Частиною 1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як вбачається з оскаржуваного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, його прийнято на підставі ст.21 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг .

Відповідно до ст.21 цього Закону, до субєктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, визначальною підставою для застосування фінансових санкцій, згідно ст.21 названого Закону, є встановлення контролюючим органом необлікованого товару.

Згідно з актом перевірки від 20.11.2009р. перевіряючими особами встановлено порушення ведення обліку товару за місцем реалізації на суму 2 719, 54 грн. і саме з цієї величини розраховані фінансові санкції.

Між тим, акт перевірки не містить в собі відомостей про встановлення посадовими особами ДПІ необлікованого товару, що є підставою для визначення фінансових санкцій у порядку, передбаченому ст.21 Закону.

Отже, враховуючи акт перевірки, який став підставою для прийняття спірного рішення, відповідачем розраховані фінансові санкції не з урахуванням вартості необлікованих товарів, що суперечить вимогам ст.21 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Як зазначено в акті перевірки, ДПІ встановлено порушення ведення обліку товару за місцем реалізації на суму 2 719, 54 грн. однак, в чому полягає це порушення, в акті перевірки не зазначено.

Між тим, встановлені обставини справи, на які послався суд першої інстанції, свідчать про те, що позивач має усі необхідні первинні документи (зокрема, податкові накладні, сертифікати якості, свідоцтва про реєстрацію лікарських засобів, тощо, які зберігаються в централізованій бухгалтерії підприємства на протязі законодавчо встановленого строку) на товар, який зазначений у відомості до акту перевірки (а.с. 5-7). Ці первинні документи відповідають вимогам ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні і свідчать про безпідставність висновків ДПІ про порушення позивачем ведення обліку товарних запасів.

У відповідності зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч вимогам ст.71 КАС України, відповідачем не доведено факту порушення позивачем порядку ведення обліку товарів за місцем реалізації, а отже, не доведено правомірності застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, визнавши частково протиправним та скасувавши рішення відповідача про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 27.11.2009р. на суму 5 439,08 грн.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, зроблених в оскаржуваній постанові.

Фактичні обставини справи досліджені судом першої інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів. Порушення або неправильного застосування норм матеріального і процесуального права не вбачається, підстави для скасування або зміни постанови Запорізького окружного адміністративного суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя, м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.04.2010р. у справі № 2а-1277/10/0870 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання до адміністративного суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 14.06.2011р.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: М.В. Мірошниченко

Суддя: О.В. Юхименко