Справа № 9101/93362/2011
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2011 р. справа № 2а-1330/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Католікяна М.О. Юхименка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2011 р. у справі № 2а-1330/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про перерахунок та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ :

В березні 2011 року позивач звернувся з позовом до Заводського районного суду м. Запоріжжя, в якому просив: визнати дії відповідача при проведенні перерахунку пенсії неправомірними; зобовязати відповідача провести повторний перерахунок та призначення пенсії по стажу та заробітній платі, застосувавши показник середньої заробітної плати працівників у середньому одну застраховану особу в цілому по Україні за 2008 рік починаючи з 01.04.2009 року.

В обґрунтування позовних вимог вказав на те, що відповідно до ст. 42 Закону України від 9.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" має право на перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії. Вважає, що при перерахунку пенсії береться заробітна плата відповідно до абз.1 ч.1 ст. 40, то відповідно, має застосовуватися й той показник заробітної плати, яка береться при призначенні пенсії із заробітку за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2011 р. позов задоволено частково, а саме визнано протиправними дії відповідача щодо застосування показника заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу по Україні з якої виплачено страхові внески за 2007 рік; зобовязано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу починаючи з 16.09.2010 року з урахуванням показника заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу по Україні з якої виплачено страхові внески за 2008 рік відповідно до частини 1 підпункту 3 пункту 11 Постанови КМУ №530 від 28.05.2008 р. "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян". В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач, перебуває на обліку в УПФУ, де отримує державну пенсію. По спливу двох років з дати останнього перерахунку, позивач, який працював в цей час, звернувся до УПФУ з проханням провести перерахунок його пенсії у відповідності до положень ч. 4 ст. 42 Закону України від 9.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV).

Відповідачем здійснено перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та наполягає на перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, за календарний рік, що передує року зверненню за перерахунком пенсії.

Частиною другою статті 40 Закону України № 1058-IV встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Перерахунок пенсій у звязку зі збільшенням, зокрема страхового стажу, встановлено частиною четвертою статті 42 зазначеного Закону.

Частиною третьою статті 42 зазначеного Закону у редакції Закону України № 1058-IV визначено, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 статті 40 Закону України № 1058-IV передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Аналіз частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV свідчить, що при перерахунку пенсії застосовується заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку він отримував до призначення пенсії, або яку він отримував за період роботи, який є періодом страхового стажу.

Тобто працюючий пенсіонер має право на перерахунок пенсії в будь-який час після її призначення, однак не раніш як через два роки після здійснення попереднього. При цьому під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії, тобто це середня заробітна плата працівників, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (абзац четвертий частини другої статті 40 Закону № 1058-IV).

Проте, постановою Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадянвід 28 травня 2008 року № 530 встановлено порядок перерахунку пенсій особам, які після її призначення продовжували працювати, відмінний від того порядку, який визначений частиною четвертою статті 42 Закону № 1058-IV у редакції Закону від 9 липня 2003 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України Про пенсійне забезпеченнявід 5 листопада 1991 року N 1788-XII та Закон України Про загальнообовязкове пенсійне страхуваннявід 9 липня 2003 року № 1058.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, під час розгляду та вирішення справ зазначеної категорії застосуванню підлягає Закон № 1058-IV, а саме нормативні положення статті 42 цього Закону. Зі змісту цих положень випливає, що під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії.

При цьому слід зауважити, що ототожнювати визначення як середня заробітна плата працівниківта показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, не можливо, оскільки ці поняття є різними правовими категоріями, основу яких становлять різні економічні критерії.

У звязку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку, що середня заробітна плата працівників за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV і є величиною постійною незмінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Таким чином, правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати відсутні. Останній із наведених показників застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції припустився порушень вимог норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. 207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2011 р. у справі № 2а-1330/10 скасувати та постановити нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: М.О. Католікян

Суддя: О.В. Юхименко