Справа № 9101/32293/2011
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2011 р.справа № 2а-1867/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Мірошниченка М.В. Юхименка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо нарахування підвищення до пенсії у меншому розмірі, ніж це передбачено ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити різницю у період з 01.012006 року по 31.08.2010 року.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2010 року позовні вимоги задоволені. Визнано протиправними дії відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 07.04.2010 року по 10.12.2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням проведених виплат.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та відмовити в задоволені позовних вимог посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні і має право відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

У 2008 році дія ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни відновлена рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року та в подальшому не призупинялася, а застосування відповідачем положень постанови КМ України № 530 від 28.05.2008 року щодо визначення розміру підвищення пенсії є безпідставним, оскільки розмір підвищення пенсії визначений Законом України Про соціальний захист дітей війни, який має вищу юридичну силу, ніж постанова КМ України.

При цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що розмір мінімальної пенсії за віком необхідно обраховувати відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, ухвала оскарженню не підлягає .

Головуючий суддя: М.А. Руденко

судді: М.В. Мірошниченко

ОСОБА_2