Справа № 2-а-75/11
Суддя: Лєдньов Д. М.
Дата ухвалення: 2011-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-75/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2011 року смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області

в складі судді: головуючого - судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Гельвейчук І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Лугини справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання рішення комісії Лугинської РДА неправомірними, зобов»язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 16.06.2009 року померла його мати - ОСОБА_2, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами. Оскільки с. Запілля, де розташований будинок, за переліком населених пунктів Житомирської та Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України № 17 від 12.01.1993 року, відноситься до зони посиленого гарантованого добровільного відселення, 25.11.2010 року позивач, як спадкоємець ОСОБА_2, на підставіп. 6 ст. 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" звернувся із заявою до Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області про постановку його на чергу за отриманням компенсації за втрачене нерухоме майно.

Рішення комісії Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області по реалізації Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 5 від 30.11.2010 року позивачу відмовлено у постановці на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене нерухоме майно. При прийнятті рішення комісія керувалась Постановою КМУ № 1243 від 18.11.2009 року "Про Затвердження Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території".

Застосування саме цього нормативного акту позивач вважає неправомірним, оскільки він не узгоджується із п. 6 ст. 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яким і передбачена виплата компенсації даного виду.

Вказуючи на те, що нормативно - правовий акт поминен підлягати оцінці на відповідність як Коституції, так і законів України, просить визнати неправомірним рішення комісії Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області № 5 від 30.11.2010 року, зобов′язати Лугинську районну державну адміністрацію Житомирської області прийняти документи та поставити на чергу в управлінні праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області для отримання грошової компенсації за втрачене нерухоме майно.

В судовому засіданні предстравник позивача позов підтримав в повному обсязі з викладених в позовній заяві підстав.

Представник відповідача позо не визнав, зазначив, що Постановою КМУ № 1243 від 18.11.2009 року виплата компенсацій спадкоємця не передбачена.

Представник третьої особи - управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області в судове засідання не з"явився, надав заперечення, в якихв задоволенні позову просить відмовити, справу розглянути у відсутності представника.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив

16.06.2009 року померла ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями № 24 по вул. Яблуневій в с. Запілля Лугинського району Житомирської області.

Вказане майно тримане позивачем ОСОБА_1 у спадщину на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.05.2010 року.

25.11.2010 року позивач звернувся до Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області із заявою, в якій просив поставити його як особу, що одержала у спадщину нерухоме майно на території радіоактивного забруднення, у чергу для отримання компенсації за втрачене нерухоме майно.

Рішенням комісі Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області по реалізації Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 5 від 30.11.2010 року ОСОБА_1 відмовлено у постановці на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене нерухоме майно. Рішення прийняте на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 18.11.2009 року "Про затвердження порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або, самостійного переселення з радіоактивнозабрудненої території", положення якого не передбачають виплату компенсації спадкоємцям.

Із вказаним рішенням суд погоджеється з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. ОСОБА_2 померла 16.06.2009 року, тобто на момент дії Постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 року "Про затвердження Положення про порядок виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактисно забруднених територій".

Одночасно, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно застосоване законодавство, що набуло чинності саме на момент звернення позивача з відповідною заявою - 25.11.2010 року. Передбачене ст. ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право особи на отримання компенсації за нерухоме майно, яке вона отримала у спадок, не можна вважати безпосереднім спадковим правом, тобто обсягом тих прав та обов"язків, що належали спадкодавцю на момент смерті (майно, майнові права) та перейшли від нього до спадкоємця після смерті. обумовлене право є таким, що лише пов"язане із отриманням майна у спадщину, а тому реалізація послідуючих майнових праввимагає застосування чинних на момент вчинення певної дії нормативних положень.

Суд вважає, що будь - який закон, зокрема ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", може забезпечувати охоронювані, регулятивні та інші функції лише за умови забезпеченості їх повного виконання всіма суб"єктами правовідносин. Вказане забезпечується не тільки приписами самого Закону, а й іншими законами або підзаконними нормативними актами, що, за умови одночасно застосування, здійснюють реалізацію його положень. У відповідності до ст. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.11.2009 року "Про затвердження Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі віднесення або самостійного переселення з радіоактивного забрудненої території" спадкоємці громадян, які постаждали снаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право на грошову компенсацію за втрачене спадкоємцем нерухоме майно, якщо така компенсація була нарахована, але не отримана переселенцем, відповідно до норм Цивільного кодексу України. Отже, прийняття заяв від спадкоємців на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно, за умови попередньо не визначеної такої компенсації, інших документів від таких осіб, не передбачено, порядок їх розгляду та подальше спрямування не визначено. Таким чином, положення п. 6 ст. 35 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", згідно якої "компенсація громадянам за втрачене у зв"язку евакуацією, віднесенням або самостійним переселенням включає: грошову компенсацію у повному розмірі за цінами, встановленими на момент зверненнящодо неї, громадянам, які не проживали на територіях радіоактивного забруднення, але одержали у спадщину майно...", необхідно сприймати лише одночасно із забезпечувальним його щодо застосування підзаконногонормативного акту - Постанови Кабінету Міністрів України від 18.11.2009 року. Вказане не позбавляє змісту саму норму Закону, а лише уточнює умови, за яких вона діє. Такою умовою є попереднє нарахування компенсації за нерухоме майно за спадкодавцем. Згідно ч. 2 ст. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.11.2009 року "Про затвердження Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території " дія Порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.

За таких обставин, суд вважає, що рішення комісії відповідає вимогам законодавства, прийняте в межах компенсації, з достатнім з"ясуванням необхідних відомостей.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 86, 104, 159, 162, 163, 167 КСА України, ст. 35 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. ст. 1220, 1268 ЦК України, Постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2009 року "Про затвердження Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання рішення комісії Лугинської РДА неправомірними, зобов"язання до вчинення дій.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня проголошення (отримання копії) постанови.

Суддя