Справа № 809/2143/15
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2015 р. Справа № 809/2143/15

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Мигалюк Ю.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Долинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 976,21 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Долинська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС в Івано-Франківській області звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 976,21 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення податкового обов'язку не сплатив в дохід бюджету податковий борг по єдиному податку.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про що свідчить поштове повідомлення про вручення. На адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про розгляд справи за адресою що вказана в даних ЄДРПОУ. Поштове повідомлення про вручення судової повістки повернулось на адресу суду з відміткою працівника поштового зв'язку "за зазначеною адресою не проживає".

Згідно частини 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місцезнаходження, що зазначене в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, враховуючи положення статей 33, 35 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач вважається повідомлений належним чином про порядок і строк подання заперечення проти позову та наслідки неподання такого заперечення.

За змістом ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.6 ст.128 КАС України).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, взятий на облік Долинською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС в Івано-Франківській області як платник єдиного податку (а.с.6).

Конституційний обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах встановлених законом визначений ч.1 ст. 67 Конституції України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до вимог ст.36 вказаного Кодексу податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 38 Податкового Кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлені податковим законодавством терміни.

Згідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового Кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом. Обов'язок фізичної особи - підприємця щодо сплати податків і зборів припиняється з їх сплатою.

Податковим кодексом України визначена можливість для юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців самостійно обирати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам встановлених законодавством та реєструється платником єдиного податку в порядку визначеному ПКУ.

Пунктом 291.4 ст.291 Податкового кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності поділяються на групи платників єдиного податку.

Відповідно до ПКУ ставка єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом станом на 01 січня податкового року.

В судовому засіданні встановлено, що згідно Витягу з реєстру платників єдиного податку від 12.05.2015 р. № 234, ним обрано ставку єдиного податку 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати та 2-гу групу платника єдиного податку (а.с.8).

Згідно з п.295.1 ст. 295 платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20-го числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий період (квартал, рік), але не більше як до кінця поточного звітного року.

Відповідно до п.59.1 ст. 59 ПКУ у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, податковий орган надсилає такому платнику податкову вимогу.

Відповідачу було надіслано податкову вимогу, якою повідомлено про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків і обов'язок погасити суму податкового боргу, однак останнім залишена без задоволення (а.с.7).

Податковий кодекс України визначає (пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14), що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Однак, визначений Законом обов'язок щодо сплати єдиного податку, відповідач не виконав належним чином, внаслідок чого допустив заборгованість в сумі 976,21 грн., що підтверджується довідкою про суми податкового боргу, обліковою карткою платника податку (а.с.9-10).

Податковим кодексом України ст.300 передбачено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Згідно вимог п.87.11. ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Відповідно до ст. 95 Податкового Кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває в податковій заставі.

За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) в дохід бюджету податковий борг в сумі 976,21 грн. (дев'ятсот сімдесят шість гривень 21 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Мигалюк Ю.В.