Справа № 855/6138/13-а (2а/255/295/13 )
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року м. Київ К/800/57107/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Донецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою Донецької міської ради на постанову Ворошиловського районного суду

м. Донецька від 17 вересня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_4 у Ворошиловському районному суді

м. Донецька пред'явив позов до Донецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в січні 2013 року звернувся до Донецької міської ради з клопотанням про отримання безоплатно у власність земельної ділянки. В клопотанні також просив визначити та виділити земельну ділянку не погоджуючи з ним, орієнтовною площею до 0,10 га в межах

м. Донецька, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. До клопотання надав усі необхідні додатки.

Вказував, що Донецька міська рада у встановлений законом строк не прийняла жодного рішення по суті направленого клопотання. Проте, на його адресу Управлінням земельних ресурсів Донецької міської ради був направлений лист 05 лютого 2013 року (вих. № 248исх), яким повідомлялось про невідповідність клопотання позивача вимогам законодавства та роз'яснено правильний порядок його подання.

Вважає, що така відмова у розгляді наданого ним клопотання перешкоджає йому можливість реалізувати гарантоване законом право на отримання земельної ділянки.

Просив визнати протиправними дії Донецької міської ради щодо порушення процедури розгляду клопотань про надання безоплатно у власність земельних ділянок для і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у межах норм безоплатної приватизації згідно з нормами статті 118 Земельного кодексу України та не винесення на розгляд сесії Донецької міської ради його клопотання про надання безоплатно у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); зобов'язати Донецьку міську раду винести на засідання чергової сесії відповідача та розглянути клопотання позивача про виділення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,10 га в межах м. Донецька та відшкодувати йому шкоду завдану протиправними діями відповідача у розмірі 16 000 грн.

Постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 17 вересня 2013 року, залишеною без зміни ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2013 року, позов задоволено частково.

Дії Донецької міської ради щодо порушення процедури розгляду клопотань про надання безоплатно у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у межах норм безоплатної приватизації згідно з нормами статті 118 Земельного кодексу України та не винесення на розгляд сесії Донецької міської ради клопотання ОСОБА_4 про надання безоплатно у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) визнано протиправними.

Зобов'язано Донецьку міську раду розглянути клопотання та винести його на засідання чергової сесії Донецької міської ради та розглянути клопотання ОСОБА_4 про виділення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,10 га в межах м. Донецька.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів, Донецька міська рада подала касаційну скаргу. Посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх рішення скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 18 січня 2013 року ОСОБА_4 на адресу Донецької міської ради надіслав клопотання про безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтованим розміром 0,10 га, у порядку статті 118 Земельного кодексу України. До клопотання додав роздрукування з карти України з позначкою м. Донецьк.

Листом Управління земельних ресурсів Донецької міської ради за підписом заступника начальника управління Голотвіної Т.А. від 05 лютого 2013 року

№ 248, позивачу роз'яснено порядок звернення з клопотанням в порядку статті 118 Земельного кодексу України та які документи необхідно додавати до клопотання згідно з рішенням Донецької міської ради від 10 вересня 2008 року

№ 23/7.

При цьому, клопотання ОСОБА_4 на сесії Донецької міської ради не розглядалося та рішення за результатом його розгляду не приймалося.

Частково задовольняючи позов суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідач всупереч вимогам статей 81, 118 Земельного кодексу України на сесії ради не прийняв рішення за клопотанням позивача у встановлений законом строк та не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови.

Колегія суддів вважає, що така правова позиція судів першої та апеляційної інстанцій є правильною з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суди першої та апеляційної інстанцій у відповідності із вимогами частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України повинні були перевірити чи оскаржувані дії вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, тобто з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо, та в залежності від встановленого - вирішити спір.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України (в редакції діючій на момент звернення) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із частинами шостою, сьомою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною другою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

За таких обставин, суди дійшли вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки Донецької міською радою рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмову у його наданні не приймалось.

Судові рішення є законними і обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на наявність порушень чинного законодавства, які є підставами для висновку про те, що судами неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального права і що призвело або могло призвести до ухвалення незаконних та необґрунтованих судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Донецької міської ради залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Ворошиловського районного суду м. Донецька від 17 вересня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2013 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Донецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.