Справа № 2-а-8269/11
Суддя: Воробйов А. В.
Дата ухвалення: 2011-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу: 04.10.2011
Справа № 2-а-8269/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2011 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд в особі судді Воробйов А.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2011 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначив, що з 01.01.2006 року вона має право одержувати пенсію, підвищену на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Посилаючись на те, що виплати пенсії проведені відповідачем у розмірі, меншому, ніж передбачено вище вказаним Законом, позивач просить зобовязати відповідача виплатити підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 09.12.2010 року до чинного часу та у подальшому (постійно ).

Ухвалою суду від 20.09.2011 року скорочене провадження у справі відкрито в частині позовних вимог позивача в межах шестимісячного строку звернення до суду, в іншій частині позов залишено без розгляду.

Відповідачем до суду не надано письмових заперечень на позов у встановлений судом строк.

Розгляд справи здійснювався суддею одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 4 ст. 183-2 КАС України.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню в звязку із наступним.

Встановлено, що позивач з огляду на положення ст.1 Закону №2195-IV підпадає під категорію осіб діти війни, оскільки є громадянином України та станом на 02 вересня 1945 року йому було менше 18 років.

Як вбачається з матеріалів справи позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, отримує пенсію за віком.

Згідно матеріалів справи позивачеві у 2007 році пенсія виплачувалася без відповідного підвищення, а з 01.01.2008 року виплачувалася надбавка у розмірі, що не відповідала розміру надбавки, передбаченому ст.6 Закону №2195-IV.

При вирішенні справи суд виходить з такого.

Стаття 6 Закону №2195-IV надає право дітям війни на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію ст.6 Закону №2195-IV було зупинено ст. 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік. Проте, Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 положення п.12 ст.71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рікщодо зупинення дії ст.6 Закону №2195-IV були визнані неконституційними та, відповідно, відновлено дію ст.6 Закону №2195-IV.

Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2008 ріктекст ст.6 Закону №2195-IV був викладений в наступній редакції: Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Проте, Рішенням Конституційного суду України № 10рп від 22.05.2008 року визнано неконституційними положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рікщодо викладення в новій редакції положень ст.6 №2195-IV, отже, знову відновлено дію попередньої редакції статті.

Згідно ст.95 Конституції України встановлено, що виключно Законом про Державний бюджет визначаються будь які витрати держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Зміст ст.6 Закону №2195-IV більше іншими законам не коригувався та її дія на 2009, 2010, 2011 роки законами України не була зупинена до 22.07.2011 року включно.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік від 14.06.2011 року № 3491, який набрав чинності 19.06.2011 року, у 2011 році норми і положення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. ОСОБА_2 не визнаний неконституційний на час розгляду цієї справи.

Проте, на момент набрання чинності цим Законом, Кабінетом Міністрів України ще не встановлено порядку та розміру виплат окремим категоріям громадян, хоча із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано саме Кабінету Міністрів України.

Лише постановою Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, яка набрала чинності 23.07.2011 року, встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,80 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог в разі, коли це необхідно для повного захисту прав сторін, про захист яких вони просять.

В силу ст. 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку субєкта владних повноважень.

П. 8 ч. 6 ст. 183-2 КАС України передбачено, що у постанові, прийнятій у скороченому провадженні, зазначається обов'язок відповідача виконати постанову негайно з додержанням вимог п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України.

Крім того, вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат по справі, а саме витрат на надання правової допомоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Частиною 1 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До складу останніх відносяться і витрати на правову допомогу. За загальним правилом витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги, несуть сторони. Сторона, яка не є суб'єктом владних повноважень і на користь якої ухвалено рішення, має право на компенсацію їх іншою стороною судових витрат, зокрема й витрат на правову допомогу, але в межах, встановлених законом, а до прийняття відповідного закону і набрання ним чинності - Кабінетом Міністрів України. До набрання чинності вказаним законом граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, відповідно до пункту 2 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено Постановою Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, порядок їх компенсації за рахунок держави" від 27 квітня 2006 року № 590. Відповідно до вказаної постанови КМУ розрахунок компенсації витрат на правову допомогу залежить від часу надання такої допомоги.

В той же час, матеріали справи не містять відомостей, які б свідчили про витрачений час на консультації та складання позовної заяви, що перешкоджає суду визначити розмір компенсації, яка б підлягала відшкодуванню позивачці як понесені витрати на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 183-2, 256 ч. 1 п.1 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо не призначення, не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняза період з 20 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року включно, з урахуванням сум, сплачених за вказаний період.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів.

Суддя А.В.Воробйов