Справа № 11457/10
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2010 р.справа № 2а-83/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2009 року по справі № 2а-83/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації м. Запоріжжя про стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2008 року позивачка звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської районної державної адміністрації, в якому просила зобовязати відповідача здійснити їй перерахунок допомоги по догляду за дитиною за 2009 рік, зобовязати відповідача виплатити їй допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років у розмірі, передбаченому законодавством, за відповідний рік

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя в задоволенні адміністративного позову позивачці відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини, що мають значення для справи та невідповідність висновків обставинам справи.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Сторони в судове засідання не зявились, про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. На адресу суду позивачка надала письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що позивач має дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та є особою, на яку поширюється дія статті 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ (надалі Закон № 2811-ХІІ).

Як вбачається з матеріалів справи позивачка є працюючою особою, а тому їй з грудня 2008 року була призначена та виплачувалась вказана допомога на підставі ст.. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та втратами, зумовленими народженням та похованням»(а. с. 38).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог за 2009 рік виходячи з наступного.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік»передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»та Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням «в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1451 вказано, що відповідно до ст.. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі , що дорівнює різниці між : з 01січня 2008 року 50 відсотками, з 01 січня 2009 року 75 відсотками, з 01 січня 2010 року 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 грн.

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має звернутись з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Отже необхідною умовою для звернення особи з адміністративним позовом є обовязкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у адміністративного суду не має правових підстав для задоволення позову.

Оскільки відповідач не наполягав на застосуванні річного строку, то суд першої інстанції був позбавлений можливості зобовязати відповідача нарахувати та сплатити допомогу по догляду за дитиною в період річного строку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має можливість залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, дослідив докази, дав їм належну оцінку та прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2010 року по справі № 2а-83/10 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2010 року по справі № 2а-83/10 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: С.А. Уханенко