Справа № 826/19847/14
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ключковича В.Ю., Борисюк Л.П.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Проттон" до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Проттон" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20 серпня 2014 року № , № та від 04.11.14 № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 20 серпня 2014 року № та від 04.11.2014 № .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні заявлених позивачем вимог.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу від 30.07.2014 № 1347 та на підставі п. п.78.1.8п.78.1ст.78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ «Проттон» () суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за січень, лютий, березень, травень 2014 року, за результатом якої складено акт перевірки від 08.08.2014 № 375/15-01-50/38271642 (далі - Акт перевірки).

Відповідачем за результатами перевірки встановлені порушення ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», абз. 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246), п.201.10ст.201 ПК України при реєстрації та складані податкових накладних. Зокрема, на думку податкового органу ТОВ «Проттон» порушено п.201.10 ст.201 ПК України, що призвело до завищення сум податкового кредиту з податку на додану вартість за січень 2014 року на суму 128333,33 грн., що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість за січень 2014 року на суму 57446,33 грн.; за лютий 2014 року на суму 114000,00 грн., що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість за лютий 2014 року на суму 42640,00 грн.; за березень 2014 року на суму 114380,00 грн., що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість за березень 2014 року на суму 71217,00 грн.; за травень 2014 року на суму 93000,00 грн.

На підставі складеного Акта перевірки від 08.08.2014 № 375/15-01-50/38271642 податковим органом прийняті наступні податкові повідомлення-рішення від 20.08.2014:

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 171303,33 грн., за основним платежем - 171303,33 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 42825,84 грн.;

- № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 278410,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями відповідача від 20.08.2014 № та № , позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління Міндоходів у м. Києві від 29.10.2014 № 11097/10/26-15-10-07-15 скасовано податкове повідомлення-рішення від 20.08.2014 № в частині податку на додану вартість у сумі 8747,00 грн. та в сумі 2186,75 грн. штрафних санкцій, в іншій частині залишено без змін, в той час як податкове повідомлення-рішення від 20.08.2014 № - залишено без змін, а скаргу ТОВ «Проттон» - без задоволення

У зв'язку з викладеним, ДПІ у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на виконання вимог рішення Головного управління Міндоходів у м. Києві від 29.10.2014 № 11097/10/26-15-10-07-15 було прийняте податкове повідомлення-рішення від 04.11.2014№ , яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 203195,00 грн., за основним платежем - 162556,33 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 40639,09 грн.

Як правильно установлено судом першої інстанції, в силу положень п. п.60.1.3 п.60.1 ст.60 ПК України, податкове повідомлення-рішення від 20.08.2014 № вважається відкликаним з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення від 04.11.2014 № .

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, встановлені під час перевірки порушення та прийняті на підставі висновків Акта перевірки оспорювані у справі рішення обгрунтовуються відповідачем наступними обставинами.

Відповідно до змісту Акта перевірки підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень - рішень стало включення ТОВ «Проттон» до складу податкового кредиту з ПДВ за січень, лютий, березень, травень 2014 року сум ПДВ, відображених у податкових накладних, виписаних ТОВ «Ововстар» та ПП «Агрофірма «Анастасія плюс», які не зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки податкові накладні на папері та в Єдиному реєстрі податкових накладних не є ідентичними за реквізитами.

Відповідно до Акта перевірки ТОВ «Проттон» надало до перевірки податкові накладні, виписані ТОВ «Ововстар», а саме: від 15.01.2014 № 168 (сума ПДВ - 47 500,00 грн.); від 30.01.2014 № 420 (сума ПДВ - 33333,33 грн.); від 30.01.2014 № 409 (сума ПДВ - 47500,00); від 27.02.2014 № 1027 (сума ПДВ - 23180,00); від 21.02.2014 № 926 (сума ПДВ - 43320,00); від 06.02.2014 № 569 (сума ПДВ - 14250,00); від 06.02.2014 № 530 (сума ПДВ - 33250,00); від 14.03.2014 № 1286 (сума ПДВ - 32300,00); від 19.03.2014 № 1364 (сума ПДВ - 47500,00); від 27.03.2014 № 1525 (сума ПДВ - 34580,00); від 07.05.2014 № 2357 (сума ПДВ - 47500,00);від 28.05.2014 № 2832 (сума ПДВ - 31500,00).

Зазначені податкові накладні підписані ОСОБА_3, в той час, як їх електронна форма містить підпис ОСОБА_4

Крім того, ТОВ «Проттон» надало до перевірки податкову накладну, виписану ПП «Агрофірма «Анастасія плюс», а саме: від 23.05.2014 № 173 (сума ПДВ - 14000,00) підписану ОСОБА_5, в той час як її електронна форма містить підпис ОСОБА_6

У зв'язку з цим, ДПІ у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві дійшла висновку, що вищенаведені податкові накладні складені та внесені до Єдиного реєстру податкових накладних з порушенням абз. 5 Порядку № 1246, так як підписані в паперовому вигляді особою, не уповноваженою на їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, на думку податкового органу, податкові накладні ТОВ «Ововстар», підписані ОСОБА_3, та податкові накладні ПП «Агрофірма «Анастасія плюс», підписані ОСОБА_5, не можуть бути визнані такими, що підписані особою, уповноваженою платниками податку ТОВ «Ововстар» і ПП «Агрофірма «Анастасія плюс» здійснювати постачання товарів.

В обґрунтування власної позиції щодо правомірності включення до податкового кредиту відображених у спірних податкових накладних сум ПДВ позивач посилається на наступні підтверджені матеріалами справи обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Проттон» та ПП «Агрофірма «Анастасія плюс» було укладено договір поставки товару № 121.

У межах вказаного договору позивачем від контрагента отримано податкову накладну від 23.05.2014 № 173 (сума ПДВ - 14000,00 грн.) за підписом ОСОБА_5, суму ПДВ по якій позивач включив до складу податкового кредиту за травень 2014 року.

Крім того, позивач надав суду наказ ПП «Агрофірма «Анастасія плюс» від 26.12.2013 № 78, відповідно до якого право оформлення та підпису податкових накладних надано бухгалтеру ОСОБА_5, а право оформлення, підпису, реєстрації (в тому числі за допомогою електронного цифрового підпису) та видачі податкових накладних надано головному бухгалтеру ОСОБА_6

Також, між ТОВ «Проттон» та ТОВ «Овостар» було укладено договір поставки від 22.05.2013 № ОВ-22/05/13-1.

Згідно з умовами цього договору постачальник зобов'язується передати у власність покупця харчові інгредієнти та напівфабрикати, в подальшому іменовані товар, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його загальну вартість на умовах даного договору.

В межах виконання умов вказаного договору ТОВ «Овостар» на адресу позивача видано податкові накладні від 15.01.2014 № 168 (сума ПДВ - 47 500,00 грн.); від 30.01.2014 № 420 (сума ПДВ - 33333,33 грн.); від 30.01.2014 № 409 (сума ПДВ - 47500,00); від 27.02.2014 № 1027 (сума ПДВ - 23180,00); від 21.02.2014 № 926 (сума ПДВ - 43320,00); від 06.02.2014 № 569 (сума ПДВ - 14250,00); від 06.02.2014 № 530 (сума ПДВ - 33250,00); від 14.03.2014 № 1286 (сума ПДВ - 32300,00); від 19.03.2014 № 1364 (сума ПДВ - 47500,00); від 27.03.2014 № 1525 (сума ПДВ - 34580,00); від 07.05.2014 № 2357 (сума ПДВ - 47500,00);від 28.05.2014 № 2832 (сума ПДВ - 31500,00), підписані ОСОБА_3 Суми ПДВ по вказаних податкових накладних, як вважає відповідач, ТОВ «Проттон» безпідставно включено до податкового кредиту підприємства за січень, лютий, березень і травень 2014 року.

Крім того, позивач надав суду копію наказу ТОВ «Овостар» від 14.11.2012 № 120, відповідно до якого головного бухгалтера ОСОБА_4, заступника головного бухгалтера ОСОБА_3 та комірника ОСОБА_2 визначено відповідальними за документальне оформлення господарських операцій з реалізації продукції (товарів, послуг) та уповноваженими підписувати податкові накладні щодо таких операцій.

Отже, судом першої інстанції правильно було встановлено, що уповноваженими особами на підписання податкових накладних від ТОВ «Овостар» були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (наказ від 14.11.2012 № 120), а від ПП «Агрофірма «Анастасія плюс» - ОСОБА_5 (оформлення та підпис податкових накладних) та ОСОБА_6 (оформлення, підпис, реєстрація (в тому числі за допомогою електронного цифрового підпису) та видача податкових накладних; наказ від 26.12.2013 № 78).

Крім того, із наявних матеріалів справи вбачається, що податковий орган у Витязі з Єдиного реєстру податкових накладних від 29.08.2014 № 29212720 повідомляє позивачеві, що податкові накладні, виписані уповноваженими особами ТОВ «Овостар» (ОСОБА_3.) та ПП «Агрофірма «Анастасія плюс» (ОСОБА_5). Водночас, вказаний Витяг свідчить про реєстрацію спірних податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Приймаючи рішення в частині задоволеного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач належними доказами підтвердив правомірність формування ним податкового кредиту по взаємовідносинах із ТОВ «Овостар» та ПП «Агрофірма «Анастасія плюс» на підставі спірних податкових накладних.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам цієї справи, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції та виходить з наступного.

Як вбачається зі змісту Акта перевірки та апеляційної скарги, податковий орган не ставить під сумнів реальність виконання сторонами умов договорів, укладених між позивачем і ТОВ «Овостар», ПП «Агрофірма «Анастасія плюс», в межах яких контрагентами видано спірні податкові накладні.

Відповідно до вимог частини першої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини четвертої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору

Відповідно до статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Положеннями пункту 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 1 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 01.11.2011 N 1379 (діяв з 16.12.2011 по 01.03.2014, далі - Порядок № 1379), податкову накладну заповнює особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Відповідно до п. п. 6.2 п. 6 Порядку № 1379, податкова накладна є підставою для віднесення до податкового кредиту витрат зі сплати податку на додану вартість у покупця, зареєстрованого як платник податку.

Пунктом 16 Порядку № 1379 передбачено, що усі примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати постачання товарів/послуг, та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця. Податкова накладна не підписується покупцем товарів/послуг і не скріплюється його печаткою.

Згідно з п. п. 6.3 п. 6 Порядку № 1379, не дає права покупцю на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту:

- відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- порушення порядку заповнення податкової накладної;

- податкова накладна виписана платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Аналогічні положення містяться в Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 № 10 (діяв з 01.03.2014 до 01.12.2014, далі - Порядок № 10). Крім того, п. 18 Порядку № 10 передбачено, що усі примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати постачання товарів/послуг, та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця. Податкова накладна не підписується покупцем товарів/послуг і не скріплюється його печаткою. У разі складання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі електронний цифровий підпис посадових осіб платника податку накладається у порядку, визначеному законодавством.

Водночас, пунктом 5 Порядку № 1246 установлено, що продавець складає податкову накладну та/або розрахунок коригування у форматі (відповідно до стандарту), затвердженому Державною податковою службою, з використанням спеціалізованого програмного забезпечення.

Після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб платника податку у такому порядку: першим - електронний цифровий підпис головного бухгалтера (бухгалтера) або електронний цифровий підпис керівника; другим - електронний цифровий підпис, що є аналогом відбитка печатки продавця.

За відсутності у продавця посади бухгалтера електронні цифрові підписи посадових осіб платника податку накладаються у такому порядку: першим - електронний цифровий підпис керівника; другим - електронний цифровий підпис, що є аналогом відбитка печатки продавця.

Для делегування права підпису податкової накладної та/або розрахунку коригування іншій посадовій особі, продавець отримує засоби електронного цифрового підпису в акредитованих центрах сертифікації ключів для такої особи та подає податковому органові за місцем реєстрації посилені сертифікати електронного цифрового підпису зазначеної особи. У такому разі електронні цифрові підписи посадових осіб продавця накладаються у такому порядку: першим - електронний цифровий підпис посадової особи, якій делеговано право підпису податкової накладної та/або розрахунку коригування; другим - електронний цифровий підпис, що є аналогом відбитка печатки продавця.

Як установлено в ході розгляду справи на підставі належних і допустимих доказів, виписані ТОВ «Ововстар» податкові накладні від 15.01.2014 № 168; від 30.01.2014 № 420; від 30.01.2014 № 409; від 27.02.2014 № 1027; від 21.02.2014 № 926; від 06.02.2014 № 569; від 06.02.2014 № 530; від 14.03.2014 № 1286; від 19.03.2014 № 1364; від 27.03.2014 № 1525; від 07.05.2014 № 2357;від 28.05.2014 № 2832, підписані повноважною на те особою - ОСОБА_3, а виписана ПП «Агрофірма «Анастасія плюс» податкова накладна від 23.05.2014 № 173 підписана повноважним на те ОСОБА_5 Водночас, всі зазначені податкові накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрів податкових накладних (ЄРПН).

Отже, як порядок заповнення цих податкових накладних, так і порядок їх реєстрації в ЄРПН контрагентами позивача ТОВ «Ововстар»,ПП «Агрофірма «Анастасія плюс» було дотримано.

Таким чином, аналізуючи обставини цієї справи, оцінюючи зібрані у справі докази та викладені норми права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності всіх обов'язкових підстав для включення позивачем до складу податкового кредиту з ПДВ сум вказаного податку, відображених у спірних податкових накладних, виданих контрагентами ТОВ «Овостар», ПП «Агрофірма «Анастасія плюс» у січні, лютому, березні і травні 2014 року.

Отже, судом першої інстанції обґрунтовано прийнято рішення про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 20.08.2014 № та від 04.11.2014 № .

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків В.Ю. Ключкович Л.П. Борисюк

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.