Справа № 2а-13360/11
Суддя: Гафяк В. М.
Дата ухвалення: 2011-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2011 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого - судді - Гафяк В.М.

при секретарі Шпунтовій А.С.,- ава № 2а-133

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Полтавської роти ОСОБА_2, про визнання протиправною, скасування постанови про адміністративне правопорушення та накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

21.06.2011 року звернувся до суду позивач із вищевказаним адміністративним позовом.

В позові вказував, що 16.06.2011 року відповідачем по справі інспектор ДПС взводу ДПС Полтавської роти ОСОБА_2 відносно нього була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст 122 КпАП України та складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 12.6 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено, що він керуючи автомобілем НОМЕР_1 на а/д Київ-Харків перевищив швидкість на 24 км/г, рухався в населеному пункті зі швидкістю 114 км/год.

При цьому позивач в позові зазначає, що він дійсно 16.06.2011 року рухався у своєму автомобілі на а/д Київ-Харків зі швидкістю 90 км/год та правил дорожнього руху не порушував.

Не зважаючи на його заперечення старшого інспектора ДПС Полтавської роти ДПС ОСОБА_2 16.06.2011 року відносно ОСОБА_1А склав протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення ВІ № 247127 від 16.06.2011 року, за ст. 122 ч. 1 КпАП України, якою наклав адмінстягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., копії даних документів він отримав.

Вважає такі дії інспектора незаконними, постанову такою, що не відображає дійсних обставин справи, складеною за відсутністю належних доказів та такою, що підлягає скасуванню.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив суд скасувати постанову ВІ № 247127 від 16.06.2011 року відносно нього складену за ст. 122 ч. 1 КпАП України, згідно якої на нього накладено штраф в розмірі 255,00 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві, підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач інспектор ДПС Полтавської роти ДПС ВДАІ ОСОБА_2І, в судове засідання не з»явився. Надав суду письмові заперечення проти позову та відеозапис, на якому зафіксовано скоєне позивачем правопорушення. При цьому пояснив, що позивач не виконав вимоги п. 12.6 ПДР.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, відеозапис, оцінивши наявні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом достовірно встановлено, що 16.06.2011 року позивач ОСОБА_1А отримав копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КпАП України та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

В постанові зазначено, що він 16.06.2011 року о 06 год. 37 хв керуючи автомобілем НОМЕР_1, чим порушив п. 12.6 ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 ч. 1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні відповідачем надано відеозапис, на якому зафіксовано скоєне позивачем правопорушення. Суд оглянувши в судовому засіданні відеозапис, з якого вбачається, що позивачем було допущено порушення п. 12.6 «Правил дорожнього руху України».

За таких обставин наданий суду вище зазначений доказ відповідно до ст. 251 КпАП України є достатнім доказом вчинення правопорушення водієм ОСОБА_1 зазначеним у постанові в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги, а обовязок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. У випадку коли особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозиції суду для підтвердження обставин на які вона посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо і порушень цих принципів відповідачем не встановлено.

За зазначених обставин справи постанова про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою.

Враховуючи вище викладене суд вважає, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6,17, 70, 71, 100, 158-163, 167 КАС України та на підставі ст.ст.280, 283, 284, 289 КпАП України, Правил дорожнього руху, Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В позові позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Полтавської роти ОСОБА_2, про визнання протиправною, скасування постанови про адміністративне правопорушення ВІ №247127 від 16.06.2011 року та накладення штрафу відмовити.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: