Справа № 816/895/15-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 р.Справа № 816/895/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ПП "Полтава-Консалтинг" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2015р. по справі № 816/895/15-а

за позовом ПП "Полтава-Консалтинг"

до Карлівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "Полтава - Консалтинг" звернулось до суду з позовом до Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.10.2014 №, яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання за платежем: "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, 21081000" в розмірі 37 202 грн 23 коп.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2015р. у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Полтава - Консалтинг" до Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено. Стягнуто з Приватного підприємства "Полтава - Консалтинг" судовий збір в розмірі 1644,30 грн. на розрахунковий рахунок 4002, код класифікації доходів бюджету 22030001, одержувач коштів - УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області, , банк одержувача - ГУДКСУ у Полтавської області, код МФО банку 831019.

ПП "Полтава - Консалтинг", не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції неповністю з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, невірно застосовані норми матеріального права. Зазначає , що норми ст. 1 та ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» стосуються лише виручки резидентів у іноземній валюті та відповідальності резидентів за порушення строків зарахування валютної виручки. Вважає, що вказаний Закон стосується саме виручки, тобто отриманих грошей у іноземній валюті, які своєчасно зараховані на їх валютний рахунок, але цих грошей позивач так і не отримав, тому їх не можна вважати виручкою, оскільки їх не було перераховано (сплачено чи зараховано) позивачу, тому інспектором свідомо було здійснено підміну понять і неправомірно застосовано до підприємства позивача санкції за порушення закону, яке вони не допускали. Суд повинен був встановити факт відсутності вини підприємства у цій ситуації. Вказує на те ,що оскаржуване рішення не містить посилань на ст.4 ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Також вважає , що в даному випадку слід застосувати вимоги Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», яким передбачено , що у випадку порушення вимог цього закону, зокрема і щодо термінів розрахунків у сфері ЗЕД, передбачено різні форми відповідальності як резидентів так і не резидентів. Причому відповідальність за законом мусить нести саме винна сторона. Так, до нерезидентів можуть бути застосовані санкції, передбачені законом, у випадку порушення ними вимог цього закону, тому в даному випадку, така відповідальність повинна бути застосована саме до контрагента позивача - польської фірми «Сол-Тех Експорт Імпорт». Враховуючи наведене просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2012р. , прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача , дослідивши матеріали справи й їх сукупності, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що ПП "Полтава - Консалтинг" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, .

Фахівцем Карлівської ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питання дотримання позивачем вимог валютного законодавства за період з 01.09.2012 по 05.09.2014р. , за результатами якої складено акт від 19.09.2014 №91/22/32886226.

Перевіркою встановлено порушення ПП "Полтава - Консалтинг" вимог статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" щодо несвоєчасного надходження валютної виручки по експорту в розмірі 14 789 польських злотих на підставі зовнішньоекономічного контракту від 22.06.2010 №22-06/10, укладеного з підприємством "Sol-Tech Export Import".

На підставі висновків акта перевірки Карлівською ОДПІ 03.10.2014 р. прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, 21081000 в розмірі 37 202, 23 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог , суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи оскаржене податкове повідомлення-рішення Карлівська ОДПІ діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо, а позовні вимоги ПП "Полтава - Консалтинг" не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та повністю спростовані в ході розгляду справи судом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позову, виходячи з наступних підстав.

Згідно положень ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" встановлено, зокрема, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Постановою Національного банку України від 12.05.2014 року №270 "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів передбачені в ст.1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" повинні здійснюватись у строк що не перевищує 90 календарних дні.

З матеріалів справи вбачається , що ПП "Полтава - Консалтинг" (продавець) 22.06.2010 укладено контракт №22-06/10 з підприємством "Sol-Tech Export Import" (Республіка Польща) (покупець), за умовами якого продавець зобов'язувався передати у власність покупця брикети пресовані із біомаси рослинного походження (лушпиння соняшника), а покупець - прийняти і оплатити товар у відповідності до вимог даного контракту.

За змістом пункту 3.2. контракту від 22.06.2010 №22-06/10 оплата за товар проводиться шляхом безготівкового розрахунку на розрахунковий рахунок продавця протягом трьох днів з моменту поставки.

19.07.2013р. на підставі вантажної митної декларації №205060000/2013/018346 ПП "Полтава - Консалтинг" поставлено підприємству "Sol-Tech Export Import" (Республіка Польща) паливні брикети з лушпиння соняшнику кількістю 21 900 кг, вартістю 5037 польських злотих (12 406 грн. 07 коп.) .

22.07.2013р. позивачем поставлено підприємству "Sol-Tech Export Import" (Республіка Польща) паливні брикети з лушпиння соняшнику кількістю 21 200 кг, вартістю 4876 польських злотих (12 043 грн. 28 коп.), що підтверджено вантажною митною декларацією №205060000/2013/018503 .

23.07.2013р. ПП "Полтава - Консалтинг" поставлено підприємству "Sol-Tech Export Import" (Республіка Польща) паливні брикети з лушпиння соняшнику кількістю 21 200 кг, вартістю 4876 польських злотих (12 166 грн. 68 коп.), на підтвердження чого до матеріалів справи залучено вантажну митну декларацію №205060000/2013/018582.

Розрахунки за товар, поставлений на підставі вантажної митної декларації від 19.07.2013 №205060000/2013/018346, мали бути проведені в строк до 17.10.2013 включно, від 22.07.2013 №205060000/2013/018503 - до 20.10.2013 включно, від 23.07.2013 №205060000/2013/018582 - до 21.10.2013 включно.

Однак, станом на 05.09.2014 розрахунки між позивачем та підприємством "Sol-Tech Export Import" (Республіка Польща) за вищевказану партію товарів не проведено,

Як встановлено під час проведеної перевірки, у встановлений строк грошові кошти по вищезазначеному зовнішньоекономічному контракту на розрахунковий рахунок позивача не надійшли, за даними бухгалтерського обліку ПП "Полтава - Консалтинг" по рахунку №362 "Розрахунки з іноземними покупцями" рахувалась дебіторська заборгованість в розмірі 14 789 польських злотих. Доказів повернення товару позивачем не надано.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" встановлено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Позивачем не надано доказів звернення до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку за отриманням відповідного висновку.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами внесеними Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 р. N 1669-VII) визначено, порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Частиною другою статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" визначено, що у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недоотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1, 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується. У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1, 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Частиною 5 статті 4 Закону передбачено, що державні податкові інспекції вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати пеню, передбачену цією статтею.

Статтею 6 Закону встановлено, що строки, зазначені в статтях 1, 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення.

Порядок віднесення операцій резидентів до зазначених у частині першій цієї статті та умови видачі висновків на перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади з питань економічної політики протягом п'яти робочих днів з дати видачі висновку, зазначеного у частині другій цієї статті, інформує Національний банк України та Державну податкову адміністрацію України про видачу такого висновку.

Якщо перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, обумовлено виникненням форс-мажорних обставин, перебіг зазначених строків зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням форс-мажорних обставин є відповідна довідка Торгово-промислової палати України або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору.

Доказів отримання позитивного висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку щодо продовження строків розрахунків у сфері ЗЕД за контрактом від 22.06.2010 №22-06/10 позивачем не надано.

Так само, позивачем ні на перевірку, ані в ході розгляду справи судом не надано доказів наявності форс-мажорних обставин, з якими була б пов'язана неможливість проведення розрахунків у визначені законом строки.

Посилання апелянта на відсутність вини у підприємства є необґрунтовані , оскільки Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" , передбачаючи обов'язкові строки розрахунків по зовнішньоекономічним операціям в іноземній валюті, встановив випадки коли підприємство звільняється від сплати пені в разі несвоєчасності отримання виручки , а саме пеня не нараховується у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недоотримання нерезидентом строків.

Таким чином, законодавець поклав на підприємство обов'язок в разі несвоєчасності отримання виручки звернутися до суду із зазначеним вище позовом.

В даному випадку, в разі не вчинення таких дій , підприємству нараховується пеня за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

З матеріалів справи вбачається , що позивач в перевіряємий період , за який нарахована пеня, не звертався до суду з таким позовом .

Посилання апелянта в суді апеляційної інстанції на те , що звернення до суду з таким позовом було вчинено ним в межах строку позовної давності є помилковим, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи , провадження у справі №917/1836/14 за позовом ПП "Полтава - Консалтинг" до підприємства "Sol-Tech Export Import" про стягнення 14 789 польських злотих господарським судом Полтавської області відкрито 08.09.2014 р.

Разом з цим, як підтверджено розрахунком нарахування пені (додаток 3 до Акта перевірки), пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД позивачу нараховано за період до 05.09.2014р.

Тобто, провадження у справі за позовом ПП "Полтава - Консалтинг" відкрито пізніше граничного строку, за який Карлівською ОДПІ нараховано пеню.

В даному випадку діє спеціальний Закон - Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" , за нормами якого пеня нараховується за весь період прострочки, крім зазначеного вище періоду звернення до суду.

Колегія суддів звертає увагу на те , що нарахування пенсі здійснюється саме за неотримання підприємством виручки у строку, встановлені Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", тому посилання апелянта на неотримання підприємством виручки не може свідчити про відсутність порушення, а навпаки свідчить про його наявність.

Доводи апеляційної скарги з посиланням відсутність в оскаржуваному рішенні посилань на ст.4 ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» до уваги судом апеляційної інстанції не приймаються , оскільки оскаржуване рішення містить чітке вказання статті , яка порушена позивачем , та відповідно застосовано санкції за порушення цієї статті Закону у відповідності до ст.4 ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Окреме невказання цієї статті в оскаржуваному рішенні не є підставою для його скасування з урахуванням наведеного. Крім того, рішенні міститься посилання на акт перевірки, яким встановлені саме порушення позивачем статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" , за яке передбачена відповідальність згідно статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Посилання апелянта на необхідність застосування вимог Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» є помилковим , оскільки в даному випадку підлягає застосовуванню спеціальний Закон - Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", яким регулюються взаємовідносини та санкції у вигляді пені при розрахунках в іноземній валюті.

За змістом розрахунку нарахування пені (додаток 3 до Акта перевірки) загальний розмір пені становить 37 202 ,23 грн. та не перевищує суму неодержаної виручки .

Враховуючи вищевикладене , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що відповідачем правомірно нараховано ПП "Полтава - Консалтинг" пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД за зовнішньоекономічним контрактом від 22.06.2010 №22-06/10 в розмірі 37 202,23 грн. та прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 03.10.2014 №, тому вимоги позивача не правомірні, не обґрунтовані і не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правомірність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПП "Полтава-Консалтинг" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2015р. по справі № 816/895/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 08.06.2015 р.