Справа № 24366/09
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2010-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2010 р. справа № 2а-462/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Семененка Я.В. Божко Л.А.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області на постанову Якимівського районного суду Запорізької області від 13 травня 2009 року у справі № 2а-462/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької про зобовязання здійснити перерахунок підвищення до пенсії «Дітям війни»,-

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області та просила визнати протиправною відмову відповідача в нарахуванні і виплаті їй щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, зобовязати відповідача нарахувати та стягнути на її користь невиплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2008 роки в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Постановою Якимівського районного суду Запорізької області від 13 травня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області у здійсненні перерахунку і виплаті позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком - неправомірною, зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити позивачу підвищення до пенсії згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»та ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області вважає, що підстав для задоволення адміністративного позову немає. Апелянт зазначає, що п. 9 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 р. № 1261, передбачає вичерпний перелік напрямів використання коштів Пенсійного фонду України, які використовуються винятково за призначенням і вилученню не підлягають. Управління вважає, що відповідно до ст. 7 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених вказаним Законом, здійснюється тільки за рахунок коштів Державного бюджету України.

Також, апелянт звертає увагу на те, що порядок обчислення пенсій та (або) підвищень до них на 2007 рік залишився неврегульованим, зазначає, що законодавством з моменту відновлення дії ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»не було визначено механізм розрахунку підвищення пенсії «дітям війни».

На думку апелянта, з 01 січня 2008 року нарахування та виплата підвищення до пенсії «дітям війни»повинна здійснюватися відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 має статус дитини війни, що підтверджується посвідченням (а.с. 5).

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 рік згідно з Законом України від 20.12.2005 р. N 3235-IV (пункт 17 ст. 77). Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»п. 17 ст. 77 виключений, встановлено поетапне запровадження пільг дітям війни, передбачених статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Однак, такий порядок у 2006 році не був визначений.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу надбавки до пенсії за 2006 рік.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України за 2007 рік»дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007 визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), та втратила чинність з 09.07.2007 року ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік .

Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»(із змінами) встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно 410 грн. 06 коп. та 415 грн. 11 коп.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в новій редакції, відповідно до якої дітям війни до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Частиною четвертою статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки з 01.01.2008 року прожитковий мінімум для непрацездатних осіб складав 470 грн., то відповідач з січня 2008 року правильно виплачував надбавку позивачам в розмірі 47 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

До набрання законної сили рішеннями Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року підстави для перерахунку підвищення до пенсії позивачам як дітям війни за період з 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року відсутні, оскільки зазначене рішення не має зворотної дії.

При цьому, враховуючи пріоритет закону над підзаконним нормативно-правовим актом, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, якою встановлені менші розміри підвищення до пенсії дітям війни, ніж передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно частини другої статті 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У разі ж відсутності підстав для визнання поважною причини пропуску строку звернення до суду та встановлення факту порушення права суд відмовляє в його захисті саме з підстав пропуску строку відповідно до вимог ч. 1 ст. 100 КАС України.

Між тим, задовольняючи позовні вимоги та вирішуючи питання щодо поновлення процесуального строку для звернення до суду з позовом суд першої інстанції виходив з того, що встановлений ст. 99 КАС України строк, не застосовується до спірних правовідносин. Такі висновки суд першої інстанції обґрунтував посиланням на ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, при вирішенні вказаного питання суд першої інстанції не врахував, що згідно п.16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, строк давності звернення до суду не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій. В спірних правовідносинах підвищення до пенсії не було нараховане пенсійним органом, а відтак висновки суду першої інстанції щодо не застосування вимог ст. 99 КАС України є помилковими.

Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007 було опубліковано в «Офіційному віснику України»27.07.2007 року № 52, а Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року N 10-рп/2008 було опубліковано в «Офіційному віснику України»06.06.2008 року № 38 і саме з цих дат позивач дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав та мала можливість звернутися до суду з адміністративним позовом.

Натомість, позивач звернулась до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав 25 березня 2009 року, тобто саме з цього часу необхідно відраховувати річний строк звернення до суду.

З огляду на клопотання відповідача про застосування судом наслідків пропуску строку звернення до суду, а також на відсутність будь-яких доказів поважності пропуску його позивачем, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно за пропуском строку.

З урахуванням наведених обставин, районний суд обґрунтовано зобовязав відповідача зробити перерахунок та виплати позивачу підвищення до пенсії згідно статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003, №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанову Якимівського районного суду Запорізької області від 13 травня 2009 року в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»та ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»за період 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно слід скасувати, відмовивши в задоволенні позовних вимог в цій частині. В іншій частині постанову залишити без змін.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202, 205,207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Якимівського районного суду Запорізької області від 13 травня 2009 року у справі № 2а-462/09 в частині задоволення позову з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року скасувати, відмовивши в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців згідно ст. 325 ЦПК України.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Я.В. Семененко