Справа № 17047/10
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2011 р.справа № 2а-6390/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Юхименка О.В. Нагорної Л.М.

при секретарі судового засідання: Тепловій Г.Є.

за участю сторін :

представника позивача ОСОБА_1 довіреність від 20.06.2011 року

ОСОБА_2 довіреність від 20.06.2011 року

представника відповідача ОСОБА_3 довіреність від 04.01.2011 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад»на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2010 року у адміністративній справі № 2а-6390/09/0470 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад»до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2009 року позивач звернувся з адміністративним позовом до суду, в якому просив визнати не чинними податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 30.10.2008 року №/0 та повідомлення-рішення від 30.10.2008 року № /0, податкове повідомлення-рішення від 17.12.2008 року № /1 та повідомлення-рішення від 17.12.2008 року № /1, податкового повідомлення рішення від 25.02.2009 року №/2 та повідомлення-рішення від 25.02.2009 року №/2, акт перевірки №2729/232/23934596 від 15.10.2008 року, складеного Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2010 року (суддя Барановський Р.А.) (а.с. 85-92 том 2) у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції вказав на те, що договір поставки металопрокату від 02.02.2005 року № 02122005, укладений між ТОВ фірма «Каскад»і ТОВ «Техноформ»є нікчемним, акт перевірки від 15.10.2008 року № 2729/3-2/239345596 відповідає вимогам чинного законодавства, а податкові повідомлення-рішення, що оскаржуються позивачем, є правомірними.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив винести постанову, якою скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 2а-6390/09/0470 від 29 січня 2010 року та прийняти нову постанову суду, якою задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказали на те, що постанова винесена з порушенням чинного законодавства, зокрема судом першої інстанції було допущено неповне зясування обстави, що мають значення для справи, недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Також вказали на те, що договір на який посилається відповідач у акті є оспорюваним, а тому виникає потреба у визнанні правочину недійсним у судовому порядку. Зазначили на те, що одного тільки визнання недійсним статутних документів та свідоцтва про реєстрацію платника податків недостатньо для донарахування податків та застосування фінансових санкцій. Податкові накладні є документами, які підтверджують сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару, тобто позивач мав право на формування податкового кредиту, оскільки сплатив реальні гроші за реальний товар, і будь-чого іншого відповідачем у справі не доведено, відповідно до вимог ст.ст 71,72 Кодексу адміністративного судочинства України. Відсутні докази про те, що фахівці податкового органу зверталися з позовом про отримання податків з ТОВ «Техноформ»у суді.

В подальшому позивач відповідно до вимог ст.193 КАС України змінив апеляційну скаргу та просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги. Вказали, що суд першої інстанції невірно вказав на те, що «ТОВ фірма «Каскад»не скористалася правом на оскарження висновків акту від 15.10.2008 року, оскільки, по-перше оскарження висновків акту не передбачено п.п.5.2.2, п.5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»; по-друге позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення. Відповідач не довів у судовому засіданні, що він звертався до суду з позовом про стягнення в дохід держави коштів, одержаних за правочинами, даний факт з боку суду також не встановлювався. Податковий орган не мав права кваліфікувати недійсність правочину за ст. 228 ЦК України без доказу вини саме у вигляді постанови по кримінальній справі. Щодо зазначення суду першої інстанції про те, що від імені ТОВ «Техтоформ»діяли невстановлені особи без необхідного обсягу цивільної дієздатності, вказали на те, що відсутність справжньої волі на вчинення Договору, само по собі є дефектом, що не призводить до нікчемності договору. Суд першої інстанції не прийняв до уваги, що оплата за товар проводилась у безготівковій формі та шляхом взаємозаліку.

Відповідач надав заперечення на апеляційну скаргу, в якій просили залишити апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Каскад»без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2010 року без змін.

В судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просили задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи 15 жовтня 2008 року уповноваженими фахівцями державної податкової інспекції в Ленінському районі м. Дніпропетровська було проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад»() з питань правовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Техноформ»за період з 14.11.2005 року по 30.06.2008 року.

За результатами перевірки складено акт № 2729/232/23934596 від 15 жовтня 2008 року (а.с.14 том 1). Відповідно до висновків зазначеного акту встановлено порушення п.5.1, п. п. 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 22.05.1997 року № 283/97 ВР (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження ТОВ фірма «Каскад»податку на прибуток: за 2005 рік на суму 13 400 грн.; за 2006 рік на суму 377184 грн.;

П.п. 7.2.1, п.п. 7.2.3, п.п. 7.2.4 п.7.2, п.п. 7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97 ВР (із змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 312 418 грн., в тому числі: за лютий 2006 року на суму 4 122 грн., за березень 2006 року на суму 10 671 грн., за квітень 2006 року на суму 54 369 грн., за червень 2006 року на суму 232192 грн., за серпень 2006 року на суму 11 064 грн.

На думку податкового органу порушення законодавства відбулись внаслідок того, що між ТОВ фірма «Каскад»та ТОВ «Техноформ»було укладено нікчемний правочин договір поставки металопрокату від 02.02.2005 року за № 02122005-П. В обґрунтування таких висновків вказали на те, що відповідно до постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2008 року по справі № А27/87-08 визнано недійсним свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ «Техноформ»з моменту його реєстрації, а саме з 14.11.2005 року. Згідно зазначеної постанови встановлено, що установчі документи підприємства містять неправдиву інформацію щодо засновника ТОВ «Техноформ»ОСОБА_4 фактично не є засновником та не мала наміру займатись господарською діяльністю, фінансово-господарською діяльністю підприємства не займалась, документи не підписувала, підприємство було зареєстровано на її імя за винагороду. Окрім того, відповідно до постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2008 року по кримінальній справі № 1-593/08 дії ОСОБА_4, які полягали у пособництві у фіктивному підприємстві, тобто у створенні субєктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, були кваліфіковані органами слідства та підтверджені за ст. 27 ч.5, ч.1 ст.205 КК України.

За результатами проведеної перевірки було винесено податкове повідомлення рішення форми «Р»від 30 жовтня 2008 року за № /0 (а.с.37), яким встановлено порушення п.п.7.2.1, п. п. 7.2.3, п. п. 7.2.4 п.7.2, п.п.7.4.1, п. п. 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями) у звязку з чим визначено ТОВ фірма «Каскад»суму податкового зобовязання за платежем з податку на додану вартість в сумі 468 627 грн.: 312 418 грн. за основним платежем та 156 209 грн. за штрафними фінансовими санкціями.

Також винесено податкове повідомлення - рішення форми «Р»від 30 жовтня 2008 року за № /0, яким встановлено порушення п.5.1, п. п. 5.3.9, п.5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 22.05.1997 року № 283/97 ВР (зі змінами та доповненнями та визначено позивачу податкове зобовязання з податку на прибуток підприємств 585 876 грн., за основним платежем 390 584 грн. та 195 292 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Зазначені податкові повідомлення рішення були оскаржені позивачем в порядку адміністративного оскарження, однак були залишені без змін та винесені податкові повідомлення-рішення форми «Р» № /1 від 17 грудня 2008 року (а.с.39 том 1) та № /1 від 17 грудня 2008 року (а.с.40 том 1), податкові повідомлення-рішення від 25 лютого 2009 року №/2 (а.с. 41 том 1) та № /2 від 25 лютого 2009 року (а.с.42 том 1).

Визнання нечиними зазначених податкових повідомлень-рішень винесених державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська є предметом даного спору.

Вирішуючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що договір поставки металопрокату від 02.02.2005 року № 02122005, укладений між ТОВ фірма «Каскад»і ТОВ «Техноформ» є нікчемним, акт перевірки від 15.10.2008 року № 2729/232/23934596 відповідає вимогам чинного законодавства, а податкові повідомлення-рішення, що оскаржуються позивачем, є правомірними.

З такими висновками колегія суддів погоджується та вважає за необхідне зазначити на наступне.

Відповідно до вимог підпункту 7.4.5 Закону України «Про податок на додану вартість», діючому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

При цьому податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобовязань продавця у двох примірниках.

Податкова накладна, відповідно до підпункту 7.2.1 Зазначеного Закону, діючого на момент виникнення спірних правовідносин, має містити окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної, б) дату виписування податкової накладної, в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, імя та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, обєм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Податкові накладні, відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість»№168/97-ВР, в редакції діючій на момент виникнення спірних правовідносин, визначено як звітній податковий та одночасно розрахунковий документ. Таким чином, податкова накладна фіксує відповідно до податкового законодавства наявність певних юридичних фактів і надає право платнику податку на включення витрат на сплату ПДВ до податкового кредиту з правом наступного відшкодування. Податкова накладна є також письмовим доказом.

Порядок заповнення податкової накладної, затверджений наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 165 та містить додаткові вимоги, яких немає в Законі України «Про податок на додану вартість», діючому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин. Так, усі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати поставку товарів (послуг), та скріплюються печаткою такого платника податку продавця.

Наведені вимоги відповідають правилам складання документів та не суперечать вимогам Закону України «Про податок на додану вартість», діючому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, підпункт 7.2.1 якого визначає необхідні умови для обчислення та сплати податку.

Як видно з матеріалів справи та не заперечувалось представниками позивача в судовому засіданні при проведенні перевірки ТОВ фірма «Каскад»не було надано первинних бухгалтерських документів, а саме податкових накладних, на підставі яких податок на додану вартість було віднесено до податкового кредиту та відповідно не підтверджено правомірність формування позивачем податкового кредиту.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що не може бути поважною причиною відсутності зазначених документів порушення кримінальної справи за ст.. 185 ч.2 КК України, у звязку з крадіжкою з автомобілю ОСОБА_2 (юриста підприємства) бухгалтерських документів ТОВ фірма «Каскад»за період з 2004 по 2006 роки, оскільки відповідно до пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», діючому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, ТОВ фірма «Каскад»повинна була здійснити заходи щодо поновлення бухгалтерських документів, які необхідно надавати при проведенні перевірки господарської діяльності позивача.

Щодо нікчемності правочину, укладеного між ТОВ фірма «Каскад»та ТОВ «Техноформ»колегія суддів вважає за необхідне зазначити на наступне.

Відповідно до постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2008 року по справі № А27/87-08 за позовом Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноформ»про визнання недійсним установчих документів та свідоцтва платника податку на додану вартість визнано недійсним запис про проведення державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноформ», з моменту його вчинення, а саме з 04.11.2005 року та визнано недійсним свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ «Техноформ», з моменту його видачі, а саме з 14.11.2005 року, припинено юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноформ»(а.с. 42-43, том 2). В зазначеній постанові встановлено, що положення установчих документів ТОВ «Техноформ» містять неправдиву інформацію. Згідно відомостей статуту засновником ТОВ «Техноформ»є ОСОБА_4, яка фактично не є засновником вказаного товариства і не мала наміру займатися господарською діяльністю, що особисто підтвердила в судовому засіданні. Окрім того, відповідно до акту перевірки від 23.02.2007 року ТОВ «Техноформ»за юридичною адресою не знаходиться.

Вищевказана постанова оскаржена не була та набула чинності в установленому законом порядку, а тому має відповідні правові наслідки для контрагентів ТОВ «Техноформ».

Актом № 135 від 19 квітня 2008 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість, дата анулювання реєстрації є 14 листопада 2005 року (а.с.47 том 2).

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2008 року (а.с. 44 том 2) по кримінальній справі № 1-592/08 кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст.27 ч.5, 205 ч.1 КК України провадження закрито у звязку з збігом строку притягнення до кримінальної відповідальності. В зазначеній постанові встановлено, що ОСОБА_4, зареєструвавши на своє імя ТОВ «Техноформ»створила даний субєкт підприємницької діяльності (юридичну особу), з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених слідством осіб, тим самим, надала можливість, необхідну для здійснення фіктивного підприємництва, виступивши пособником в його скоєнні, які в подальшому використовували його з метою прикриття незаконної діяльності. Дії ОСОБА_4 були кваліфіковані за ст.27 ч.5, 205 ч.1 КК України.

Враховуючи зазначене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що при укладенні договору поставки металопрокату від 02.02.2005 року між ТОВ фірма «Каскад»і ТОВ «Техноформ»було недодержано вимоги ч.1,ч.2,ч.3,ч.5 ст. 203 ЦК України. Можливість здійснення господарських операцій не підтверджується наявним місцезнаходженням майна ТОВ «Техноформ», наявності складських приміщень, трудових ресурсів, які необхідні для виконання договору постачання, укладеного між позивачем та його контрагентом (ТОВ «Техноформ»).

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що позивач, що не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні, тривалий час здійснює підприємницьку діяльність у даному сегменті ринку , має постійних контрагентів та мав бути обізнаний щодо ризику укладення господарських операцій з контрагентом ТОВ «Техноформ».

Щодо завищення валових витрат по господарським операціям позивача з ТОВ «Техноформ»колегія суддів зазначає на наступне

Частиною четвертої п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в редакції діючий на момент виникнення спірних правовідносин, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами податкового обліку.

Таким чином, за правилами Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в редакції діючий на момент виникнення спірних правовідносин, підставою для віднесення до складу валових витрат сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг) є сукупність умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем в порушення вищевказаних вимог Закону у деклараціях з податку на прибуток за 2005 рік, та 2006 роки неправомірно віднесено до складу валових витрат витрати з придбання товарів з ТОВ «Техноформ», оскільки зазначені витрати не підтверджуються первинними документами бухгалтерського обліку.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська винесені відносно Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Каскад» є правомірними.

В межах апеляційної скарги підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Каскад»залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2010 року по адміністративній справі № 2а-6390/09/0470 залишити без змін .

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

Ухвалу складено у повному обсязі 20.10.2011 року.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Л.М. Нагорна