Справа № 398/151/15-а
Суддя: Крімченко С. А.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/151/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"19" травня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Крімченко С.А.

при секретарі - Сніжко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти ДПС Олександрійського ВДАІ УМВС України в Кіровоградській області Бондаренка Євгенія Валерійовича про визнання дій посадової особи неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ,-

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій посадової особи неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення .Свої вимоги мотивує тим ,що 5 січня 2015 року відповідачем була винесена постанова серії ПС2 №241130 у справі про адміністративне правопорушення , передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Вважає дану постанову незаконною. Зазначив, що в момент його повороту з пр.. Леніна на вул.. 50 років Жовтня на проїзній частині пішоходів не було. Пішохід зійшов з тротуару , коли його автомобіль перетинав перехрестя.Ніякої небезпеки для пішоходів не було, боковий інтервал до пішоходів був безпечний. Тому дії відповідача вважає неправомірними. Крім того, зазначив, що відповідач незрозуміло відрекомендувався при зупинці його автомобіля, вимагав передати йому документи , підписати незаповнений протокол . Коли він відмовився підписати протокол, то відповідач йому протокол не надав. Постанова винесена відповідачем з процесуальними порушеннями. Жодних доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення не надав. Постанову він отримав поштою, а протокол сфотографував на місці.

В судовому засіданні позивач підтримав позов і просить його задоволити.В процесі розгляду справи уточнював позовні вимоги, а саме просив визнати дії відповідача неправомірними, скасувати постанову, закрити провадження по справі, звільнити його від сплати судового збору, стягнути витрати з відповідача. Крім того, усно заявив вимогу про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності.

Відповідач в судових засіданнях позов не визнав, пояснивши, що позивач порушив п.16.2 ПДР , не пропустив пішохода, який переходив проїзну частину , на яку повертав позивач. Надав суду відеозапис правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи , заслухавши сторони вважає що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що згідно протоколу від 05.01.2015 року , складеного Інспектором роти ДПС Олександрійського ВДАІ УМВС України в Кіровоградській області Бондаренком Є.В. зазначено, що ОСОБА_1 05.01.2015 року в 14 год.27 хв. в м.Олександрії на перехресті вул.. 50 років Жовтня та пр.. Леніна, керуючи автомобілем Skoda Fabia , р.н. НОМЕР_1 , повертаючи праворуч з пр.. Леніна на вул.. 50 років Жовтня , не надав переваги в русі пішоходу , який проходив проїзну частину дороги , на яку він повертав, чим порушив п.16.2 ПДР України. За дане правопорушення ОСОБА_1 постановою відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України в вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами внесеними Законом України від 24.09.2008 року), доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів , що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлено, що протокол від 05.01.2015 року про адміністративне правопорушення позивач не підписав. В судовому засіданні позивач пояснив, що не погодився з його змістом і тому не підписав.В протоколі зазначені свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , присутність яких при складанні протоколу заперечує позивач. Відповідач в засіданні пояснив, що зазначені свідки засвідчили відмову позивача підписати протокол , а не факт вчинення правопорушення. Так як позивач відмовився підписувати протокол, то він йому копію протоколу не надав.

Як передбачено п.4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за №77 від 26.02.2009 року, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За нормою ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як встановлено, копія протоколу не була вручена позивачу, що є порушенням з боку відповідача. В даному протоколі не зазначені свідки правопорушення, а зазначено, що до протоколу додаються постанова, відео.

В судовому засіданні відповідач надав суду копію протоколу, а також відеозапис правопорушення.

При перегляді відеозапису, наданого відповідачем, встановлено, що він містить дату здійснення відеозапису: «05.01.14», що не відповідає даті вчинення адмінстративного правопорушення позивачем, а саме невірно зазначений рік «14 « замість вірного «15». Відповідач пояснив, що рік тільки розпочався і він не виправив рік на реєстраторі.Але дата ( число, місяць) та час здійснення відеозапису співпадають з датою ( числом, місяцем) та часом відеозапису , наданого позивачем.

При перегляді відеозапису відповідача видно, що пішохід ступив на проїзну частину, на яку повертав позивач і почав переходити пішохідний перехід. Позивач, повертаючи праворуч, продовжував рух, не зменшуючи швидкість та не зупиняючись.

Згідно п. 16.2 Правил дорожнього руху України - на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Позивач вважає, що перешкоди для пішохода не створив , так як останній був на значній відстані від нього.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відеозапис, наданий відповідачем, суд не може прийняти як належний доказ для підтвердження вини позивача, так як на ньому невірно зазначений рік вчинення правопорушення. Крім того, відповідачем не було надано копію протоколу позивачу, що також є порушенням з боку відповідача.

Тому, враховуючи допущені відповідачем процесуальні порушення при розгляді справи про вчинення позивачем адміністративного правопорушення і винесені оскаржуваної постанови, суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині визнання дій відповідача неправомірними при винесені постанови та скасування постанови серії ПС2 №241130 у справі про адміністративне правопорушення , передбачене ч.2 ст.122 КУпАП про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

В іншій частині позову необхідно відмовити.

У відповідності до статті 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить рішення, одним з яких є закриття справи. Постанови про закриття справи виноситься за наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу, в тому числі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки способом захисту прав та інтересів особи у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності є, зокрема, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у адміністративній справі належить до компетенції органу, який відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення наділений таким правом, у даному випадку це відноситься до компетенції відповідача, тому суд вважає що вимоги позивача щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення , не підлягають задоволенню, оскільки позивачем визначено спосіб захисту порушеного права, який не передбачений чинним законодавством.

Позивачем не надані докази, що він відповідно до ст.5 Закону України « Про судовий збір» користується пільгами щодо сплати судового збору.

Питання щодо притягнення особи до кримінальної відповідальності не відноситься до компетенції суду.

Враховуючи викладене та керуючись ч.2 ст.122 КУпАП , ст..ст. 4,17, 159-163 ,167 ,71 КАС України ,суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Інспектора роти ДПС Олександрійського ВДАІ УМВС України в Кіровоградській області Бондаренка Євгенія Валерійовича неправомірними.

Скасувати постанову ПС2 № 241130 від 05 січня 2015 року Інспектора роти ДПС Олександрійського ВДАІ УМВС України в Кіровоградській області Бондаренка Євгенія Валерійовича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в вигляді штрафу в сумі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя