Справа № 362/2592/14-а
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 362/2592/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Орда О.О., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Безименної Н.В.,

при секретарі: Хмарській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства «Васильківтепломережа» на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, третя особа: Комунальне підприємство «Васильківтепломережа» про визнання протиправними та скасування в частині рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі - Позивачі) звернулись до суду із адміністративним позовом до Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області (далі - Відповідач) у якому просили визнати протиправними та скасувати в частині рішення відповідача, зокрема, п.7 рішення №392 від 31.08.2012 та п.п.1,2 і 7 рішення від 29.10.2013 №421.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2015 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши представника апелянта, що прибув у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_2.

Актами від 25.07.2007 та 22.06.2011 вищевказані квартири позивачів, за погодженням з комунальними підприємствами, були відключені від внутрішнього будинкових мереж ЦО І ГВП ( а.с.9,14).

Відповідно до п. 7 Рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 392 від 31.08.2012 зобов'язано КП «Васильківтепломережа» до 01.11.2012 встановити зі споживачами, які встановили у квартирах багатоквартирних будинків індивідуальні (автономні) системи опалення, відповідні договірні відносини щодо оплати послуг з централізованого опалення місць загального користування будинків, згідно з наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 359 від 31.10.2006 року (а.с.30).

Пунктом 9 та 10 вищевказаного рішення зобов'язано КП «Васильківтепломережа» оприлюднити дане рішення в засобах масової інформації та встановлено, що дане рішення набирає чинності через 15 днів з моменту його оприлюднення.

Відповідно до п. 1 Рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 421 від 29.10.2013 вирішено погодити та ввести в дію з 01.11.2013 питомі норми кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків м. Василькова по КП «Васильківтепломережа».

Між тим, п. 2 Рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 421 від 29.10.2013 вирішено у разі обладнання квартири, що знаходиться у багатоквартирному будинку, індивідуальним опаленням або індивідуальним лічильником теплової енергії, КП «Васильківтепломережа» встановити споживачу оплату послуги за опалення місць загального користування будинку.

Пунктом 7 Рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 421 від 29.10.2013 зобов'язано КП «Васильківтепломережа» до 01.11.2014 встановити зі споживачами, які встановили у квартирах багатоквартирних будинків індивідуальні (автономні) системи опалення або індивідуальні лічильники теплової енергії, відповідні договірні відносини щодо оплати послуг з централізованого опалення місць загального користування будинків, згідно з наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 359 від 31.10.2006 року (а.с.29).

Про фактичне нарахування витрат на оплату за опалення місць загального користування позивачі дізнались з квитанцій, які почали надходити в січні 2014 року на підставі рішення № 421 від 29.10.2013 року.

Не погоджуючись із вищезазначеними рішеннями, позивачі звернулись до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено порядок оприлюднення регуляторного акту, зокрема, опубліковано оскаржуване рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради, а не проект, як того вимагає чинне законодавство.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Підпунктом 1 пункту «а» ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження по встановленню в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (далі по тексту - Закон) регуляторний акт - прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Тобто, рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 29.10.2013 року № 421 «Про погодження питомих норм кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків міста Василькова по комунальному підприємству «Васильківтепломережа» оприлюднено в газеті «Життя та слово» 27.11.2013 року є регуляторним актом.

Згідно із п.3 ч. 1 ст. 1 Закону встановлено, що регуляторний орган - Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти. До регуляторних органів також належать територіальні органи центральних органів виконавчої влади, державні спеціалізовані установи та організації, некомерційні самоврядні організації, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо ці органи, установи та організації відповідно до своїх повноважень приймають регуляторні акти;

Тобто, виконавчий комітет Васильківської міської селищної ради є регуляторним органом.

Правовими положеннями частин 1 і 2 ст. 8 вищезазначеного Закону стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу. Аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій.

Частиною 4 ст. 9 Закону встановлено, що проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Відповідно до ст. 36 Закону регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин:

- відсутній аналіз регуляторного впливу;

- проект регуляторного акта не був оприлюднений.

У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

Тобто, нормами чинного законодавства встановлено, що аналіз регуляторного акту готується до оприлюднення проекту регуляторного акта та цей аналіз оприлюднюється разом з відповідним проектом регуляторного акту у спосіб, передбачений ст. 13 Закону не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Проте, в порушення зазначених судом правових положень Закону, відповідач опублікував оскаржуване рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради, а не проект, як того вимагає Закон, у газеті «Життя і слово» 27.11.2013 року № 94, тобто, після прийняття спірного рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» -житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, стандартів, порядків і правил.

Постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 р. № 630 затверджені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення

Згідно п.28 зазначених Правил, споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

У пункті 1.2 Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 №359, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.11.2006 за №1237/13111, зазначено, що Методикою встановлено порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування (далі - МЗК) у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами.

Отже, твердження позивачів про те, що послуги з централізованого опалення місць загального користування чинним законодавством не передбачено є безпідставними, оскільки саме на виконання п.28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 р. № 630 затверджено Методику розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення.

Колегія суддів апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апелянта, що оскільки спірним рішення погоджено питомі норми кількості теплоти, спожитої на опалення МЗК багатоквартирних будинків м. Василькова по КП «Васильківтепломережа» то на нього розповсюджуються норми Закону «Про житлово-комунальні послуги» та Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.07.2012 року № 390, якими передбачено, що інформація про перелік житлового комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів доводяться шляхом розміщення цієї інформації зокрема у друкованому засобі друкованої інформації і на спірне рішення не поширюється Закон України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Оскаржуване рішення не підпадає під дію наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.07.2012 року № 390, оскільки не встановлює тарифи/ціни на опалення МЗК, а вводить в дію питомі норми кількості теплоти, спожитої на опалення МЗК багатоквартирних будинків м. Василькова, а отже є регуляторним актом.

Крім того, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Рішення

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення № 421 від 29.10.2013 здійснювалось нарахування витрат на опалення місць загального користування, а тому відсутні підстави для визнання протиправним та скасування п.7 оскаржуваного рішення № 392 від 31.08.2012, оскільки останнє не порушує законних прав, свобод або інтересів позивачів, так як нарахування витрат на опалення місць загального користування здійснювалось позивачам на підставі рішення № 421 від 29.10.2013 року.

Таким чином, аналіз вищезазначених обставин справи дає підстави дійти висновку, що пункти 1,2 і 7 рішення від 29.10.2013 №421 прийняті протиправно, а тому підлягають скасуванню.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Васильківтепломережа» - залишити без задоволення, а постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

Н.В. Безименна

.

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Безименна Н.В.

Епель О.В.