Справа № 2853/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2010-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2010 р. справа № 2а-243/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Божко Л.А. Семененка Я.В.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області на постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 грудня 2009 року у справі № 2а-243/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області про зобовязання здійснити перерахунок підвищення до пенсії «Дітям війни»,-

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області та просила поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів, визнати протиправною бездіяльність відповідача, що призвела до порушення її права на 30 % підвищення до її пенсії з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по теперішній час, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зобовязати відповідача здійснити перерахунок її пенсії з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по теперішній час з урахуванням підвищення її на 30 % мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, зобовязавши сплатити недоплачену суму за строк з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня до чинного часу з урахуванням індексу інфляції щомісячних сум боргу за весь час прострочення.

Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 грудня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: поновлено позивачу строк звернення до суду з адміністративним позовом, визнано незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області в частині ненарахування і невиплати позивачу у повному обсязі підвищення до пенсії згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за періоди часу з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року 31 грудня 2008 року, зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області нарахувати і виплатити позивачу недоплачене підвищення до пенсії згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період часу з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року у розмірі 742 грн. 65 коп. та за період часу з 22 травня 2008 року 31 грудня 2008 року у розмірі 684 грн. 20 коп. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області вважає, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що п. 9 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 р. № 1261 передбачає вичерпний перелік напрямів використання коштів Пенсійного фонду України, які використовуються винятково за призначенням і вилученню не підлягають.

Враховуючи ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області звертає увагу на те, що законодавством України не визначено поняття «мінімальна пенсія за віком»як розрахункової величини для підвищення пенсії згідно ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

На думку апелянта, з 01 січня 2008 року нарахування та виплата підвищення до пенсії «дітям війни»повинна здійснюватися відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 має статус дитини війни, що підтверджується посвідченням (а.с. 5).

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України за 2007 рік»дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007 визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), та втратила чинність з 09.07.2007 року ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік .

Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»(із змінами) встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно 410 грн. 06 коп. та 415 грн. 11 коп.

Враховуючи наведене, районний суд обґрунтовано зобовязав відповідача зробити перерахунок та виплати позивачу підвищення до пенсії згідно статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в новій редакції, відповідно до якої дітям війни до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Частиною четвертою статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки з 01.01.2008 року прожитковий мінімум для непрацездатних осіб складав 470 грн., то відповідач з січня 2008 року правильно виплачував надбавку позивачам в розмірі 47 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

До набрання законної сили рішеннями Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року підстави для перерахунку підвищення до пенсії позивачам як дітям війни за період з 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року відсутні, оскільки зазначене рішення не має зворотної дії.

При цьому, враховуючи пріоритет закону над підзаконним нормативно-правовим актом, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, якою встановлені менші розміри підвищення до пенсії дітям війни, ніж передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Суд першої інстанції не повинен визначати розмір недоплаченого підвищення до пенсії, так як цей обовязок входить до компетенції Управління Пенсійного фонду України. А тому визначивши розмір недоплаченого підвищення до пенсії, районний суд вийшов за межі своєї компетенції.

Посилання відповідача на відсутність бюджетних коштів не може бути взято до уваги з огляду на статтю 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», згідно з якою рішення і висновки Конституційного Суду України є обовязковими до виконання.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003, №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів вважає, що при правильному по суті вирішенні питання, з резолютивної частини постанови суду першої інстанції слід виключити слова «у розмірі 742 грн. 65 коп.»та «у розмірі 684 грн. 20 коп.», залишивши в решті оскаржену постанову залишити без змін.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 198, ст. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 грудня 2009 року у справі № 2а-243/09 змінити, виключивши з резолютивної частини постанови слова «у розмірі 742 грн. 65 коп.»та «у розмірі 684 грн. 20 коп.». В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців згідно ст. 325 ЦПК України.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Я.В. Семененко