Справа № 2-а-106/10
Суддя: Ніколаєва І. К.
Дата ухвалення: 2010-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-106/10
Провадження № 2-а-106/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2010 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Ніколаєвої І. К.

при секретарі Карпенко С. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до УДПС Павлоградського ВДПС ДАІ в особі ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до відповідача УДПС Павлоградського ВДПС ДАІ в особі ОСОБА_2.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказує, що 06 листопада 2009 року він рухався на службовому автомобілі НОМЕР_1 в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області зі швидкістю 65 км/год. Рухаючись у вищезгаданій місцевості, він побачив працівника ДАІ який зупинив його за допомогою жезла. Потім відповідач підійшов йому і повідомив, що він порушив правила дорожнього руху, а саме рухався зі швидкістю 84 км/год., чим перевищив швидкість на 24 км/год. Відповідач показав йому радар марки «Радіс» № 2087 на якому була зафіксована швидкість руху 84 км/год., на екрані якого не було видно, що це саме автомобіль позивача. Позивач пояснив відповідачу, що це не його швидкість руху і правил він не порушував. Однак інспектор сказав йому, що ти розпишись в протоколі та будеш вільний, ніякого штрафу не буде. Так позивач підписав пустий бланк протоколу і поїхав далі.

Лише через три місяці, а саме 04 лютого 2010 року йому з сільської ради було повідомлено, що він має 08 лютого 2010 року зявитися до ДВС Петропавлівського РУЮ. Коли позивач з'явився до виконавчої служби йому дізнався що відносно нього 06 листопада 2009 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 260 гривень.

З даною постановою позивач не погоджується оскільки швидкість руху не перевищував.

Так позивач просить поновити йому строк для оскарження постанови та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Представник відповідача будучи повідомлений належним чином в судове засідання не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив.

Суд вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що відповідачем 06 листопада 2009 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АЕ № 101706, якою позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 гривень, що підтверджується копією постанови.

Відповідно до ст. 289 КупАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч. 1 ст.102 КАС України, пропущений з поважних причин процесуальній строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Про вказану постанову позивач дізнався коли його викликали до ВДВС Петропавлівського районного управління юстиції як боржника для сплати штрафу, а саме 08 лютого 2010 року і 10 лютого 2010 року він звернувся до суду, а тому суд вважає за можливе поновити позивачеві строк на оскарження постанови.

В описовій частині оскаржуваної постанови вказано, що 06.11.2009 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_2 на а/д. М-04 в с. Дмитрівка 314 км., де позначено дорожнім знаком 5.45 рухався зі швидкістю 84 км/год., чим перевищив швидкість руху в населеному пункті на 24 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Радіс» № 2087.

З позовної заяви судом встановлено, що позивач дійсно 06.11.2009 року рухався на службовому автомобілі НОМЕР_1 в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області зі швидкістю 65 км/год. Рухаючись у вищезгаданій місцевості, він побачив працівника ДАІ який зупинив його за допомогою жезла. Потім відповідач підійшов і повідомив, що позивач порушив правила дорожнього руху, а саме рухався зі швидкістю 84 км/год., чим перевищив швидкість на 24 км/год. Відповідач показав йому радар марки «Радіс» № 2087 на якому була зафіксована швидкість руху 84 км/год., на екрані якого не було видно, що це саме автомобіль позивача. Позивач пояснив відповідачу, що це не його швидкість руху і правил він не порушував. Однак інспектор сказав йому, що ти розпишись в протоколі та будеш вільний, ніякого штрафу не буде. Так позивач підписав пустий бланк протоколу і поїхав далі.

Відповідно до ст. ст. 10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері , у якій у якій їх результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки. Таких документів відповідачем надано не було. Крім того відповідачем не надано інформації про можливу похибку вказаного приладу, що може вплинути на результати вимірювання.

До того ж представник відповідача не надав сертифікат відповідності приладу «Радіс» та атестат відповідності комплексної системи захисту інформації (КСЗІ) в базі Держспецзвязку, що є обовязковим відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах»

Таким чином в постанові по справі про адміністративне правопорушення відсутні докази які відповідно до ст. 251 КУпАП встановлюють наявність або відсутність правопорушення, а саме належності виміряної швидкості саме автомобілю позивача, оскільки не має ні свідків, які б підтвердили факт порушення ПДР, ні фото, відео зйомки.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірності своїх дій і не надав доказів які спростовували б пояснення позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином судом встановлено, що в діях відповідача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

До того вказана постанова винесена з порушеннями законодавства.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Позивача про розгляд справи повідомлено не було і відповідачем проведено розгляд справи без його присутності.

Оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення було проведено за відсутності позивача, то при винесенні відповідачем постанови в справі про адміністративне правопорушення не враховано також особу, матеріальний стан та інші обставини, які відповідно до ст. 3 КУпАП слід враховувати при накладенні адміністративного стягнення.

За таких обставин всупереч вимогам ст. 245 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було всебічно, повно і обєктивне зясовано всі обставини справи, не вирішено її в точній відповідності із законом.

Відповідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а сама постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача винесена відповідачем з численними порушеннями закону, без належного збирання та оцінки доказів, що має істотне значення для обєктивного та всебічного з'ясування обставини справи, і як наслідок, прийняття законного рішення, а тому така постанова є незаконною і підлягає скасуванню, справа підлягає закриттю.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 71, 159-163 КАС України, ч. 1 ст. 122, ст. ст. 7, 9, 247, 258, 268, 289, 283-285, 291 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови від 06 листопада 2009 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 260 гривень.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УДПС Павлоградського ВДПС ДАІ в особі ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії АЕ № 101706 від 06.11.2009 року в справі про адміністративне правопорушення за якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного Адміністративного суду Дніпропетровської області .

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення в апеляційний суд Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

ОСОБА_3