Справа № 41588/09
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2010 р.справа № 2а-350/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2009 року по справі №2а-350/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради про стягнення боргу з виплати державної допомоги по догляду за дитиною, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2009 року позивачка звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради просила: визнати дії відповідача щодо нарахування та виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку незаконними, зобовязати відповідача зробити перерахунок розміру призначеної позивачці державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі передбаченому Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми», стягнути з відповідача на користь позивача борг з державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з листопада 2007 року по жовтень 2008 року (включно), що складає 4789,66 грн., зобовязати відповідача сплачувати позивачці щомісячно допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах, які дорівнюють прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з врахуванням підвищення виплат відповідно до прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до 22.06.2010 року.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2009 року позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача, щодо виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі меншому ніж встановлено ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»з 15.11.2007 року по 31.12.2007 року, зобовязати відповідача донарахувати та виплатити позивачці недоотриману у період з 15.11.2007 року по 31.12.2007 року включно державну допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»у розмірі прожиткового мінімуму встановленого для дітей віком до 6 років на час її виплати у період з 15.11.2007 року по 31.12.2007 року включно в сумі 383,98 грн.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Апелянт вважає, що вищезазначена постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, коштів в бюджеті на виконання постанови суду не передбачено. Окрім того, Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік»не були збільшені видатки на виплату вищевказаної допомоги.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка має дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини (свідоцтво про народження а.с. 13) та є особою, на яку поширюється дія статті 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ (надалі Закон № 2811-ХІІ).

Згідно частини 1 статті 15 вищезазначеного Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2811-ХІІ розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Дію частини 1 статті 15 Закону України № 2811-ХІІ та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ зупинено пунктом 14 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-V "Про державний бюджет України на 2007" (надалі Закон №489-V).

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України №2811-ХІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано неконституційним положення пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року включно відповідач повинен був провести нарахування сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Згідно ст. 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється у розмірі: з 01 жовтня 2007 року - 470 грн. Відповідно до довідки про виплати сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 16) позивачка отримала у 2007 році за: листопад 2007р. 57,46 грн., грудень 2007р. 110,88 грн., відповідно сума заборгованості складає за 2007 рік:

Щодо вимог позивачки про стягнення на її користь сум недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік колегія суддів зазначає про те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" стаття 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»була викладена в наступній редакції «допомога по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 28/2008 положення наведених законів, якими визначено розмір державної допомоги по догляду за дитиною, не визнавались неконституційними, що свідчить про їх чинність та про правомірність дій відповідача щодо нарахування і виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

При цьому судова колегія зазначає, що оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи в межах позовних вимог вірно не застосував річний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, оскільки відповідач не вказує на те, що позивачем без поважних причин було пропущено строк подачі позовної заяви згідно ст. 99 КАС України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, дослідив докази, дав їм належну оцінку та прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2009 року по справі №2а-350/09 залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2009 року по справі №2а-350/09 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців після набрання законної сили.

Судді: М.А. Руденко

ОСОБА_3

ОСОБА_4