Справа № П/811/232/15
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року Справа № П/811/232/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 27522, АДРЕСА_1

до відповідача: Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, 27501, м. Світловодськ, вул. Леніна, 14

про визнання протиправними та скасування вимог, рішень, податкових повідомлень - рішень,

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася з позовом до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування рішень, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 06.02.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 93 319,92 грн. основного платежу, 23 329,98 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями);

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 06.02.2015 року, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 510,00 грн.;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 28.10.14 року, яким до позивачки застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 510 грн.;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 28.10.14 року, яким до позивачки застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1,00 грн.

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15.10.14 року у сумі 124 390,84 грн.;

- визнання протиправним та скасування рішення № від 15.10.14 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штраф у сумі 10 704,14 грн.;

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 09.02.15 року у сумі 125 074,43 грн.;

- визнання протиправним та скасування рішення № від 09.02.15 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штраф у сумі 10 806,68 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що видом її діяльності є, зокрема, 6.24.0 - діяльність автомобільного вантажного транспорту: вона надавала послуги замовнику ПАТ «Юрія» саме по організації перевезення молока, а не його закупівлі від населення, як на це вказує відповідач. Винагороду отримувала від надання послуг перевезення. Вважає, що відповідачем необґрунтовано винесно оскаржувані рішення.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву у відповідності до змісту якого позовні вимоги ним не визнаються у повному обсязі, оскільки встановлено здійснення позивачем виду діяльності, який не зазначений в Свідоцтві про сплату єдиного податку та облікових даних платника податків, що призвело до ряду порушень вимог чинного законодавства, а тому рішення є правомірними.

На підставі ухвали від 02.06.2015 р. розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ст.122 КАС України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

В період з 02.10.2014 р. по 08.10.2014 р. посадовою особою Світловодської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.07.2011 р. по 30.06.2014 р., дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.07.2011 р. по 30.06.2014 р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 р. по 30.06.2013 р., за наслідками якої складено акт №445/1701- від 15.10.2014 р., де висновками, зокрема, є порушення, на думку відповідача:

- ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. №13-92 «Про прибутковий податок з громадян» та п.177.1, 177.2, 177.6 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб у періоді, що перевірявся на суму 93 319,92 грн., в тому числі за 2011 рік - 25 353,24 грн., за 2012 рік - 32 540,64 грн., за 2013 рік - 35 426,04 грн.;

- пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.177.11 ст. 177, п.п.49.18.2, 49.18.5 п.49.19 ст.49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ, в частині неподання декларацій про майновий стан та доходи за 2011 р., 2012 р., 2013 р.;

- пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ, в частині неведення (не реєстрації) книги обліку доходів і витрат, що ведуть фізичні особи - підприємці, крім тих, що обрали спрощену систему оподаткування;

- п.11 ст.8 Закону України від 08.07.2010 року №2464- VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено суму єдиного внеску в розмірі 124 390,44 грн., в тому числі: 2011 рік - 21 998,51 грн., 2012 рік - 45 694,87 грн., 2013 рік - 56 697,46 грн.;

- п.1 ст.3 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», в результаті чого не проведено через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО розрахункові операції на суму 586928,29 грн. (а.с.17-48).

На підставі акту перевірки Світловодською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області винесено рішення (а.с.10, 11, 12, 13, 15).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 26.12.2014 р. №4624/С/99-99-10-01-07-15 скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення та винесено нові податкові повідомлення рішення (а.с.185, 186, 187-188).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 23.12.2014 р. №4368/С/99-99-10-01-03-14 повторну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення та винесено нові податкову вимогу та рішення про застосування штрафних санкцій (а.с.177-183, 190, 191).

При вирішення даного спору суд виходить з наступного.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 06.02.2015 року, з податку на доходи фізичних осіб (а.с.185).

За наслідками перевірки відповідач дійшов висновку, що позивачем отримано дохід від провадження господарської діяльності, не зазначеної у свідоцтві платника єдиного податку, а саме: 51.11.0 - посередництво в торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами та 51.33.0 - оптовою торгівлею молочними продуктами, яйцями, олією та жирами. В той час як згідно заяв про застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, поданими ОСОБА_1, їй було видано свідоцтво про сплату єдиного податку на види діяльності з 01.07.2011 року: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах з перевагою продовольчого асортименту та діяльність автомобільного вантажного транспорту.

Згідно абз.2 ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992 р. №13-92 (чинний на момент виникнення правовідносин) оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) i документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу.

Пунктом 291.2 ст. 291 Податкового кодексу України передбачено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до п.177.1 ст.177 Податкового кодексу України встановлено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Судом встановлено, що між позивачем та ЗАТ «Юрія» укладено договір про надання послуг від 01.04.2011 року №б/н. В п.2. даного договору ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання надавати послуги з заготівлі молока у населення та його доставку до ПАТ "Юрія" (а.с.93).

Однак, судом встановлено, що позивачем здійснювалось лише перевезення (доставка) молока, в обґрунтування чого позивачем надані акти виконаних робіт, реєстри видаткових касових ордерів про оплату послуг з перевезення. Тобто позивачем здійснювалась господарська діяльність за видом "діяльність автомобільного вантажного транспорту", за що і отримувалась оплата (виручка) (а.с.100-126, 127-129).

Судом встановлено, що позивач для надання ПАТ "Юрія" послуг перевезення використовувала автомобіль ГАЗ 53 - цистерна харчова, що належить ОСОБА_2 (а.с.169).

Додатково до матеріалів справи надано документальні докази підтвердження ПАТ «Юрія» того, що ОСОБА_1 - позивачем по справі не здійснювалася закупівля молока від населення, а надавалися виключно послуги з перевезення даного товару. Окрім цього, АПТ "Юрія" повідомило суд, що відповідно до договору на виконання робіт (послуг) від 01.04.2011 року, заготівлею молока від населення для ПАТ «Юрія» займався ОСОБА_3 (чоловік позивачки), в обґрунтування чого надано копію договору та реєстри видаткових касових ордерів на закупку сировини від населення (а.с.209, 210-211, 212-214).

Доказів того, що позивач отримувала доходи за заготівлю молока у населення відповідачем суду не надано.

Пунктом 177.6 ст. ст.177 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо фізична особа - підприємець отримує інші доходи, ніж від провадження підприємницької діяльності, у межах обраних ним видів такої діяльності, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Кодексом для платників податку - фізичних осіб.

З урахуванням вищевикладеного та за результатами дослідження наявних матеріалів справи (зокрема, матеріалів перевірки позивача), суд вважає, що позивач отримала дохід лише в межах виду господарської діяльності "діяльність автомобільного вантажного транспорту", визначеного в свідоцтві про сплату єдиного податку, а тому дотрималася норм ст.13 Декрету № 13-92 та п.177.1, 177.2, 177.6 ст. 177 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, податкове повідомлення-рішення № від 06.02.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 93 319,92 грн. основного платежу та 23 329,98 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо виявлених порушень, визначених податковими повідомленнями - рішеннями:

- № від 28.10.14 року, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 510,00 грн. за неведення (не реєстрації) книги обліку доходів і витрат, що ведуть фізичні особи - підприємці, крім тих, що обрали спрощену систему оподаткування

- № від 06.02.2015 року, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 510,00 грн. за неподання декларацій про майновий стан та доходи за 2011 р., 2012 р., 2013 р.

- № від 28.10.14 року, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1,00 грн.

Починаючи з січня 2011 року, тобто з моменту набрання чинності Податковим кодексом України, фізичні особи - підприємці, які отримують доходи від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару (п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України).

Форму книги обліку доходів і витрат фізичних осіб-підприємців, які не перебувають на спрощеній системі оподаткування та Порядок її ведення затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010р. № 1025 (далі - Порядок № 1025), що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 грудня 2010 р. за № 1425/18720, (який набрав чинності з 21 січня 2011 року та діяв до 18 жовтня 2013 року).

За приписами п. 1 Порядку № 1025 фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій щоденно на підставі первинних документів здійснюються записи про операції, що відбулися у звітному (податковому) періоді.

З огляду на те, що позивач не отримувала доходів поза межами діяльності, яка визначена у свідоцтві про сплату єдиного податку, обов'язку вести Книгу обліку доходів і витрат фізичної особи-підприємця, що знаходиться на загальній системі оподаткування, вона в періоді з 01.07.2011 року по 31.12.2013 року не мала.

Відповідно до п.1 ст.3 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (надалі - Закон №265/95-ВР) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до ст.9 Закону №265/95-ВР, реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються, зокрема, при продажу товарів (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок.

Враховуючи те, що позивач перебувала на єдиному податку, інших доходів, ніж ті, що вказані у свідоцтві про сплату єдиного податку, не отримувала, посилання податкового органу на необхідність застосування нею РРО є безпідставним.

Відповідно до п.177.11 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи.

Судом встановлено та не заперечувалось відповідачем в акті перевірки, позивачкою подано звіт суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи-платника єдиного податку за третій та четвертий квартали 2011 року та податкові декларації платника єдиного податку за періоди 2012 - 2013 роки, з огляду на перебування її на спрощеній системі оподаткування (а.с.130-133, 140-143, 146-147, 150-151, 154-155, 158-159, 162-163, 166-167).

Однак, податковим органом зазначено, що в зв'язку зі встановленими перевіркою порушеннями, ОСОБА_1 повинна здійснювати господарську діяльність на загальній системі оподаткування, а відтак нею не було подано до податкового органу декларацій про майновий стан та доходи за 2011 р., 2012р., 2013р.

Враховуючи те, що відповідачем не доведено порушення позивачкою ст. 13 Декрету № 13-92 та п.177.1, 177.2, 177.6 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме - отримання доходів від здійснення виду господарської діяльності, який не зазначений в свідоцтві про сплату єдиного податку, суд вважає протиправним застосування штрафу за неподання податкових декларацій.

З огляду на викладене, податкові повідомлення-рішення № від 28.10.14 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 510,00 грн., № від 06.02.2015 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 510,00 грн. та № від 28.10.14 року про застосування штрафних (фінансових) санкції у сумі 1,00 грн. підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Щодо визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 09.02.15 року на суму 125074,43 грн. та рішення № від 09.02.15 року про застосування штрафу в сумі 10704,14 грн., суд виходив з наступного.

Так, у ході документальної перевірки податковим органом зроблено висновок про заниження позивачем єдиного внеску, в сумі 391341,19 грн., у т.ч.:

- за 2011 рік (7-12 міс.) в розмірі 69250,30 грн.,

- за 2012 рік на 144862,51 грн.,

- за 2013 рік на 177228,38 грн.

Світловодською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області на підставі акту перевірки №445/1701- від 15.10.2014 р. винесено оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 135881,11 грн. ( 125074,43 грн. + 10806,68 грн. штрафної санкції) (а.с.190, 191).

Відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VІ» (надалі - Закон), який набрав чинності з 01.01.2011 р., визначаються правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону, платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону визначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У відповідності до ч.3 ст.7 Закону нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок.

З огляду на те, що єдині внески нараховуються на суму доходу отриманого фізичною особою-підприємцем, відсутність факту отримання позивачем доходу у 2011 р., 2012 р. та 2013 р. в розмірі 391341,19 грн., на який би належало нараховувати єдиний внесок в розумінні пункту 2 частини 1 статті 7 Закону свідчить про відсутність бази для його нарахування, а тому рішення про застосування штрафних санкцій та податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску є неправомірними та не відповідають чинному законодавству.

Щодо визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15.10.14 року на суму 124390,84 грн. та рішення № від 15.10.14 року про застосування штрафу в сумі 10704,14 грн., суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15.10.14 року на суму 124390,84 грн. та рішення № від 15.10.14 року про застосування штрафу в сумі 10704,14 грн. переглядались за скаргою позивача Державною фіскальною службою України.

За наслідками перегляду винесені вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 09.02.15 року на суму 125074,43 грн. та рішення № від 09.02.15 року про застосування штрафу 10806,68 грн., що аналізувались вище в даній постанові (а.с.187-188). Тобто за наслідками перегляду суми в рішеннях були збільшені.

У відповідності до п. 4.4. Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 №452 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 вересня 2013 р. за №1593/24125, орган доходів і зборів при розгляді скарги перевіряє законність і обґрунтованість винесення вимоги або рішення, що оскаржуються, і приймає одне з таких рішень:

- залишає вимогу або рішення, що оскаржуються, без змін, а скаргу - без задоволення;

- скасовує в певній частині вимогу або рішення, що оскаржуються, і не задовольняє скаргу в певній частині;

- скасовує в повному обсязі вимогу або рішення, що оскаржуються, і задовольняє скаргу;

- направляє скаргу на новий розгляд до відповідного територіального органу доходів і зборів;

- залишає скаргу без розгляду.

Натомість, відповідно до п.4.6. даного Порядку, рішення, прийняте за розглядом скарги, може бути менш сприятливе для скаржника, ніж рішення, яке оскаржувалося. У разі збільшення органом доходів і зборів суми єдиного внеску, пені та штрафів, які належать до сплати, або недоїмки раніше надіслані вимоги про сплату недоїмки або рішення про нарахування пені та накладення штрафу не відкликаються, а на суму такого збільшення органом доходів і зборів надсилається окрема вимога про сплату недоїмки (рішення про нарахування пені, накладення штрафу).

Судом встановлено, що після розгляду скарги ОСОБА_1 в порядку адміністративного оскарження винесено рішення № від 09 лютого 2015 р. про застосування штрафних санкцій в розмірі 10806,68 грн. (10704,14 грн. + 102,54 грн.) за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 125074,43 грн., та вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 09 лютого 2015 року на суму 125074,43грн. (124390,84 грн. + 683,59 грн.) (а.с.190-191).

Суд вважає, що за наявності рішення № від 15 жовтня 2014 року про застосування штрафних санкцій в розмірі 10704,14 грн. за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 124390,84 грн., а також за наявності вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф--у від 15 жовтня 2014 року на суму 124390,84 грн., відповідач повинен був прийняти рішення лише на суму збільшення на підставі п.4.6. Порядку. Однак відповідач повторно включив суми нараховані нескасованими рішеннями.

Щодо різниці сум нарахування рішенням № від 09 лютого 2015 про застосування штрафних санкцій в розмірі 102,54 грн. та вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 09 лютого 2015 року на суму 683,59 грн., суд зазначає, що відповідачем не доведено факту отримання доходу ОСОБА_1 від провадження господарської діяльності за видом, що не зазначений в свідоцтві про сплату єдиного податку, що виключає можливість нарахувань незалежно від застосування ставок (15 чи 17 розмірів прожиткового мінімуму).

З огляду на викладене, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15.10.14 року на суму 124390,84 грн та рішення № від 15.10.14 року про застосування штрафу в сумі 10704,14 грн. підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 487,20 грн. підлягає присудженню з Державного бюджету України (а.с. 2, 56).

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06 лютого 2015 року, винесене Світловодською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 93319,92 грн. основного платежу та 23329,98 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями).

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06 лютого 2015 року, винесене Світловодською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 510,00 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28 жовтня 2014 року, винесене Світловодською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 510,00 грн.

5. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28 жовтня 2014 року, винесене Світловодською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1,00 грн.

6. Визнати протиправною та скасувати вимогу Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 15 жовтня 2014 року у сумі 124390,84 грн., винесену відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

7. Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15 жовтня 2014 року, винесене Світловодською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у сумі 10704,14 грн.

8. Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 09 лютого 2015 року у сумі 125074,43 грн. винесену відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

9. Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 09 лютого 2015 року, винесене Світловодською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у сумі 10806,68 грн.

Присудити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 487,20 грн. з Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. Дегтярьова