Справа № 815/1856/15
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1856/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суді Катаєвої Е.В.

секретаря Швеця В.А.

розглянувши у відкритому судовому засідання адміністративну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «СПОРТЕК» до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Оперчук Ірини Михайлівни про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду з адміністративним позовом звернулось Товариство з додатковою відповідальністю «СПОРТЕК» (далі ТДВ «СПОРТЕК») до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області (далі Реєстраційна служба), державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Оперчук Ірини Михайлівни (далі Державний реєстратор Оперчук І.М.), у якому просить суд визнати неправомірним та скасувати рішення Державного реєстратора Оперчук І.М. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №19533577 від 23.02.2015 року та зобов'язати Реєстраційну службу здійснити реєстрацію права власності на нежилу будівлю, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Сталінграду, 56.

Позивач зазначає, що у 2011 році Відкрите акціонерне товариство «СПОРТЕК» припинило своє існування внаслідок реорганізації шляхом перетворення у Товариство з додатковою відповідальністю «СПОРТЕК» та передало останньому все своє майно, що підтверджується актом прийому-передачі від 26.04.2011 року.

Вказаним актом прийому - передачі основних засобів (будівель та споруд) від ВАТ «СПОРТЕК» правонаступнику ТДВ «СПОРТЕК» засвідчено, що ВАТ «СПОРТЕК» припиняє існування шляхом реорганізації (перетворення) та передає правонаступнику ТДВ «СПОРТЕК» відповідно додатку до передавального акту 26.04.2011 року нежитлову будівлю павільйон №16, площею 289,5 м 2, первісною вартістю 61 200,35 грн. яка розміщена за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Сталінграду, 56.

06.02.2015 року ТДВ «СПОРТЕК» звернулось із заявою до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції для проведення державної перереєстрації (реєстрації) права власності на нежилу будівлю розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Сталінграду, 56, яка складається з однієї нежилої будівлі загальною площею 289,5 кв. м., за особливістю будова є павільйоном, а згідно внутрішньої нумерації об'єктів має № 16 та додано всі необхідні додатки згідно законодавства.

Проте, рішенням Державного реєстратора Оперчук І.М. №19533577 від 23.02.2015 року відмовлено ТДВ «СПОРТЕК» в перереєстрації (реєстрації) права власності на нежитлову споруду по вул. Героїв Сталінграду, 56.

Підставою для відмови в реєстрації права власності згідно рішення Державного реєстратора Оперчук І.М. є те, що нібито із заявою звернулася неналежна особа та подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, оскільки в документах мається розбіжності щодо типу об'єкту, а саме , що у правовстановлюючому документі та у заяві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень об'єктом нерухомого майна є «нежила будівля», яка знаходиться по вул. Героїв Сталінграду, 56, однак згідно акту прийому-передачі об'єкт нерухомого майна ТДВ «СПОРТЕК» передано об'єкт «нежила будівля павільйон №16», яка знаходиться по вул. Героїв Сталінграду, 56.

Позивач вважає вказане рішення протиправним, виданим в порушення діючого законодавства та таким, що порушує його законні права та інтереси, а тому таким, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Виконавчим комітетом Одеської міської ради було видано ВАТ «СПОРТЕК» свідоцтво про право власності за №017066 від 24.01.2002 року на нежилу будівлю розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Сталінграду, 56, яка складається з однієї нежилої будівлі загальною площею 289,5 кв. м. відображеної у технічному паспорті від 02.11.2001 року.

Передавальним актом ВАТ «СПОРТЕК» станом на 26.04.2011 правонаступнику - ТДВ «СПОРТЕК», передано нежитлову будівлю павільйон № 16 первісною вартістю 61 200,35 грн. Однак акт прийому - передачі основних засобів від 26.04.2011 містить більш детальну характеристику об'єкту «нежитлова будівля павільйону відділу № 16, площею 289,5 м. кв., первісною вартістю 61 200,35 грн. за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Сталінграду, 56».

Позивач також зазначає, що технічний паспорт виготовлений 09.06.2014 року характеризує споруду як: нежитлову будівлю павільйон № 16 по вул. Героїв Сталінграду, 56, площею 289,5 м. кв., що повністю відповідає даним, які зазначені у свідоцтві про право власності № 017066 від 24.01.2002 року .

У судовому засіданні представник позивача посилаючись на обставини викладені у позовній заяві підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Реєстраційної служби позовні вимоги не визнав, підтримав позицію викладену у письмових запереченнях та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник відповідача вважав рішення державного реєстратора обґрунтованим, оскільки виходячи з положень п. 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою КМУ № 868 від 17.10.2013 року, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема, щодо повноважень заявника та відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах. Надані документи мають розбіжності у назві типу об'єкту нерухомого майна, які зазначені в рішенні державного реєстратора, а також із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа.

Представник Реєстраційної служби вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов'язання реєстраційну службу здійснити реєстрацію права власності позивача на нежитлову будівлю, оскільки аналіз Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави стверджувати, що державна реєстрація є дискреційним повноваженням державного реєстратора, а вчиненню реєстраційної дії передують етапи перевірки поданих документів та отримання відповідей на запити від інших повноважних органів. Крім того, представник зазначив, що суд не може підміняти собою суб'єкта владних повноважень щодо реалізації ним власних повноважень, що узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною в постанові Пленуму № 13 від 24.10.2008 року, згідно якої, суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б свідчило про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень та позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти орган влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Відповідач державний реєстратор Реєстраційної служби Оперчук І.М. - суб'єкт владних повноважень в судове засідання не з'явився, був повідомлений про день, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутністю до суду не надав. Суд визнав його неявку до суду неповажною та вважав за можливе розглянути справу за його відсутності.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача Реєстраційної служби, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив, що 27.06.1996 року було зареєстровано ВАТ «СПОРТЕК». Дата запису в ЄДР 09.08.2005 року, номер запису 00103316.

Виконавчим комітетом Одеської міської ради ВАТ «СПОРТЕК» видано свідоцтво №017066 від 24.01.2002 року про право колективної власності на нежилу будівлю розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Сталінграду, 56, яка складається з однієї нежилої будівлі загальною площею 289,5 кв. м. відображеної у технічному паспорті від 02.11.2001 року. Згідно свідоцтва воно видане на підставі переліку нерухомого майна, що передано у власність ВАТ «СПОРТЕК» від 06.05.2001 року №1/1736, розпорядження регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області (а.с.26-32).

Рішенням загальних зборів ВАТ «СПОРТЕК» від 14.02.2011 року (протокол №14) було припинено ВАТ «СПОРТЕК» шляхом його реорганізації та створення Товариства з додатковою відповідальністю «СПОРТЕК». Відповідно до протоколу установчих зборів №1 від 27.04.2011 року було створено ТДВ «СПОРТЕК», затверджено Статут ТДВ «СПОРТЕК» та обрано директора ТДВ.

29.04.2011 року в ЄДРЮОтаФОП внесений запис номер 6010316 про припинення ВАТ «СПОРТЕК» та зареєстровано ТДВ «СПОРТЕК». Статутом ТДВ «СПОРТЕК» визначено, що ТДВ «СПОРТЕК» набуває усіх майнових і немайнових прав та обов'язків реорганізованого шляхом перетворення ВАТ «СПОРТЕК» з моменту його державної реєстрації у встановленому порядку (а.с.87-103,105-110).

Згідно акту прийому - передачі основних засобів (будівель та споруд) від 26.04.2011 року ВАТ «СПОРТЕК» передало ТДВ «СПОРТЕК» основні засоби в тому числі, згідно п.5 додатку №2.1. до вказаного акту прийому передачі - нежитлову будівлю павільйон № 16 яка знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Героїв Сталінграду, 56 (а.с.13-25).

06.02.2015 року представник ТДВ «СПОРТЕК» звернувся до Реєстраційної служби з заявою про реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) з наданням документів щодо виникнення права власності ТДВ на нежитлову будівлю павільйон №16, яка знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Героїв Сталінграду, 56 (а.с.124).

Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №19533577 від 23.02.2015 року Державний реєстратор прав на нерухоме майно Оперчук І.М. відмовила позивачу у державні реєстрації права власності на нежитлову будівлю павільйон № 16, яка знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Героїв Сталінграду, 56.

В рішенні №19533577 від 23.02.2015 року Державний реєстратор Оперчук І.М., у якості підстав для відмови у державної реєстрації права власності зазначив звернення із заявою неналежної особи, а також наявність у поданих документах розбіжностей щодо типу об'єкту нерухомого майна, право власності на який підлягає державній реєстрації, а саме у правовстановлюючому документі та у заяві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень об'єктом нерухомого майна є «нежитлова будівля», однак згідно акту прийому-передачі об'єкт нерухомого майна - «нежитлова будівля павільйону №16» (а.с.162).

Суд вважає, що рішення Державного реєстратора Оперчук І.М. №19533577 від 23.02.2015 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав наявності у поданих документах розбіжностей щодо типу об'єкту нерухомого майна, право власності на який підлягає державній реєстрації, прийнято суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. При цьому суд виходить з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень та регулюються Законом України від 01.07.2004 року №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон України №1952-ІV), Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ № 1141 від 26.10.2011 року відповідно до ч.3 ст.11 Закону України №1952-ІV (далі Порядок № 1141), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ № 868 від 17.10.2013 року відповідно до ст.15 Закону України №1952-ІV (далі Порядок № 868).

Статтею 2 Закону України №1952-ІV встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону («Засади державної реєстрації прав») державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 8 Закону України №1952-ІV визначені повноваження органу державної реєстрації, який: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Статтею 9 Закону визначені повноваження державного реєстратора, якій відповідно до ч. 4 цієї статті самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Державний реєстратор, крім іншого, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Згідно п.15 Порядку № 868 під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);2) повноважень заявника;3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Статтями 15,17 Закону України №1952-ІV визначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 24 Закону встановлено перелік підстав з яких державним реєстратором може бути відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема згідно п.4 цієї статті у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Відповідно до положень статті 10 Закону державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, мають відповідати даним реєстраційної справи, яка містить документовані записи щодо прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Підпунктом 2 п. 20 Порядку №1141 визначний перелік відомостей, які повинен внести в Державний реєстр державний реєстратор щодо об'єкта нерухомого майна, зокрема, це відомості про тип об'єкта нерухомого майна (житловий будинок, будівля, споруда, квартира, житлове приміщення, нежитлове приміщення тощо); призначення об'єкта нерухомого майна (житловий або нежитловий); відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна (найменування та/або присвоєння літера, загальна та (за наявності) житлова площа об'єкта нерухомого майна, який є складовою частиною складної речі та призначений для обслуговування іншої (головної) речі, пов'язаний з нею спільним призначенням та є її приналежністю); адреса об'єкта нерухомого майна.

Державним реєстратором Оперчук І.М. було встановлено, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом, не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, оскільки в документах наявні розбіжності щодо типу об'єкту.

Дослідивши документи, які були надані Державному реєстратору, суд вважає, що висновки зазначені в рішення державного реєстратора є обґрунтованими, що є підставою для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

У свідоцтві про право власності за №017066 від 24.01.2002 року на нежилу будівлю зазначено, що об'єкт в цілому розташований за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Сталінграду, 56, належить на праві колективної власності ВАТ «СПОРТЕК». Об'єкт складається з однієї нежитлової будівлі загальною площею 289,5 кв.м відображеної у технічному паспорті від 02.11.2001 року.

Передавальним актом ВАТ «СПОРТЕК» станом на 26.04.2011 правонаступнику - ТДВ «СПОРТЕК», передано нежитлову будівлю павільйон № 16 первісною вартістю 61 200,35 грн. Згідно акту прийому - передачі основних засобів від 26.04.2011року переданий об'єкту - «нежитлова будівля павільйону відділу № 16, площею 289,5 м. кв., первісною вартістю 61 200,35 грн. за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Сталінграду, 56».

У технічному паспорті від 02.11.2001 року значиться, що він виданий на магазин у житловому будинку №56 по вул. Гер. Сталинграду, тобто за зазначеною адресою наявний житловий будинок, у якому розташований магазин.

В той же час експлікація дана на будівлю під літ. «А», а згідно розділу ІІІ «Технічна характеристика жилих і підсобних приміщень квартири» зазначено, що приміщення розміщено на 1 поверсі одно поверхового будинку. Матеріал зовнішніх стін - метал,цегла; фундамент - бетоні блоки; матеріал перекриття - металічний (а.с.80-82).

У вказаних документах наявні розбіжності - знаходження об'єкту в житловому будинку за адресою вул. Героїв Сталінграду, 56, або окрема будівля з металу та цегли з металевим дахом. Відповідно виникає питання адреси зазначеної будівлі та житлового будинку.

У технічному паспорті від 09.06.2014 року зазначено, що він виданий на нежитлову будівлю павільйон №16 в будинку№56 по вул. Гер. Сталінграду. Матеріал зовнішніх стін - метал,цегла; матеріал перекриття - метал (а.с.158-161). Таким чином, наявні ті ж самі розбіжності, а також в назві об'єкту нерухомості значиться «павільйон №16», тобто наявні розбіжності у порівнянні, зокрема зі свідоцтвом про право власності, не тільки в назві, місцезнаходженні, адресі, а і в типі нерухомого майна.

Згідно з п.3.5 Инструкции по заполнению форм государственных статистических наблюдений относительно торговой сети и сети ресторанного хозяйства, затвердженою наказом Держкомстату №327 від 24.10.2005 року, павільйон визначається як різновид об'єкта роздрібної торгівлі, який розташований в споруді легкого, некапітального будівництва з невеликою торговою залою і допоміжними приміщеннями. Якщо павільйон має торговий зал з площею 20 м2 і більше, то він ураховується як магазин, а з площею менше 20 м2 - як кіоск.

У заяві поданій позивачем до реєстраційної служби та в правовстановлюючих документах об'єктом, що надається для реєстрації є нежитлова будівля, згідно акту прийому - передачі основних засобів (будівель та споруд) об'єкт зазначено як нежила будівля павільйону № 16, у технічному паспорті від 26.04.2011 року об'єкт значиться як магазин у житловому будинку №56 по вул. Гер. Сталинграду, у технічному паспорті від 09.06.2014 року - як нежитлова будівля павільйон №16 в будинку№56 по вул. Гер. Сталінграду.

З урахуванням викладеного суд вважає обґрунтованим рішення державного реєстратора Оперчук І.М. №19533577 від 23.02.2015 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав наявності у поданих документах розбіжностей щодо типу об'єкту нерухомого майна, право власності на який підлягає державній реєстрації. Рішення прийнято суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

В той же час суд вважає посилання Державного реєстратора Оперчек І.М. у рішенні №19533577 від 23.02.2015 року як на підставу відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень - звернення із заявою неналежної особи, не обґрунтованим.

Оскаржуєме рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №19533577 від 23.02.2015 року в частині звернення із заявою неналежної особи державний реєстратор обґрунтовує лише тим, що при заповненні заяви заявником було невірно зазначено паспортні відомості, а саме видавник паспорту заявника, що зазначений в заяві у абревіатурі «Малиновський РО УМВС України в Одеській області» не збігаються з даними зазначеними в паспорті «Малиновський РО РВ ОМУ УМВС України в Одеській області». Проте дані порушення є допущення технічних помилок уповноваженою особою ТДВ при заповненні бланку заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,що не може бути підставою для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень у розумінні п.3 ст. 24 Закону України №1952-ІV.

Оскільки суд дійшов до висновку про відсутність підстав для скасування рішення Державного реєстратора про відмову у державної реєстрації прав та їх обтяжень №19533577 від 23.02.2-15 року, відповідно не підлягають задоволенню як похідні вимоги позивача про зобов'язання Реєстраційної служби здійснити реєстрацію права власності на нежилу будівлю, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Сталінграду, 56 за ТДВ «СПОРТЕК». Крім того, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що державна реєстрація є дискреційним повноваженням державного реєстратора.

Статтею 86 КАС України визначено, що, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Товариства з додатковою відповідальністю «СПОРТЕК» до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Оперчук Ірини Михайлівни про визнання протиправним та скасування рішення №19533577 від 23.02.2015 року та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Суддя Катаєва Е.В.

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Товариства з додатковою відповідальністю «СПОРТЕК» до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Оперчук Ірини Михайлівни про визнання протиправним та скасування рішення №19533577 від 23.02.2015 року та зобов'язання вчинити певні дії.

10 червня 2015 року.