Справа № 872/13055/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2015 рокусправа № 804/6805/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2013 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська до Державного підприємства "Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів", третя особа - управління Пенсійного фонду України в Амур - Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська звернулось з адміністративним позовом до Державного підприємства "Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів" в якому просило стягнути з відповідача заборгованість у сумі 68 562,84 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2013 року в задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив останню задовольнити на підставах, що в ній зазначені та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове - про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні вважав, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Державне підприємство "Український науково-дослідний констукторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів" зареєстроване в УПФУ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до ст. 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 13.12.1991 року №1977-ХІІ держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

В силу п.13 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів, спрямованих із джерел, визначених Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність".

Як вбачається з матеріалів справи, на обліку в ПФУ знаходиться працівник відповідача ОСОБА_1, якому УПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська призначена пенсія відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність".

Згідно ч. 9 ст. 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІУ рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, визначений в Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №372 від 24.03.2004 р.

Відповідно до вказаного Порядку за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах ІІІ-ІV рівнів акредитації незалежно від форми власності та фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації.

Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Відповідно до Переліку та порядку подання документів, необхідних для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" (затверджено в міністерстві юстиції України 06.07.2011 року за №816/19554) для призначення пенсії відповідно до вищезазначеного Закону подаються наступні документи, а саме: заява про призначення пенсії за формою згідно із додатком 4 до Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне старування", документи про стаж, що визначені Порядком подання документів №22-1 та довідка про підтвердження стажу наукової роботи підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації або їх правонаступників.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія ОСОБА_1 була нарахована, як науковому працівнику без довідки про підтвердження стажу наукової роботи. Дпний факт підтвердила в ході судового засідання представник третьої особи - Управління ПФУ в АНД районі м.Дніпропетровська.

Також, відповідно до виписки з протоколу № 5 засідання вченої ради Державного підприємства "Український науково-дослідний констукторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів" від 29.03.2011 року було прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у видачі довідки про наукову діяльність, оскільки робота, яку виконував ОСОБА_1 кваліфікується як інженерна, але не наукова.

Крім того, на момент розгляду апеляційної скарги, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2014 року у справі № 804/11504/13-а, визнано рішення УПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо зобов'язання Державного підприємства "Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів" відшкодовувати витрати на виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 11,88% від суми призначеної пенсії - неправомірним, що є наслідком неправомірного зарахування пенсійним фондом спірного періоду роботи ОСОБА_1 до стажу, який надає право на призначення (перерахунок) пенсії у відповідності до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність".

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що рішення УПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо зобов'язання Державного підприємства "Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів" відшкодовувати витрати на виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 11,88% від суми призначеної пенсії скасовано в судовому порядку, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що пенсія ОСОБА_1, як науковому працівнику була призначена Пенсійним фондом безпідставно, тобто за відсутності усіх документів, обов'язкова наявність яких є підставою для призначення наукової пенсії.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 червня 2013 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська до Державного підприємства "Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів", третя особа - управління Пенсійного фонду України в Амур - Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай