Справа № 9101/17372/2011
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2011 р.справа № 2а-4847/10/1170

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Мірошниченка М.В. Юхименка О.В.

при секретарі судового засідання: Тепловій Г.Є.

представники позивача та відповідача в судове засідання не зявились розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Новоукраїнської міжрайонної державної податкової інспекції на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 січня 2011 року у справі № 2а-4847/10/1170 за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Новоукраїнської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2010 року позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив прийняти рішення, яким визнати повністю протиправним податкове повідомлення-рішення від 02 грудня 2010 року № НОМЕР_1 щодо зобовязання сплатити 7 333,0 грн., скасувавши його.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 січня 2011 року (суддя Нагібіна Г.П.) адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Новоукраїнської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування рішення задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Новоукраїнської міжрайонної державної податкової інспекції про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 02 грудня 2010 року № НОМЕР_1, в частині застосування штрафної (фінансової) санкції в сумі 6 993 грн.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції вказав на те, що порушення позивачем вимог п.9 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»встановлено: позивач своєчасно не роздрукував фіскальний звіт за 13.11.2008 року, а отже відповідачем доведено правомірність застосування фінансової санкцій за вказане порушення 340 грн. Щодо порушення п.12. ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», вказав на те, що відповідачем документально та нормативно не доведений факт реалізації позивачем товарів, які не обліковані у встановленому порядку, вартістю 3 496,50 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою,в якій просив скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.01.2011 року в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказали на те, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та дослідив докази, неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права, а доводи позивача не відповідають дійсним обставинам справи. Посилання суду першої інстанції на те, що відповідачем факт реалізації не облікованого товару на всю суму 3496,50 грн. не доведений є безпідставним, так як норма ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»не містить вимоги, що весь не облікований товар повинен бути реалізований. Крім того, в постанові Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.01.2011 року містяться посилання на порушення абз.3 розподілу 5 Методичних рекомендацій, при цьому не зазначається назва нормативного документа, ким і коли виданий вищезазначений нормативний акт та яке відношення має вищезазначена норма до розгляду даної справи.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Сторони та їх представники в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення , наявні в матеріалах справи. Від відповідача надійшла на адресу суду заява, в якій просять слухати справу за їх відсутності. Колегія суддів вважає, що в силу ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін, які беруть участь у справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду , не перешкоджає судовому розгляду справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та обставини справи, перевіривши їх доказами колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 18 листопада 2010 року уповноваженими фахівцями контролюючого органу була проведена перевірка господарської одиниці павільйону «Людмила», що розташований за адресою м. Новоукраїнка, вул. Кірова, субєкта господарської діяльності ОСОБА_2, з питання дотримання субєктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій. За результатами перевірки складений акт від 18.11.2010 р.

В ході перевірки контролюючим органом було виявлено ряд порушень, серед яких реалізація товарних запасів, які не обліковані в встановленому законодавством порядку: на господарській одиниці відсутня книга обліку доходів та витрат, накладні на товар, який знаходиться в реалізації. Фактично вартість не облікованого товару за цінами реалізації становить 3 496,50 грн. За висновком акту перевірки вказано на порушення п.12, ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»

На підставі акту перевірки відповідачем було прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 02 грудня 2010 року на суму 7333,00 грн. на підставі пункту 11, статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та згідно п.4 ст. 17 та ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,громадського харчування та послуг»№ 265/95 ВР від 06.07.1995 року.

Зазначене рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій є предметом даного спору.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності з п.12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг);

Форма книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, визначена Інструкцією про прибутковий податок з громадян, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 21.04.1993 року за № 12, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.06.1993 року за № 64 (зі змінами та доповненнями).

Книга обліку доходів і витрат не передбачає ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

Порядком ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1269 передбачено, що книга обліку доходів і витрат ведеться субєктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування субєктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), а також особами, які мають пільговий патент для продажу товарів (крім підакцизних) (надання послуг) відповідно до законодавства з питань патентування деяких видів підприємницької діяльності, якщо такі особи не є платниками податку на додану вартість згідно із законодавством (далі субєкти підприємницької діяльності).

Відповідно до зазначеного порядку субєктом підприємницької діяльності до книги заносяться такі відомості:

- порядковий номер запису;

- дата здійснення операцій, повязаної з проведеними витратами і /або отриманим доходом;

- сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника;

- сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг;

- сума виручки від продажу товарів (надання послуг) з підсумком за день.

Таким чином, вищенаведеними нормативно правовими актами, які регулюють правовідносини у сфері малого підприємництва, не передбачено обовязок субєктів підприємницької діяльності фізичних осіб вести облік товарів за місцем реалізації. Чинним законодавством України визначено порядок ведення доходів і витрат субєктами підприємницької діяльності фізичними особами, але не обліку товарів за місцем їх реалізації шляхом відображення обліку у Книзі обліку витрат і доходів.

Окрім того, як видно з оскаржуваного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, в частині, що оскаржується його прийнято на підставі ст. 20 ЗУ України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,громадського харчування та послуг».

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР в редакцій дійсній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено , що до субєктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відсутність на час проведення перевірки книги обліку доходів та витрат не може бути підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій, визначених ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оскільки відповідальність передбачена саме за реалізацію товару, що не облікований у встановленому законом порядку. Не надання для перевірки книги обліку доходів та витрат не може бути підставою для висновку про те, що позивач здійснював продаж не облікованого товару.

У відповідності зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч вимогам ст.71 КАС України, відповідачем не доведено факту реалізації позивачем товарів, які не обліковані у встановленому порядку, а отже, не доведено правомірності застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за порушення п 12, ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, визнавши частково протиправним та скасувавши рішення відповідача про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 02.12.2010р. на суму 6 993 грн.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, зроблених в оскаржуваній постанові.

Фактичні обставини справи досліджені судом першої інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів. Порушення або неправильного застосування норм матеріального і процесуального права не вбачається, підстави для скасування або зміни постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Новоукраїнської міжрайонної державної податкової інспекції залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 січня 2011 року у справі № 2а-4847/10/1170 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання до адміністративного суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 07.09.2011року.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: М.В. Мірошниченко

Суддя: О.В. Юхименко