Справа № 42156/09
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2010 р. справа № 2а-71/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ОСОБА_1 ради та ОСОБА_2 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2009 року по справі №2а-71/09 за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ОСОБА_1 ради про визнання відмови в перерахунку допомоги неправомірною, зобовязання вчинити певні дії , -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2009 року позивачка звернулася до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ОСОБА_1 ради, та уточнивши в судовому засіданні позовні вимоги просила: визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобовязати відповідача зробити перерахунок розміру допомоги при народженні дитини та розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману суму допомоги при народженні дитини у розмірі 1955 грн., стягнути з відповідача недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 19.11.2007 р. по 31.12.2007 р. у розмірі 447 грн. 19 коп., зобовязати відповідача зробити перерахунок розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік та з січня по квітень 2009р., стягнути з відповідача недоотриману мною суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.01.2008 р. по 01.04.2009 р. у розмірі 7609,12 грн., зобовязати відповідача з 01.04.2009р. і подальше робити перерахунок та виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно прожиткового мінімуму існуючого на момент нарахування допомоги.

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2009 року адміністративний позов задоволено частково: зобовязано відповідача призначити, до нарахувати і виплатити позивачу недоотриману за період з 19 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року включно, державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст..15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми»у розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом для дітей віком до 6 років на час її виплати з 19 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та з 01.04.2009 року проводити виплати відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми»та ЗУ «Про державний бюджет на 2009 рік», в решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення питання.

Не погодившись з постановою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заперечень на апеляційні скарги не надійшло.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційні скарги задовольнити частково.

Судом встановлено, що позивачка має дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини (свідоцтво про народження а.с. 4) яка є особою, на яку поширюється дія статті 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ (надалі Закон № 2811-ХІІ).

Згідно із ст.12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», в редакції, що діяла до набрання законної сили Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата допомоги здійснюється одноразово у дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта - протягом наступних 12 місяців у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» було встановлено наступне: - ч. 2 ст. 56 вищевказаного Закону: допомога при народженні дитини у розмірі 8 500 грн. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3 400 грн., решта протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ОСОБА_1 ради здійснювалась виплата державної допомоги одноразово при народженні дитини згідно до вищезазначеного порядку та розмірів, а саме 3400,00 грн. одноразово та 425,00 грн. щомісячно протягом 12 місяців з вересня 2007 року по вересень 2008 року (а.с. 6).

Згідно частини 1 статті 15 вищезазначеного Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2811-ХІІ розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Дію частини 1 статті 15 Закону України № 2811-ХІІ та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ зупинено пунктом 14 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-V "Про державний бюджет України на 2007" (надалі Закон №489-V).

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України №2811-ХІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано неконституційним положення пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З 20 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року включно відповідач повинен був провести нарахування сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Згідно ст. 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється у розмірі: з 01 квітня 2007 року - 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - 470 грн. Відповідно до довідки про виплати сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 6) позивачка отримала у 2007 році за: листопад 2007 року 50,71 грн., грудень 144,10 грн., відповідно сума заборгованості складає за 2007 рік:

листопад:: грн.

грудень: 470 - 144,10 = 325,9 грн.

а всього: 463,3 грн.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що кошти для виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у відповідності до Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік»не передбачалися, а також виплати їй не має можливості. В цій частині доводи апелянта про відсутність бюджетного фінансування суд не приймає до уваги, оскільки судові рішення приймаються в межах норм діючого законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги та згідно частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст та спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Щодо вимог позивачки про стягнення на її користь сум недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік колегія суддів зазначає про те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" стаття 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»була викладена в наступній редакції «допомога по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.»Відповідно до довідки (а.с. 6) позивачка отримувала у 2008 році з січня по жовтень 130,64 грн. щомісяця, а тому підстав для задоволення позовних вимог за цей період не має.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 28/2008 положення наведених законів, якими визначено розмір державної допомоги по догляду за дитиною, не визнавались неконституційними, що свідчить про їх чинність та про правомірність дій відповідача щодо нарахування і виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

В запереченнях на позовну заяву відповідач вказує на те, що позивачем без поважних причин було пропущено строк подачі позовної заяви згідно ст. 99 КАС України, оскільки Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (опубліковане в офіційних виданнях України 27.07.2007 року) є загальнодоступними, позивачка мала змогу з ним ознайомитись та дізнатись, що її право порушено саме з моменту оприлюднення зазначеного рішення Конституційного Суду України. Також позивачка отримувала зазначену допомогу та мала можливість контролювати її розмір. Доказів щодо поважності пропуску строку позивачкою наданні не були.

Позивачка звернулася за позовом до суду 18 листопада 2008 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду на позовній заяві (а.с. 1).

Виходячи з цього строк звернення позивачки до суду з вимогою перерахунку та виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 09 липня 2007 року по 17 листопада 2007 року пропущений без поважної причини, тому в цій частині позовні вимоги за цей період задоволенню не підлягають.

Що стосується виплат допомоги по догляду за дитиною за 2009 рік, то суд першої інстанції також дійшов правильного висновку з цього приводу, оскільки відповідно до статті 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудня 2008 року № 835-VI допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. На дійсний час є чинним порядок призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751. Відповідно до пункту 22 зазначеного Порядку відповідно до статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

Норми статті 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" на час розгляду справ є чинними, визнані неконституційними не були, у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2009 рік задоволенню не підлягають.

При цьому судова колегія зазначає, що оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має можливість залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, дослідив докази, дав їм належну оцінку та прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ОСОБА_1 ради та ОСОБА_2 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2009 року по справі №2а-71/09 задовольнити частково.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2009 року по справі №2а-71/09 - залишити без змін.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців.

Головуючий: М.А. Руденко

ОСОБА_4

ОСОБА_5