Справа № 43889/09
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2010 р.справа № 2а-351/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Лукманової О.М. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної Адміністрації на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2010 року у адміністративній справі № 2а-351/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації та Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості по щорічній допомозі на оздоровлення громадянину, постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд винести рішення, котрим визнати протиправною бездіяльність Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської ОДА, та Управління праці та соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у вигляді невиплати йому щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення в розмірах, передбачених ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 2006 по 2009 роки; стягнути на його користь з Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської ОДА та Управління праці та соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на його користь недоплачену суму за щорічною разовою грошовою допомогою на оздоровлення, як особі, і яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії за період з 2006 по 2009 роки в розмірі 9 310 грн. В обґрунтування позовних вимог вказав на те, що він є особою, 2-ої категорії, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, йому відповідно до статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачена щорічна виплата на оздоровлення.

Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправними дії Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо нарахування у 2008 та 2009 році ОСОБА_1. допомоги на оздоровлення у розмірі меншому, ніж встановлено ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.»; стягнуто з Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації на його користь недоплачену суму по шорічній разовій допомозі на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС 2 категорії за 2008 рік у сумі 2 425 грн.; зобовязано Головне управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії за 2009 рік у розмірі, встановленому ст. 48 Закону України

Не погодившись з зазначеною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на не відповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до винесення необґрунтованого рішення, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені вимог позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав на те, що на даний час вони не здійснюють безпосередньо виплати допомоги особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Компенсація учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС виплачувалась в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи дійшов правильного висновку, що, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими актами, при визначенні розміру щорічної грошової допомоги на оздоровлення, відповідач повинен керуватися ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС катастрофи 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії 301176 від 31 серпня 2005 року (а.с. 9).

Відповідно до ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 19.12.1991 року позивач має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем при нарахуванні та виплаті позивачу щорічної одноразової допомоги на оздоровлення, відповідач керувався постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Розмір виплаченої позивачу разової грошової допомоги у листопаді 2007 році 100 грн., в липні 2008 року -100 грн., у 2009 році призначено, але на жовтень 2009 року не сплачено 100 грн. (а.с. 20).

Пунктом 28 розподілу 11 Закону України від 28.12.2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», частину 4 ст.48 Закону № 796 було викладено в наступній редакції : «одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 вказаний пункт Закону України «Про бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»визнано неконституційним, тобто дія ст..48 Закону № 796 з 22.05.2008 року відновлена.

Статтею 71 Закону України «про Державний бюджет України на 2009 рік»надано право Кабінету міністрів України в 2009 році встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах в межах асигнувань, передбачених за відповідними програмами.

В 2009 році нормативні акти Кабінету Міністрів України з приводу встановлення розмірів виплат одноразової допомоги на оздоровлення особам, визначеним ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»не приймались.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у 2009 році нарахування одноразової допомоги на оздоровлення повинно проводитись відповідно д ст.. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796.

Застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів від 12 липня 2005 року № 562 при нарахуванні одноразової допомоги на оздоровлення суперечить положенням Закону № 796 та не може бути віднесено до реалізації права призначеного ст..71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік».

Колегія суддів вважає, що положення ст.71 закону України «про Державний бюджет України на 2009 рік»в частині надання права Кабінету Міністрів України встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань не можуть бути застосовані до визначання розміру щорічної допомоги на оздоровлення учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки розмір вже встановлено ст. 48 вищевказаного закону, тому норма Закону має вищу юридичну силу ніж підзаконний нормативний акт ( постанова КМ України).

Таким чином відповідач повинен був діяти у відповідності до вимог Закону № 796 і у 2009 році сплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до розміру визначеному ст. 48 Закону України «про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розмір мінімальної заробітної плати за 2009 рік, у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»станом на 26.12.2008 року складає 605 грн. Сума недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2009 рік складає 605х5-120= 2905 грн.

За вищенаведених обставин, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права Постанова суду належним чином мотивована і за своїм змістом та формою відповідає вимогам закону, тому вимоги апеляційної скарги відповідача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.199, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації залишити без задоволення.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області по адміністративній справі 2а-351-2009 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації та Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення її в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 01 липня 2010 року.

Судді: Руденко М.А.

ОСОБА_2

ОСОБА_3