Справа № П/811/1384/15
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Справа №П/811/1384/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кіровограді адміністративну справу

за позовом: Приватного підприємства «Фавор»

до відповідача: Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення.

Приватне підприємство «Фавор» звернулося з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.01.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 23 024,00 грн., у тому числі 15 349,00 грн. основного платежу та 7 675,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що підставою для донарахування ПП «Фавор» податкових зобов'язань стали висновки, які ґрунтуються на акті про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Фешн-Стоун ЛТД» по взаємовідносинах з контрагентами за травень, серпень 2014 року, який складено виключно на підставі податкової звітності та інформації з аналітичних баз даних без дослідження первинних бухгалтерських документів.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) зазначено лише загальне найменування робіт та їхньої вартості без конкретизування, які саме роботи було виконано, їх види та опис, конкретні обсяги та напрями, за якими вони проводилися, кількість відпрацьованих годин, перелік використаних ресурсів та частина їхньої вартості, включена до вартості робіт, що робить неможливим встановлення змісту й обсягу господарської операції та факту використання її результатів у господарській діяльності підприємства. Крім того, із наданих платником документів не вбачається. які критерії використовувалися для визначення вартості послуг та, відповідно, необхідність і доцільність використання їх у господарській діяльності і правомірності формування податкового кредиту.

Представники позивача та відповідача у судовому засіданні не з'явився, до суду подано клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с.120, 121).

На підставі ухвали від 09.06.2015 р. розгляд справи проведено у порядку письмового провадження відповідно до ч.4 ст.122 КАС України (а.с.122).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

У період з 24.12.2014 р. по 25.12.2014 р. посадовою особою Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області відповідно до наказу №320 від 22.12.2014 р. (а.с.110) проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Приватного підприємства «Фавор» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Фешн-Стоун ЛТД» за серпень 2014 року, за результатами якої складено акт №8/11-23-22-07/30869621 від 30.12.2014 р., висновками якого, зокрема, є порушення ПП «Фавор», на думку відповідача, п.198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що сплачується до загального/спеціального фонду державного бюджету за серпень 2014 року у сумі 15 349,00 грн. (а.с.8-17).

На підставі акта перевірки Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 21.01.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 23 024,00 грн., у тому числі 15 349,00 грн. основного платежу та 7 675,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.7).

Як встановлено судом, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням податковим органом визначено ПП «Фавор» грошові зобов'язання у зв'язку з включенням позивачем до складу податкового кредиту за серпень 2014 року сум ПДВ за господарськими операціями з ТОВ «Фешн-Стоун ЛТД», які на думку Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, не носять реального характеру.

Судом встановлено, що відповідно до договору про надання послуг №09 від 01.08.2014 р. (а.с.45-46) ТОВ «Фешн-Стоун ЛТД» у серпні 2014 року надало ПП «Фавор» транспортно-експедиторські послуги на суму 92 094,00 грн., у тому числі ПДВ - 15 349,00 грн., що підтверджується податковими накладними та актами надання послуг, які містять усі необхідні реквізити визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №996-ХIV (а.с.53, 54, 73, 75). При цьому суму 15 349,00 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за серпень 2014 року (а.с.29-37).

Оплату вартості наданих послуг позивачем здійснено в безготівковому порядку, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.48, 49).

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст.198.6 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому в пункті 198.2 зазначеної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів із банківського рахунку платника податку в оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що у Податковому кодексі України передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку - покупця належно оформленої та виданої податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у серпні 2014 року сформовано податковий кредит на підставі належно оформлених податкових накладних, виданих йому ТОВ «Фешн-Стоун ЛТД», яке на час їх видачі зареєстроване платником податку на додану вартість, а тому, відповідно до вимог п.201.8 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України було зобов'язане виписувати податкові накладні.

Водночас визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Тобто обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

У відповідності до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців основним видом діяльності ПП «Фавор» є вантажний автомобільний транспорт (а.с.59-60).

З матеріалів справи судом встановлено, що ПП «Фавор» у 2014 році відповідно до договору №1 від 16.01.2012 р. (а.с.47) надавалися послуги ВАТ «Кіровоградхліб» з пошуку прямих покупців хліба і хлібобулочних виробів, доставка хліба і хлібобулочних виробів вантажним спеціалізованим автотранспортом покупцям, розміщення хліба і хлібобулочних виробів для подальшого його продажу, у зв'язку з чим замовлялися транспортно-експедиціні послуги у ТОВ «Фешн-Стоун ЛТД». На підтвердження зазначених обставин до суду надано копії договору про надання послуг, податкові накладні, акти приймання здачі виконаних робіт, платіжні доручення та товарно-транспортні накладні на відпуск хлібобулочних виробів (а.с.47, 50-52, 55, 56, 71, 72, 77-104).

Таким чином, витрати понесені позивачем за вищевказаними господарськими операціями з ТОВ «Фешн-Стоун ЛТД» пов'язані з господарською діяльністю ПП «Фавор».

Водночас суд враховує, що товарно-транспортна документація є доказом надання послуг з перевезення вантажів, а не постачання товару, відтак за наявності доказів фактичного отримання товару та його використання в господарській діяльності, відсутність у платника податку товарно-транспортних накладних не може позбавляти такого платника права на формування податкового кредиту за відповідними господарськими операціями, оскільки податкове законодавство не пов'язує таке право з наявністю у платника податку товарно-транспортних накладних.

Разом з тим, суд зауважує, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік платника податку від ведення такого обліку іншими особами, зокрема, від фактичної сплати його контрагентами податків до бюджету, від знаходження постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. При цьому питання декларування сум податкового кредиту не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Натомість у разі, якщо такі особи не виконали свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо таких осіб.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зміст зазначеної норми, при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків визначені податкові зобов'язання, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Відповідачем не доведено факту відсутності реального характеру господарських операцій позивача з ТОВ «Фешн-Стоун ЛТД».

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.01.2015 р. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відтак сплачений позивачем судовий збір (10% від ставки судового збору для позовних вимог майнового характеру) в розмірі 182,70 грн. підлягає присудженню з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Фавор».

Керуючись ст.ст.86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21 січня 2015 року, винесене Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області, яким Приватному підприємству «Фавор» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 23 024,00 грн., у тому числі 15 349,00 грн. основного платежу та 7 675,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Присудити Приватному підприємству «Фавор», (25006, м. Кіровоград, вул. Карла Маркса, 10-А, кв. 29) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві грн.70 коп.).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Г.М. Момонт

< Суддя >