Справа № 804/1470/14
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2015 рокусправа № 804/1470/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Чередниченко В.Є. Олефіренко Н.А.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2014р. у справі №804/1470/14
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Зоряна»
до: про:Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

20.01.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма «Зоряна» (далі- ТОВ АФ «Зоряна») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Новомосковська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. /а.с. 2-5 том 1/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2014р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №804/1470/14 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 1 том 1/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві з урахуванням уточненого позову / а.с. 46-62 том 2/ на те, що відповідачем у справі у період з 06.08.2012р. по 14.08.2012р. було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ АФ «Зоряна» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.02.2012р. по 30.04.2012р. в ході якої податковим органом не було виявлено будь-яких порушень позивачем вимог чинного законодавства, у подальшому у період з 07.10.2013р. по 25.10.2013р. відповідачем було проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.07.2010р. по 30.06.2013р. за результатами якої відповідачем було складено акт №504/221/250011453 від 15.11.2013р., у якому податковим органом було зроблено висновки про порушення позивачем: - п.185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України в частині не включення підприємством до складу податкових зобов'язань отриману від ПАТ «МЗВКК» та ФОП ОСОБА_1 передплату за сільгосппродукцію за період - березень, квітень, вересень, жовтень, грудень 2012р. у загальному розмірі 899484,2грн.; - пункту 2.11, пункту 3.1, абзацу 3 пункту 3.4, пункту 7.39. та пункту 7.41 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004р., яке полягає у тому, що додані до авансових звітів документи в частині взаємовідносин позивача з ПП «Порада СВ» та ТОВ «Ньюмакс-Україна» та авансові звіти на загальну суму 4601838,40 грн., на думку податкового органу не є належними первинними документами; - п.119.2 ст. 119, п. 164.1, пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст.168, пп. 170.9.2 п. 170.9 ст. 170 Податкового кодексу України, з урахуванням ст. 18 Податкового кодексу України, що призвело до порушення правильності утримання та своєчасності перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 789778,39 грн. за період березень-листопад (включно) 2012р. У подальшому на підставі акту перевірки №504/221/250011453 від 15.11.2013р. відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення: - форми «Р» № від 19.12.2013р., яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у загальному розмірі на 1124354,80 грн.; - форми «С» № від 19.12.2013р., який застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 46011838 грн.; - форми «Р» № від 18.12.2013р. яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, у загальному розмірі на 987732,99 грн.. Позивач вважає, що у податкового органу були відсутні законодавчо визначені підстави для проведення повторної перевірки підприємства за період з 01.02.2012р. по 30.04.2012р., оскільки за цей період перевірку було проведено та встановлено відсутність будь-яких порушень. Також позивач вважає висновки податкового органу за результатами перевірки та прийняті ним податкові повідомлення-рішення необґрунтованими та безпідставними, оскільки передплата, яка була отримана позивачем від ПАТ «МЗВКК» та ФОП ОСОБА_1 у березні, квітні, вересні, жовтні, грудні 2012р. ( ПДВ який сплачено у вартості цієї продукції становить 899484,2грн.), є передплатою за сільськогосподарську продукцію, яку вирощує позивач на власних та орендованих землях, урожайність сільськогосподарських культур у позивача була вища ніж середньостатистична у районі через використання підприємством якісної сировини та мінеральних добрив, розмір зібраного урожаю підприємством підтверджується належними документами, підприємство є сільгоспвиробником, що свідчить про те, що сума ПДВ у розмірі 899484,2грн. додатковій оплаті не підлягає. Щодо взаємовідносин між позивачем та ПП «Порада СВ» та ТОВ «Ньюмакс-Україна», то підприємством протягом перевіряємого періоду було укладено низку угод з цими контрагентами щодо придбання товарів, які необхідні для здійснення сільськогосподарської діяльності (культиватори, сіялки, запчастини, дизельне пальне та інше) на загальну суму 4601838,40 грн., з метою здійснення цих закупівель директору ТОВ АФ «Зоряна» було здійснено видачу готівкових коштів під звіт, у позивача наявні усі авансові звіти на загальну суму 4601838,40 грн. та документи, які підтверджують факт виконання позивачем та його контрагентами ПП «Порада СВ» та ТОВ «Ньюмакс-Україна» своїх зобов'язань по укладеним договорам, ці товари було використано позивачем у власній господарській діяльності, що свідчить про те, що ці угоди були укладені свідомо з метою настання певних наслідків і доводи податкового органу про нереальність здійснення цих операцій через відсутність первинних документів є необґрунтованими та безпідставними, як і висновок про те, що директор ТОВ АФ «Зоряна» не підтвердив вартість понесених витрат відповідними документами, що свідчить про отримання ним від позивача додаткового блага у вигляді грошових коштів на загальну суму 4601838,40 грн.. Враховуючи вищезазначені обставини позивач просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Новомосковської ОДПІ форми «Р» № від 19.12.2013р., форми «С» № від 19.12.2013р., форми «Р» № від 18.12.2013р..

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2014р. у справі №804/1470/14 позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Новомосковської ОДПІ форми «Р» № від 19.12.2013р., форми «С» № від 19.12.2013р., форми «Р» № від 18.12.2013р. (суддя Ляшко О.Б.) / а.с. 196-203 том 2/.

Відповідач, не погодившись з постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2014р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 207-208 том 2/, у якій з урахуванням додаткових пояснень / а.с. 142-148,176-178 том 3/, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 01.04.2014р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Позивач, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу / а.с. 230-239 том 2/, з урахуванням додаткових пояснень / а.с. 2-4, 10-141 том 3/ та додаткових заперечень / а.с. 160-162 том 3/, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було повно з'ясовано усі обставини справи та постановлено рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення. постанову суду першої інстанції від 01.04.2014р. у даній справі залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції від 01.04.2014р. у даній справі скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Представники позивача у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, підтримали доводи викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу та просили суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 01.04.2014р. у даній справі залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні представників відповідача та позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ АФ «Зоряна», , зареєстровано як юридичну особу 17.11.1997р. Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, є платником податків, у тому числі фіксованого сільськогосподарського податку, та як платник податків перебуває на обліку у відповідача у даній справі.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що Новомосковською ОДПІ у період з 06.08.2012р. по 14.08.2012р. було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ АФ «Зоряна» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.02.2012р. по 30.04.2012р. в ході якої податковим органом не було виявлено будь-яких порушень позивачем вимог чинного законодавства, що було зафіксовано у акті №251/221/25011453 від 21.08.2012р. / а.с. 7-17 том 1/

Також судом під час розгляду справи встановлено, що у період з 07.10.2013р. по 25.10.2013р. відповідачем було проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.07.2010р. по 30.06.2013р. за результатами якої відповідачем було складено акт №504/221/250011453 від 15.11.2013р.(далі - акт перевірки) / а.с. 72-119 том 1/.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що аналіз положень ст.ст. 61,75,78 Податкового кодексу України, з урахуванням змісту п. 4 Указу Президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності» №817/98 від 23.07.1998р., дають можливість зробити висновок про те, що у відповідача у справі у даному випадку були відсутні законодавчо визначені підстави для проведення повторної перевірки ТОВ АФ «Зоряна» за період з 01.02.2012р. по 30.04.2012р.

Як вбачається з наданої суду ксерокопії вищезазначеного акту перевірки / а.с. 71-119 том 1/ в ході перевірки податковим органом зроблено висновки про порушення позивачем :

- п.185.1 ст. 185, п.186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, оскільки підприємством не включено до складу податкових зобов'язань отриману передплату від ПАТ «МЗВКК» та ФОП ОСОБА_1 за сільгосппродукцію всього у сумі - 899484,2 грн. ( ПДВ) у тому числі по податкових періодах: березень 2012 року - 351721,29 грн.; квітень 2012 року - 309914,10 грн.; вересень 2012 року - 157466,40 грн.; жовтень 2012 року - 56270,90 грн.; грудень 2012 року - 24111,50 грн.;

- пункту 2.11, пункту 3.1, абзацу 3 пункту 3.4, пункту 7.39. та пункту 7.41 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (із змінами та доповненнями). Відповідно абз. 6 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів передбачено застосування фінансових санкцій.

- п.119.2 ст. 119, п. 164.1, пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст.168, пп. 170.9.2 п. 170.9 ст.170 Податкового кодексу України, з урахуванням ст.18 Податкового кодексу України, що призвело до порушення вимог податкового законодавства під час перевірки з питання щодо правильності утримання та своєчасності перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету в сумі 789778,39 грн., в т.ч. по періодах: березень 2012 року - 87315,36 грн.; квітень 2012 року - 34627,00 грн.; травень 2012 року- 93997,30 грн.; червень 2012 року - 3986,90 грн.; липень 2012 року - 11496,36 грн.; вересень 2012 року - 460563,77 грн.; жовтень 2012 року - 39611,30 грн.; листопад 2012 року - 58180,40 грн.

За результатами перевірки, на підставі акту перевірки від 15.11.2013р. відповідачем у справі були прийняті податкові повідомлення-рішення, зокрема:

- форми «Р» від 19.12.2013р. № з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), яким збільшено суму грошового зобов'язання на 1124354,80 грн., з яких: основний платіж - 899483,80 грн. (збільшення), штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 224871,00 грн. /а.с. 126 том 1/;

- форми «С» від 19.12.2013р. №, за платежем штрафні санкції за порушення законодавства з регулювання обігу готівки, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 4601838,40 грн. /а.с. 128 том 1/;

- форми «Р» від 18.12.2013р. № з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, яким збільшено суму грошового зобов'язання на 987732,99 грн., з яких: основний платіж - 789778,39 грн. (збільшення), штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 197954,60 грн. /а.с. 130 том 1/.

Як вбачається з акту перевірки, висновок податкового органу про збільшення суми грошового зобов'язання ТОВ АФ «Зоряна» з податку на додану вартість на 1124354,80 грн., ґрунтується на тому, що підприємство не включило до складу податкових зобов'язань отриману передоплату за с/г продукцію від контрагентів-покупців - ПАТ «МЗВКК» та ФОП «ОСОБА_1», а саме відповідач зробив висновок про те, що неможливо підтвердити обсяг вирощеної с/г продукції на власних та орендованих землях, оскільки позивачем завищені показники урожайності відносно середньостатистичних даних урожайності соняшнику та кукурудзи по Магдалинівському району, позивачем не підтверджується факт перевезення визначеного обсягу продукції, у позивача відсутні первинні документи в тому обсязі, щоб вважати нереальними операції по вирощуванню врожаю.

Під час розгляду даної справи судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач мав реальну можливість отримати вищу врожайність с/г продукції (соняшник і кукурудза), ніж середньостатистична врожайність таких с/г культур по Магдалинівському районі, тому як підприємством було здійснено низку заходів, направлених на підвищення рівня врожайності, що вбачається з наявних в матеріалах справи копій договорів купівлі-продажу с/г культур, свідоцтв на гібридне насіння, сертифікатів на насіння, договорів купівлі-продажу добрив, а тому посилання податкового органу в обґрунтування нереальності здійснення операцій по збору врожаю лише на статистичну інформацію є безпідставним.

Безпідставним є і висновок відповідача щодо неможливості перевезення визначеної ТОВ АФ «Зоряна» продукції, тому як для перевезення даного обсягу продукції потрібен значно більший проміжок часу, оскільки роблячи такий висновок податковий орган враховував данні перевезення с/г продукції виключно власним транспортом позивача та необгрунтовано не прийняв до уваги товарно-транспортні накладні інших автоперевізників, оформлені у відповідності до Інструкції про порядок виготовлення, зберігання, застосування єдиної первинної транспортної документації для перевезення вантажів автомобільним транспортом та обліку транспортної роботи, затвердженої наказом Мінстату України і Мінтрансу України від 07.08.1996 № 228/253, внаслідок використання позивачем орендованого вантажного транспорту з водієм.

Щодо твердження відповідача стосовно того, що у позивача відсутні у повному обсязі первинні документи, що є підставою для визнання нереальними операцій по вирощуванню с/г продукції, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Аналіз норм діючого законодавства свідчить про те, що перелічені податковим органом первинні документи, які відсутні у позивача, та які, на думку відповідача, спростовують факт реальності операцій по вирощуванню врожаю, а саме: акти на оприбуткування поточних біологічних активів рослинництва, оцінених за справедливою вартістю за формою № ПБАСГ-1 з полів врожаю 2010-2013 років; книги складського обліку (форма № ВЗСГ-10); книга вагаря, що підтверджує факт фіксації вантажних автомобілів ТОВ «Агрофірма «Зоряна» зібраного врожаю 2011 - 2012 років, які підтверджують факт виробництва продукції рослинництва (соняшника, кукурудзи) врожаю 2011, 2012 роках безпосередньо сільськогосподарським підприємством (товаровиробником) - ТОВ Агрофірма «Зоряна»; оригінали затверджених по підприємству планів-схем сівозміни (посівів сільськогосподарських культур) на 2010, 2011, 2012, та півріччя 2013 року із доданими табличними матеріалами заповненими за вказаною формою, в розрізі місцевих рад відповідних районів області, не є тими документами, обов'язковість ведення яких було б покладено, в даному випадку, на ТОВ АФ «Зоряна», до того ж не є правомірно обґрунтованою позиція податкового органу щодо вибіркового зазначення первинних документів, наявність чи відсутність яких, на думку відповідача, підтверджувала б чи спростовувала б факт дійсності операцій по вирощуванню вражаю.

З урахуванням вищевикладених обставин, а також того, що позивач - ТОВ АФ «Зоряна» є платником фіксованого сільськогосподарського податку та відповідає встановленим ст. 209 Податкового кодексу України вимогам щодо сільськогосподарських підприємств, які обрали спеціальний режим оподаткування, передплата, отримана від ПАТ «МЗВКК» на суму 5252239,00 грн. (ПДВ - 875372,70 грн.) та від ФОП «ОСОБА_1» на суму 144669,00 грн. (ПДВ - 24111,50 грн.) є передплатою за с/г продукцію, що вирощена на власних або орендованих землях, а тому колегія суддів робить висновок про те, що судом першої інстанції зроблено обґрунтовано визнано безпідставним висновок відповідача про збільшення суми грошового зобов'язання ТОВ АФ «Зоряна» з податку на додану вартість.

Стосовно твердження відповідача про встановлення порушень підприємством законодавства з регулювання обігу готівки та заниження податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з акту перевірки та матеріалів справи відповідач зазначає, що у перевіряємому періоді здійснювалась видача готівкових коштів під звіт директору ТОВ АФ «Зоряна», Погосяну А.Г., на закупівлю необхідних для господарських потреб підприємства товарів, але додані до авансових звітів документи в частині взаємовідносин з ПП «Порада СВ» та ТОВ «Ньюмакс-Україна» та авансові звіти вважаються без підтвердних документів на загальну суму 4601838,40 грн., оскільки ПП «Порада СВ» зареєстровано 23.12.2005р., станом на 04.11.2013р. підприємство перебуває у стані « 8» (відсутність юридичної особи за місцезнаходженням), остання звітність підприємства по податку на прибуток надана за 9 місяців 2011 року з показниками про відсутність господарської діяльності, а також оскільки ТОВ «Ньюмакс-Україна» зареєстровано 13.08.2012р., з моменту реєстрації підприємство не звітувало, за місцем реєстрації не перебуває, внаслідок чого податковим органом зроблено висновок про нереальність операцій з поставки товарів від ПП «Порада СВ» та ТОВ «Ньюмакс-Україна» - покупцю - ТОВ АФ «Зоряна», відповідно, про те, що директор підприємства, Погосян А.Г., не підтвердив вартість понесених витрат відповідними документами та одержав від підприємства додаткове благо у вигляді грошових коштів на загальну суму 4601838,40 грн.

Судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції встановлено, що у перевіряємому періоді позивач мав господарські відносини з ПП «Порада СВ» та ТОВ «Ньюмакс-Україна», і саме з цими контрагентами позивачем були укладені договори на отримання товарів, на виконання яких були складені відповідні первинні документи, передбачені діючим законодавством, зокрема Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.04р. № 637, та належним чином оформлені копії яких містяться у матеріалах справи. Однак, як вірно зазначено судом першої інстанції у оскаржуваній постанові, податковим органом не були прийняті до уваги ані наявні первинні документи, надані в підтвердження дійсності господарських операцій, ані той факт, що зазначені контрагенти позивача є належним чином зареєстрованими юридичними особами, а тому, колегія суддів робить висновок про те, що податкові повідомлення-рішення від 19.12.2013р. № та від 18.12.2013р. № безпідставно прийняті податковим органом без дослідження дійсних правовідносин між позивачем та ПП «Порада СВ», ТОВ «Ньюмакс-Україна». Крім того, аналіз норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин податкового законодавства, дає можливість зазначити, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язання іншої юридичної особи, яка є його контрагентом у тих чи інших господарських зобов'язаннях, при цьому це стосується і податкових зобов'язань, оскільки відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому при придбанні товару (послуг) покупець зобов'язаний сплатити вартість товару (послуг) продавцю, до складу якої входить ПДВ, а продавець зобов'язаний внести цю суму ПДВ до бюджету у відповідному звітному періоду, і у разі невиконання продавцем товару (послуг) цього обов'язку саме на нього за це покладається відповідальність, і на продавця товару (послуг), який є платником податку.

Щодо посилання податкового органу на ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2014р. у справі №179/2178/14-к про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності як на факт, що свідчить про встановленість нереальності операцій між ПП «Порада СВ», ТОВ «Ньюмакс-Україна» та ТОВ АФ «Зоряна», то колегія суддів зазначає про те, що відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України обов'язковість має саме вирок суду, а не постанова чи ухвала по кримінальній справі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок стосовно того, що прийняті відповідачем на підставі акту перевірки від 15.11.2013р. податкові повідомлення-рішення від 19.12.2013р. №, від 19.12.2013р. № та від 18.12.2013р. № не відповідають нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, та правомірно визнано протиправними та скасовані такі рішення суб'єкта владних повноважень і обґрунтовано задоволено заявлені позивачем у справі позовні вимоги.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення про задоволення заявлених позивачем у справі позовних вимог, не було встановлено, тому постанову суду першої інстанції від 01.04.2014р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі відповідача, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки ним доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2014р. у справі №804/1470/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено - 02.06.2015р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: Н.А. Олефіренко