Справа № 804/12365/13-а
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2015 рокусправа № 804/12365/13-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2013р. у справі № 804/12365/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор"

до Нікопольської об'єднано державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" (далі по тексту - позивач) звернулося до адміністративного суду з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач, податковий орган, Нікопольська ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області) від 16 квітня 2013 року №, яким позивачу донараховано занижений податок на прибуток у сумі 173249,99грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 86624,99грн., та №, яким позивачу донараховано занижений податок на додану вартість у сумі 75000,00грн. і нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 37500,00грн. Всього - 112500,00грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначалось про помилковість висновків податкового органу за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки позивача щодо порушення останнім податкового законодавства та про заниження ним внаслідок цього податку на прибуток приватних підприємств та податку на додану вартість, оскільки позивач правомірно включив до складу витрати для цілей оподаткування податком на прибуток приватних підприємств відповідні суми витрат за господарськими операціями з ТОВ "Матадор", а також правомірно відніс до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за податковою накладною, виписаною цим контрагентом.

Позивач наполягає на реальності правочину, укладеного з ТОВ "Матадор", що засвідчується відповідними первинними документами, які були надані до перевірки, при цьому заперечень з боку перевіряючих щодо їх відповідності вимогам законодавства не було, а акт перевірки не містить фактів, які б спростовували підтвердження цими первинними документами відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між сторонами даного правочину. На думку позивача, певні недоліки в заповненні товарно-транспортної накладної не є підтвердженням нереальності самої господарської операції, тим більше, що всі основні реквізити в ній наявні і основні графи, що дають змогу ідентифікувати учасників господарської операції та її зміст, заповнені. Позивач звертає увагу суду на те, що основною підставою для визнання нереальними господарських операцій позивача з вказаним контрагентом, стали висновки акту від 21.12.2012р. №7200/224/31820299 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства України ТОВ "Матадор" під час здійснення господарських відносин з ТОВ "Інфотерм" за червень 2011р., ТОВ "Олімп" за вересень 2011р., ПП "СВ Гермес" за березень 2011р., ПВП "Форест" за червень 2011р., ТОВ "Кафепродакшн" за січень 2011р., ТОВ "Пасіфік" за вересень 2011р., БПП "Сура" за вересень 2011р., ТОВ "Хімагросервіс" за листопад 2011р." складеного ДПІ у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, відповідно до якого встановлено, що ТОВ "Матадор" здійснювало операції з продажу та купівлі товарів (робіт, послуг) без фактичної поставки товару (робіт, послуг). Однак, платник податків не несе відповідальності за порушення іншими платниками податків вимог податкового законодавства. Тим більше, що в означеному акті перевірки контрагента позивача перевірці підлягали взаємовідносини цього контрагента з іншими контрагентами, а не з позивачем і в цьому акті жодним чином не встановлено будь-яких порушень з боку позивача.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено. При цьому суд зазначив, що позивач правомірно сформував та задекларував витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток приватних підприємств, від придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ "Матадор" та правомірно відніс до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за податковою накладною, виписаною цим контрагентом, оскільки реальність господарських операцій з ним підтверджується відповідними розрахунковими, платіжними та інших первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправні, тому підлягають скасуванню.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, відповідач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції не встановив та не дослідив належним чином фактичні обставини. Апелянт стверджує, що позивач не підтвердив факт здійснення господарських операцій з між позивачем та ТОВ "Матадор" за перевіряємий період, оскільки правочин, укладений з цим контрагентом не спрямований на реальне настання наслідків, що обумовлені ним, підтвердженням чого є висновки акту документальної позапланової невиїзної перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ "Матадор" від 21.12.2012р. №7200/224/31820299, складеного ДПІ у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, згідно якого встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у підприємств постачальників та по операціях з продажу цих товарів (послуг) підприємствам-покупцям у 2011-2012р.р. Апелянт обґрунтував нереальність господарських операцій позивача з його контрагентом ТОВ "Матадор" тим, що у товарно-транспортних накладних, за якими ТОВ "Матадор" постачав ТОВ "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" товар, Також апелянт зазначив, що позивачем не було надано до перевірки довіреності на отримання товару від ТОВ "Матадор", сертифікатів якості на цей товар та дорожніх листів, виписаних на його перевезення, що також свідчить про нереальність господарських операцій між цими суб'єктами господарювання.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" (далі - ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор") () перебуває на обліку в Нікопольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області як платник податків, в тому числі податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств.

На підставі постанови "Про призначення позапланової документальної перевірки" від 31.01.2013р. старшого слідчого ОВС ГСУ ДПС України Борисенка В.М. та наказу Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області №329 від 13.03.2013р. державним податковим інспектором цього органу доходів та зборів було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині повноти нарахування та сплати податку на прибуток приватних підприємства та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Матадор" () за період з 01.01.2011р. по 01.01.2013р.

За результатами перевірки складено акт №925/221/36723685 від 26.03.2013р., яким, зафіксовано допущення позивачем порушення п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.135.1, п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.138.1, п.138.2, п.138.4 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, внаслідок чого останнім було занижено податок на прибуток приватних підприємства за ІІІ квартал 2012 року на суму 173249,99грн., а також порушення позивачем приписів п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового кредиту за вересень 2011 року на суму 75000,00 грн.(а.с.18-36).

Висновок акту перевірки обґрунтований тим, що позивачем було укладено з ТОВ "Матадор" правочин, який не спрямований на реальне настання наслідків, що обумовлені ним, підтвердженням чого є висновки отриманого відповідачем від ДПІ у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська акту від 21.12.2012р. №7200/224/31820299 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства України ТОВ "Матадор" під час здійснення господарських відносин з ТОВ "Інфотерм" за червень 2011р., ТОВ "Олімп" за вересень 2011р., ПП "СВ Гермес" за березень 2011р., ПВП "Форест" за червень 2011р., ТОВ "Кафепродакшн" за січень 2011р., ТОВ "Пасіфік" за вересень 2011р., БПП "Сура" за вересень 2011р., ТОВ "Хімагросервіс" за листопад 2011р.", відповідно до якого встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у підприємств постачальників та по операціях з продажу цих товарів (послуг) підприємствам-покупцям у 2011-2012р.р. Крім того, про нереальність господарських операцій позивача з його контрагентом ТОВ "Матадор" свідчить те, що у товарно-транспортних накладних, за якими ТОВ "Матадор" постачав ТОВ "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" товар, вказано, що водієм є ОСОБА_2, який значився і водієм у товарно-транспортних накладних, досліджуваних Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області під час перевірки іншого суб'єкта господарювання, а саме: ТОВ "Ангстрем Континенталь", як водій цього підприємства. Отже ОСОБА_2 не міг одночасно працювати в двох різних підприємствах, одне з яких знаходиться у м. Дніпропетровську, а інше - у м. Запоріжжя. Також в акті зазначено, що позивачем не було надано до перевірки довіреності на отримання товару від ТОВ "Матадор", сертифікатів якості на цей товар та дорожніх листів, виписаних на його перевезення, що також свідчить про нереальність господарських операцій між цими суб'єктами господарювання.

16.04.2013р. відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення форми "Р" №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 259874,98грн., з яких за основним платежем - 173249,99грн. та за штрафними санкціями - 86624,99грн., а також податкове повідомлення-рішення форми "Р" №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 112500,00грн., з яких за основним платежем - 75000,00грн. та за штрафними санкціями - 37500,00грн.(а.с.47-48).

Адміністративне оскарження позивачем спірних податкових повідомлень-рішень не призвело до позитивних щодо нього результатів (а.с.49-54,60-64,55-59,65-67).

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

Доводи податкового органу ґрунтуються на висновках актів перевірок контрагентів позивача щодо нікчемності правочинів. Відповідач стверджує про безтоварність операцій, в результаті яких позивачем були визначені показники податкового обліку. Проте суд не погодився з такою позицією відповідача.

Так, відповідно до пунктів 44.1. та 44.2. ст.44 Податкового кодексу України (ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996-ХІV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцію є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 р. №334/94-ВР, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Згідно з п.5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1 п.5.2 ст.5 цього Закону встановлено, що до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, реалізацією продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.8 цієї статті.

За приписами пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 вказаного Закону не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

За нормами п.54.2 ст.54 Податкового кодексу України грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Відповідно до пп.54.3.5 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Як свідчать матеріали справи, оскарженими податковими повідомленнями-рішеннями до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Матеріали справи підтверджують, що між ТОВ "ВКК"Альянсремтрактор" та його контрагентом ТОВ "Матадор" укладено договір поставки №1/9-11 від 01.09.2011р., згідно з яким ТОВ "Матадор" як продавець або виконавець зобов'язався поставити (надати) ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" як покупцю або замовнику продукцію (послуги, роботи) в асортименті і кількості, за ціною, в строки і на умовах згідно з цим договором, а покупець - прийняти і оплатити їх в термін, зазначений у п.3.1 цього Договору (а.с.99-101).

Згідно з п.1.2 вказаного Договору постачання продукції (надання послуг, виконання робіт) в асортименті, кількості, за ціною, в строки і на умовах згідно з цим договором визначається та здійснюється за видатковими накладними (актами), податковими накладними та рахунками.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що розрахунки за цим Договором здійснюються в погоджений сторонами строк, в національній валюті України, в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів покупцем (замовником) на розрахунковий рахунок продавця (виконавця) відповідно наданим видатковим накладним (актам), податковим накладним та рахункам (на кожну партію продукції, вид послуг чи робіт).

Як відчать надані позивачем видаткова накладна №299 від 01.09.2011р. та рахунок на оплату №1/9-11 від 01.09.2011р., ТОВ "Матадор" на виконання умов договору поставки №1/9-11 від 01.09.2011р. поставило ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" товар, а саме: каток опорний двобортний Т-500, гусеницю Т-500 та рукав 46-26-532сп загальною вартістю 450000,00грн., в тому числі податок на додану вартість - 75000,00грн. (а.с.102-103).

На суму поставленого товару ТОВ "Матадор" було виписано податкову накладну від 01.09.2011р. №83 (а.с.104).

Транспортування товару від ТОВ "Матадор" до позивача підтверджується товарно-транспортною накладною АМ №5 від 01.09.2011 року, відповідно до якої автопідприємство та вантажовідправник - ТОВ "Матадор", пункт навантаження: м. Дніпропетровськ, водій ОСОБА_2, здійснено перевезення вантажу загальною вартістю 450000,00грн. до пункту розвантаження: м. Нікополь, вантажоодержувач - ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор", вантаж прийняв ОСОБА_3 (а.с.105).

Як встановлено судом, товарно-транспортна накладна, за якою ТОВ "Матадор" транспортувався товар ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор", складена 01.09.2011р., проте товарно-транспортна накладна, на яку посилається відповідач та в якій зазначено ОСОБА_2 водієм іншого суб'єкта господарювання, а саме: ТОВ "Ангстрем Континенталь", - складена 01.03.2012р., тобто вже після спливу шести місяців після того, як ця особа здійснювала транспортування від ТОВ "Матадор". Таким чином, висновки податкового органу про одночасну роботу ОСОБА_2 водієм в різних підприємствах, що знаходяться в різних містах, є безпідставними, а тому не можуть свідчити про нереальність господарських операцій ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" з ТОВ "Матадор".

Неповне заповнення граф товарно-транспортної накладної АМ №5 від 01.09.2011 року щодо адрес пункту навантаження та пункту розвантаження (в них зазначено лише місто без точної адреси) також не є свідченням нереальності господарської операції позивача з його вищевказаним контрагентом, оскільки певні недоліки складання цього документу, при наявності в ньому інших обов'язкових реквізитів та відомостей, що дають змогу ідентифікувати учасників господарської операції, її зміст та обсяг, не можуть бути підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту та витрат операційної діяльності, за умови дотримання інших вимог податкового законодавства, що регулюють дане питання.

Розрахунки між ТОВ "ВКК"Альянсремтрактор" та ТОВ "Матадор" за операціями згідно договору №1/9-11 від 01.09.2011р. були проведені в безготівковій формі та у повному обсязі, що підтверджується належним чином оформленими платіжним дорученням від 10.10.2011р. №149 (а.с.107).

Використання ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" товару, придбаного у ТОВ "Матадор", у власній господарській діяльності підтверджується наданими позивачем копіями первинних документів щодо використання ним цих запчастин під час здійснення робіт за договором, укладеним ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" з ПАТ "Запоріжнерудпром" відносно виконання позивачем за свій рахунок, своїми засобами та запасними частинами робіт по капітальному ремонту бульдозеру Т-500, інв. №0904247 замовника - ПАТ "Запоріжнерудпром".

Позивачем надано копії договору з ПАТ "Запоріжнерудпром" від 21.09.2011р. №А2109 та додаткових угод до нього, акту списання цих запасних частин №9 від 28.09.2011р., товарно-транспортних накладних та накладних на транспортування бульдозеру Т-500, інв. №0904247 на ремонт до виробничої бази ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" та зворотно після ремонту до ПАТ "Запоріжнерудпром", актів приймання-передачі бульдозеру в ремонт та з ремонту, актів комісійного приймання запасних частин, листа щодо проведення запуску бульдозера після ремонту та його готовності до експлуатації, акту здачі-прийняття робіт (а.с.106,122-140). Позивачем надав паспорти на товар, придбаний у ТОВ "Матадор", а саме на гусеницю та каток опорний, призначені для комплектування ходової системи промислового трактору Т-500 (а.с.141-142).

Тобто матеріали справи спростовують висновки податкового органу, які стали підставою визначення останнім позивачу грошового зобов'язання за пп.54.3.5 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, а тому, відповідно, відсутні і підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України.

Згідно з п.135.1 ст.135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на прибуток підприємств, зокрема, є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

У відповідності до п.138.2 ст.138 Податкового кодекс України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За приписами пп.138.4 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Крім того слід врахувати, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2013р. у справі №804/1440/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2013р., дії ДПІ у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська щодо визначення в акті перевірки від 21.12.2012р. №7200/224/31820299 висновків про визнання відсутності у ТОВ "Матадор" об'єктів оподаткування по операціях з продажу товарів (послуг) підприємствам-покупцям у період 2011-2012р.р. та щодо коригування показників податкової звітності ТОВ "Матадор" за період з грудня 2011 року по жовтень 2012 року на підставі цього акту перевірки від 21.12.2012р. №7200/224/31820299 в електронній автоматизованій системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА визнано протиправними та зобов'язано податковий орган відновити відкориговані показники податкової звітності ТОВ "Матадор" (а.с.143-145).

Згідно з п.198.6 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Разом з тим, матеріали справи містять документи первинного бухгалтерського обліку, на підставі яких позивачем як платником податку визначалися дані податкового обліку, суми податкових зобов'язань з податку на прибуток та показники ПДВ. Будь-яких зауважень до документів первинного бухгалтерського обліку відповідач не навів; факту порушення позивачем вищевказаних норм податкового законодавства не доведено.

За встановлених обставин висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та нормам матеріального права. Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування не вбачається. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2013р. у справі №804/12365/13-а залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2013р. у справі №804/12365/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.254 КАС України та може бути оскарженою згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна