Справа № 825/994/15-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/994/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук Л.О. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А
09 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Пилипенко О.Є.
суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,
при секретарі - Грабовській Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та стягнення грошової компенсації,
В С Т А Н О В И Л А:
У березні 2015 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не зарахування позивача на продовольче забезпечення з 18.03.2014 по 30.11.2014 до ВЧ НОМЕР_1 та несвоєчасне подання документів на виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування до ВЧ НОМЕР_1 ;
визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу нарахованої згідно наказів ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.12.2014 № 575 (додаток №4) за період з 18.03.2014 по 30.11.2014, від 02.01.2015 №02 (додаток №4) за грудень 2014 року, від 04.02.2015 №90 (додаток №4) за січень 2015 року, від 04.03.2015 №169 (додаток №4) за лютий 2015 року грошової компенсації замість встановлених норм харчування в сумі 5990,80 грн.;
стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 нараховану грошову компенсацію в сумі 5990,80 грн.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким залишити адміністративний позов в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 та стягнення грошової компенсації без розгляду внаслідок пропущення строку звернення до адміністративного суду, а у разі визнання судом причин пропуску цього строку поважними залишити позов без задоволення. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.
У судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.
Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки наказ ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого позивача було зараховано на продовольче забезпечення при ВЧ НОМЕР_1 та встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування, виданий лише 10.12.2014, а також своєчасну невиплату позивачу грошової компенсації замість встановлених норм харчування в сумі 5990,80 грн., то позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Колегія суддів, керуючись нормами частини 1 статті 195 КАС України, за якими суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, та враховуючи, що Чернігівським обласним військовим комісаріатом постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року не оскаржується, розглядає даний спір в межах апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 .
Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, наказом від 18.03.2014 №27 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 був призваний на військову службу по мобілізації на посаду начальника групи соціального захисту (а.с.5), що підтверджується копією посвідчення офіцера НОМЕР_2 (а.с.6-7).
Позивача з 18.03.2014 не було зараховано на продовольче забезпечення, у зв`язку з мобілізацією при ВЧ НОМЕР_1 , в результаті чого він не був забезпечений їжею шляхом надання послуг з харчування суб`єктами господарювання на підставі укладених договорів з Міністерством оборони України.
Проте, відповідно до наказів ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.12.2014 №575 та від 16.04.2015 №275 ОСОБА_1 було зараховано на продовольче забезпечення при ВЧ НОМЕР_1 та встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування в сумі 4545,96 грн. (додаток №4) (а.с.22-23,41-42).
Згідно наказів ТВО військового комісара Чернігівського ОВК від 02.01.2015 №2 (додаток №4), від 04.02.2015 №90 (додаток №4), наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.03.2015 №169 (додаток №4) ОСОБА_1 було встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування в сумі 546,22 грн., 440,50 грн., 458,12 грн. відповідно (а.с.35-40).
Водночас нараховану позивачу компенсацію виплачено не було, у зв`язку з чим позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.
Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно статті 1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Частиною 1 статті 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту н пункту 1 приміток до норми N 1 загальновійськова норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 N426 за рахунок держави харчуванням забезпечуються, зокрема громадяни, які призвані на військову службу у зв`язку з оголошенням мобілізації, - з дня прибуття їх до військового комісаріату.
Відповідно до пункту 2.3. Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України від 09.12.2002 N402 у Збройних Силах України забезпечення харчуванням військовослужбовців та інших категорій за встановленими нормами здійснюється за рахунок держави. Уточнення вартості норм харчування проводиться Головним продовольчим управлінням, виходячи із середніх діючих цін на продукти харчування, і доводиться ним до військ (сил) не частіше одного разу на квартал. Військовослужбовцям та іншим категоріям норми харчування видаються через відповідні їдальні або замість установлених норм харчування (основні й додаткові продукти) виплачується грошова компенсація у розмірі вартості цих норм.
Відповідно до розпорядження начальника центрального управління продовольчого забезпечення Збройних Сил України тилу Збройних Сил України від 07.06.2012 № 905 Про прикріплення на продовольче забезпечення військовослужбовців військових частин (установ) Чернігівського гарнізону, які самостійно ведуть військове господарство Чернігівський ОВК прикріплений на продовольче забезпечення з 01.09.2012 до ВЧ НОМЕР_1 .
Так, 10.12.2014 тимчасово виконуючим обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 видано наказ № 575 про виплату військовослужбовцям, призваним у зв`язку із мобілізацією, грошової компенсації замість належних норм харчування у розмірі вартості набору продуктів за нормою №1 (загальновійськова) за період з 18.03.2014 по 30.11.2014 згідно затверджених відомостей (а.с.22).
Крім того, в Аудиторському звіті про результати планового внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 10.07.2012 по 26.11.2014 (від 26.12.2014 № 234/1/31/82) зазначено, що в термін до 26 січня 2015 року необхідно організувати відшкодування грошової компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , які призвані на військову службу у зв`язку із оголошенням мобілізації на загальну суму 2446343,18 грн. (а.с.28-30).
Про необхідність відшкодування грошової компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 також повідомлялось в телеграмі тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу командиру ВЧ НОМЕР_1 від 20.09.2014 (а.с.27).
Як встановлено судом, позивачу належить грошова компенсація замість встановлених норм харчування, за період з 18.03.2014 по 30.11.2014, включно, в сумі 4545,96 грн., що підтверджується актом взаємозвірки вартості компенсації замість норм харчування військовослужбовців, призваних на військову службу по мобілізації Ніжинсько-Куликівського ОМВК (а.с.34), а за період грудня 2014 року - лютий 2015 року, 1444,84 грн., що підтверджується наказами ТВО військового комісара Чернігівського ОВК від 02.01.2015 № 2 (додаток № 4) за грудень 2014 року, від 04.02.2015 №90 (додаток №4) за січень 2015 року (а.с.35-38), наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.03.2015 № 169 (додаток № 4) за лютий 2015 року (а.с.41-42).
Як вірно зауважено судом першої інстанції, проти розміру грошової компенсації замість встановлених норм харчування, за період з грудня 2014 року - лютий 2015 року, ВЧ НОМЕР_1 не заперечує.
Таким чином, враховуючи те, що наказ ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого позивача було зараховано на продовольче забезпечення при ВЧ НОМЕР_1 та встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування, виданий лише 10.12.2014, а також своєчасну невиплату позивачу грошової компенсації замість встановлених норм харчування в сумі 5990,80 грн., суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Посилання апелянта на пропущення позивачем строку звернення до суду, в частині позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 на увагу не заслуговують, оскільки дане питання було вирішено ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року, яка в свою чергу підлягає оскарженню, проте сторонами оскаржена не була.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року без змін.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.