Справа № К/9991/19348/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2015 р. м. Київ К/9991/19348/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу територіального управління державної судової адміністрації в Хмельницькій області та Головного управління юстиції у Хмельницькій області, яке приєдналося до даної касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України, головного управління Державного казначейства України в Хмельницькій області, Міністерства юстиції України, головного управління юстиції у Хмельницькій області, Державної судової адміністрації України, територіального управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області про стягнення заборгованості по заробітній платі,

в с т а н о в и л а:

В червні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить:

- призначити по справі судово-бухгалтерську експертизу для встановлення та визначення повноти нарахування заробітної плати та розрахунку компенсації втрати частини доходу через порушення термінів виплати за період з 07 березня 2000 року по 31 грудня 2005 року включно з врахуванням всіх видів надбавок, доплат, щомісячних премій, тощо, передбачених чинним законодавством, взяти до уваги те, що для встановлення достовірності нарахування заробітної плати та проведення компенсаційних виплат при проведенні експертизи визначити суми недоплат за період з 01 травня 2005 року по 31 грудня 2005 року включно з урахуванням Указу Президента України № 220/2002 від 05 березня 2002 року «Про деякі заходи матеріального забезпечення суддів у зв'язку із додатковим навантаженням» в частині збільшення посадових окладів суддям до 50 %, оскільки в порушення вищезазначеного Указу Президента посадовий оклад був збільшений на 50 % з 01 жовтня 2005 року, а не з 01 травня 2005 року;

- стягнути з Державної судової адміністрації України на її користь недоплачену заробітну плату з врахуванням компенсації за період з 07 березня 2000 року по 31 грудня 2005 року включно в сумі 107462,95 грн., 5373,55 грн. компенсації податку з доходів фізичних осіб, 1600 грн. витрат по оплаті праці аудитора, а також оплату за проведення судово-бухгалтерської експертизи в сумі 1838,40 грн.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2010 року позов в частині стягнення грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб залишено без розгляду.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державної судової адміністрації України та зобов'язано головне управління Державного казначейства України при Міністерстві фінансів України провести видатки з Державного бюджету України, передбачені Державній судовій адміністрації України на користь позивача 26551,75 грн. заборгованості по заробітній платі, 29591,75 грн. компенсації за втрату частини її у зв'язку з затримкою термінів виплати та 956 грн. витрат на проведення експертизи. В решті позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2011 року постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2010 року скасовано та ухвалено нову постанову про задоволення позову частково. Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області провести нарахування позивачу заробітної плати відповідно ч. 2 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» за період з 01 червня 2005 року по 31 грудня 2005 року включно та стягнуто на користь позивача суму недоотриманої заробітної плати з врахуванням податків, що підлягають утриманню, за період з 01 червня 2005 року по 31 грудня 2005 року включно. Стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області на користь позивача компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб за 2004 рік. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 956 грн. витрат на проведення експертизи. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, територіальне управління державної судової адміністрації в Хмельницькій області подало касаційну скаргу, а Головне управління юстиції у Хмельницькій області приєдналося до даної касаційної скарги в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 працює в Шепетівському міському суді Хмельницької області на посаді судді з 07 березня 2000 року.

Згідно висновку судово-економічної експертизи Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1137 від 23 січня 2010 року заборгованість перед позивачем становить 26551,75 грн. по заробітній платі, 29591,75 грн. компенсації за втрату частини її у зв'язку з затримкою термінів виплати.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що наявність заборгованості по заробітній платі перед позивачем підтверджується висновком-судово-економічної експертизи.

Поряд з тим, судом не враховано, що за правилами статей 82, 86, 159 КАС України висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об'єктивному розгляді усіх обставин справи у сукупності.

Судом не надано оцінку іншим доказам, які є в матеріалах справи, не вжито заходів по витребуванню нових доказів та не враховано заперечення відповідача щодо відсутності заборгованості перед позивачем.

Суд апеляційної інстанції, постановляючи нове рішення, такі недоліки не усунув, а задовольняючи позов щодо стягнення компенсації сум податку з доходів фізичних осіб не врахував, що ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2010 року позовну заяву в цій частині залишено без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

В свою чергу підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд відповідно до частини 2 статті 227 КАС України є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 222, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу територіального управління державної судової адміністрації в Хмельницькій області та Головного управління юстиції у Хмельницькій області, яке приєдналося до даної касаційної скарги, задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2010 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2011 року у даній справі - скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський