Справа № 336/9712/14-а(2-а/336/16/2015)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2015 рокусправа № 336/9712/14-а(2-а/336/16/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представника відповідача: Гошко Анни Сергіївни

позивача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради

на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03 березня 2015 р.

у справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2015 р. адміністративний позов ОСОБА_2 до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради про зобов'язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано відмову відповідача у наданні позивачу будівельного паспорту забудови земельної ділянки №21, площею 0,01га в районі вул. Етюдної в м. Запоріжжі - протиправною; та зобов'язано відповідача надати позивачу вказаний паспорт забудови земельної ділянки.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що позивач отримав зазначену ділянку у власність на підставі рішення Запорізької міської ради від 05.09.2012 року відповідно до вимог Земельного кодексу України та зареєстрував у встановленому законом порядку. Відмова відповідача у наданні позивачу будівельного паспорта порушує право позивача на земельну ділянку.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем (Департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради ) подано апеляційну скаргу, згідно якої відповідач просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі зазначає, що згідно пункту 2.4 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, встановлений перелік підстав для повернення, наданого замовником пакету документів для видачі будівельного паспорта, однією із яких є невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планованим рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам стандартам і правилам. Генеральним планом м. Запоріжжя, затвердженим в 2004 році, територія на якій передбачається будівництво садибного будинку визначена, як територія сільськогосподарського призначення, що не передбачає розміщення садибної забудови.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції, та винести нову, якою в задоволенні позову відмовити. Суду пояснив, що Генеральним планом м. Запоріжжя, затвердженим в 2004 році, територія, на якій передбачається будівництво садибного будинку визначена як територія сільськогосподарського призначення, що не передбачає розміщення садибної забудови. При цьому, на питання суду, пояснив, що на даний час вирішується питання щодо усунення розбіжностей зазначених в Генеральному плані та рішенні міської ради.

Позивач у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. Зазначив, що на даний час врегульовано питання щодо усунення розбіжностей зазначених в Генеральному плані та рішенні міської ради, дана земельна ділянка зазначена як така, що призначена для забудови.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Запорізької міської ради № 65/111 від 05.09.2012 року «Про передачу громадянам, згідно з додатком, у власність земельних ділянок у с. Кринички (в районі вул. Етюдної) м. Запоріжжя для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) та для ведення садівництва» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у сел. Кринички (в районі вул. Етюдної м. Запоріжжя громадянам, згідно з додатком. Передано у власність громадянам, згідно з додатком, земельні ділянки у сел. Кринички (в районі вул. Етюдної) м. Запоріжжя для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) та для ведення садівництва за рахунок земель Запорізької міської ради. Згідно до додатку до зазначеного рішення, позивачу передана у власність земельна ділянка №21, кадастровий номер :07:045:0240. В силу витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності та свідоцтва про право власності, власником земельної ділянки № 21(кадастровий номер :07:045:0240), площею 0,01 га в районі вул. Етюдної є ОСОБА_2, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Кадастровим планом :07:045:0240, підтверджено, що зазначена земельна ділянка має цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель - землі житлової та громадської забудови. Натомість, ОСОБА_3 архітектури та містобудування Запорізької міської ради № С-1785 від30.09.2014 року ОСОБА_4 відмовлено у наданні будівельного паспорту у зв'язку з тим, що запитувана земельна ділянка згідно діючого генерального плану м. Запоріжжя являється територією сільськогосподарського призначення, яка не передбачає розташування індивідуальної житлової забудови.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Нормами статей 38, 40 Земельного кодексу України передбачено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених ЗК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених ЗК України, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до пп. ч.1 ст.90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Частиною 1 ст.90 ЗК України зазначено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, аналізуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивач отримав зазначену ділянку у власність на підставі рішення Запорізької міської ради № 65/111 від 05.09.2012 року відповідно до вимог Земельного кодексу України, яку в подальшому зареєстрував в установленому законодавством порядку.

Відмова відповідача у наданні позивачу будівельного паспорту на будівництво житлового будинку по вул. Етюдній, 21 в м. Запоріжжя порушує право власності останнього на земельну ділянку згідно з вимогами діючого законодавства.

Також слід зазначити, що на даний час врегульовано питання щодо усунення розбіжностей зазначених в Генеральному плані та рішенні міської ради, у зв'язку з чим спірна земельна ділянка зазначена як така, що призначена для забудови. При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого Наказом Мінрегіону України від 05.07.2011 року №103 (у редакції Наказу Мінрегіону України від 25.02.2013 №66) на який посилається відповідач як на підставу своїх дій (п. 2.4 вказаного Порядку), є підзаконним нормативно-правовим актом у порівнянні з нормами Земельного та Цивільного кодексів.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності. Отже, відмова відповідача у видачі позивачу будівельного паспорту на будівництво житлового будинку є неправомірною, а вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна