Справа № 2-а-3425/11
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 р.Справа № 2-а-3425/11
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м.Суми на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 01.04.2011р. по справі № 2-а-3425/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м.Суми

про зобов'язання виплатити підвищення до пенсії як дитині війни,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми (далі - відповідач), в якому просила суд:

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми нарахувати на її користь недоплачену їй, як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006 - 2008 роки у сумі 3835 грн. 50 коп.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 01.04.2011р. зазначений позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати з 28 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року з урахуванням проведених виплат.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст.ст. 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України, та неповне встановлення обставин, що мають значення для справи.

Виходячи з приписів ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус дитини війни та відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обов'язку щодо здійснення позивачу доплати до пенсії, відповідно до приписів ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", з 28.11.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 31.12.2008р.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік", дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було зупинено.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішень Конституційним Судом України, колегія суддів погоджується з висновками суду, щодо наявності у відповідача обов'язку нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", з 28.11.2007 року по 31.12.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України", ця норма втратила чинність, а тому не підлягала застосуванню.

Відповідно до п. 41 розділу 2 закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" було змінено та зазначено, що дітям війни встановлюється підвищення до пенсії в розмірі 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішень Конституційним Судом України, колегія суддів погоджується також з висновками суду, щодо наявності у відповідача обов'язку нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" з 22.05.2008р. по 31 грудня 2008 р., оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності п. 12 ст. 71 Закону України „Про Держбюджет України" та п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Держбюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", ці норми втратили чинність, а тому не підлягали застосуванню.

Щодо доводів апеляційної скарги про необґрунтоване застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", колегія суддів зазначає наступне.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Щодо доводів апеляційної скарги про пропущення позивачем строку звернення до суду колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до суду) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду з позовною заявою 28.11.2008р.

Отже, враховуючи річний строк на звернення до суду, період, за який позивач просить захистити її права, колегія суддів дійшла висновку, що права позивача підлягають захисту з 28.11.2007р.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано зобов'язано відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату підвищення до пенсії з 28.11.2007р., отже підстави для скасування рішення суду першої інстанції та залишення без розгляду позовних вимог відсутні.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для його скасування. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м.Суми - залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 01.04.2011р. по справі № 2-а-3425/11 в частині задоволення позову ОСОБА_1 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова Н.В.
Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М. Макаренко Я.М.