Справа № 41578/09
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2010 р.справа № 2а-173/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Лукманової О.М. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2009 року по справі №2а-173/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2009 року позивачка звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради в якому просила: визнати дії відповідача неправомірними по призначенню, нарахуванню і виплаті позивачці сум одноразової допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.06.2007 року, зобовязати відповідача перепризначити, нараховувати і виплачувати позивачці з 01.05.2007 року щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах, який дорівнює прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років, на момент виплати, зобовязати відповідача перепризначити, нараховувати і виплачувати позивачці відповідно до порядку допомоги при народженні дитини.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2009 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними бездіяльність відповідача, зобовязано відповідача донарахувати та виплати позивачці недоотриману нею у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 1982,60 грн., в решті заявлених позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом встановлено, що позивачка має дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини (свідоцтво про народження а.с. 11), перебуває на обліку Управління праці та соціального захисту населення Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради та отримує державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно із ст.12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», в редакції, що діяла до набрання законної сили Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата допомоги здійснюється одноразово у дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта - протягом наступних 12 місяців у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» було встановлено наступне: - частиною 2, ст. 56 вищевказаного Закону: допомога при народженні дитини у розмірі 8 500 грн. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3 400 грн., решта протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем здійснювалась виплата державної допомоги одноразово при народженні дитини згідно до вищезазначеного порядку та розмірів, а саме 3400,00 грн. одноразово та 425,00 грн. щомісячно протягом 12 місяців з травня 2007 року по квітень 2008 року.

Відповідно до ст.. 43 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України №2811-ХІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідача проводив відповідні виплати до вищезазначеного порядку та розмірів.

На 2007 рік правлінням Фонду соціального страхування з тимчасово втрати працездатності розмір виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не встановлювався, а постановою КМУ № 32 від 16.01.2007 року встановлено, що дана допомога у 2007 році застрахованим особам призначається органами праці та соціального захисту населення за місцем їх проживання.

Таким чином , при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст.. 43 Закону України «Про загальнообв»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»урахуванням рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 з 09.07.2007 року.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що кошти для виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у відповідності до Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік»не передбачалися, а також виплати їй не має можливості. В цій частині доводи апелянта про відсутність бюджетного фінансування суд не приймає до уваги, оскільки судові рішення приймаються в межах норм діючого законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги та згідно частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст та спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Щодо вимог позивачки про стягнення на її користь сум недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік колегія суддів зазначає про те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" стаття 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»була викладена в наступній редакції «допомога по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.»Відповідно до довідки (а.с. 7) позивачка отримувала у 2008 році 130,00 грн. щомісяця впродовж року.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 28/2008 положення наведених законів, якими визначено розмір державної допомоги по догляду за дитиною, не визнавались неконституційними, що свідчить про їх чинність та про правомірність дій відповідача щодо нарахування і виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

В запереченнях на позовну заяву відповідач вказує на те, що позивачкою без поважних причин було пропущено строк подачі позовної заяви згідно ст. 99 КАС України, оскільки Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (опубліковане в офіційних виданнях України 27.07.2007 року) є загальнодоступними, позивачка мала змогу з ним ознайомитись та дізнатись, що її право порушено саме з моменту оприлюднення зазначеного рішення Конституційного Суду України.

Зважаючи на юридичну необізнаність позивачки те, що вона повинна була приділяти значну увагу дитині та хвороби дитини у цей період, колегія суддів вважає за необхідне визнати причину пропуску строку подачі позовної заяви до суду поважною та погодитись з висновком суду першої інстанції щодо зобовязано відповідача донарахувати та виплати позивачці недоотриману нею у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Щодо відмови в задоволені позовних вимог, позивач своїм правом оскаржити постанову суду першої інстанції не скористався, що позбавляє суд процесуальної можливості переглянути постанову в частині відмови в задоволені позовних вимог.

За таких обставин постанова Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2009 року по справі №2а-173/09 є законною і обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 195,п. 1 ст. 198, , 205, ст. 206 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2009 року по справі №2а-173/09 - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2009 року по справі №2а-173/09 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця

Судді: М.А. Руденко

ОСОБА_3

ОСОБА_4