Справа № 826/10122/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження в адміністративній справі

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишин В.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за поданням державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві до товариства з обмеженою відповідальністю "ТС Гранд Галерея" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

У канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва (далі - суд) 27 травня 2015 року о 15 год. 37 хв. зареєстровано подання державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - заявник, ДПІ у Печерському районі) до товариства з обмеженою відповідальністю "ТС Гранд Галерея" (далі - платник податків, ТОВ "ТС Гранд Галерея") про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, застосованого рішенням заявника від 27 травня 2015 року № 115.

За результатами проведеного 29 травня 2015 року судового засідання судом, згідно з ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

До суду 29 травня 2015 року через канцелярію від представника платника податків надійшло письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв’язку з наявністю спору про право (далі - заявлене клопотання).

У контексті з’ясованих обставин суд зазначає наступне.

На підставі та на виконання постанови, 24 жовтня 2014 року заявником оформлено наказ № 3099 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки".

Зі змісту акту вбачається, що його складено у зв’язку з тим, що платник податків не має можливості надати первинні документи (у повному обсязі) до перевірки, оскільки такі документи вилучені на підставі судового рішення (ухвали) та відповідного протоколу обшуку.

Заявником 27 жовтня 2014 року оформлено наказ "Про перенесення термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки".

У подальшому, 19 травня 2015 року, заявником оформлено наказ № 892, яким проведення перевірки платника податків призначено на період із 25 по 28 травня 2015 року.

Як з’ясовано судом, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та не заперечувалося представниками заявника та платника податків, на підставі наказу № 892 заявником вчинено дії, направлені на проведення перевірки платника податків.

Поряд з цим, платник податків відмовився від проведення перевірки, про що 25 травня 2015 року складено акт № 84/26-55-22-07/39119068 (листом від 26 травня 2015 року № 94/10/26552707 до вказаного акту внесено відповідні коригування).

Враховуючи відмову платника податків від проведення перевірки, 27 травня 2015 року заявником прийнято рішення № 115 про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Проаналізувавши вище викладені обставини та враховуючи, що платником податків не допущено заявника до проведення перевірки на підставі наказу № 892, який платником податків на час прийняття даного судового рішення оскаржено у судовому порядку, суд прийшов до висновку про наявність спору про право.

Зокрема, згідно з п. 9 листа Вищого адміністративного суду України від 02 лютого 2011 року № 149/11/13-11, спір про право у контексті п. 2 ч. 5 ст. 183-3 КАС України має місце у разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у ст. 183-3 КАС України.

Спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. Наприклад, платником податків оскаржено до суду рішення про застосування адміністративного арешту (п. 94.11 ст. 94 Податкового кодексу України); оскаржено податкове повідомлення-рішення, яке покладено в основу податкового боргу, що стягується шляхом внесення подання, тощо. При цьому незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, згаданих у ст. 183-3 КАС України, може підтверджуватись не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання. Зокрема, платник податків може заперечувати розмір податкового боргу, що стягується, або факт узгодження податкових зобов'язань, з яких виник податковий борг; склад майна, щодо якого застосовується адміністративний арешт; заперечувати наявність податкового боргу, у зв'язку з яким накладено адміністративний арешт, або законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи та уже зазначено вище, платник податків, вважаючи протиправним призначення перевірки шляхом оформлення наказу № 892, оскаржив його у судовому порядку.

Суд зазначає, що нормами процесуального закону не передбачено наслідків встановлення судом існування спору про право після відкриття провадження у справі за поданням контролюючого органу.

Однак, Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі від 22 квітня 2011 року № 571/11/13-11 зазначив, що в такому разі необхідно закривати провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих обставин суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для закриття провадження у справі у зв’язку з наявністю спору про право, предметом якого є правомірність призначення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 128, 157, 160, 165, 183-3 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заявлене клопотання.

Копію ухвали направити (вручити) заявнику та платнику податків (їх уповноваженим представникам), роз’яснивши, що ухвала може бути оскаржена.

Роз’яснити заявнику, що закриття провадження у справі за поданням контролюючого органу не позбавляє його права звернутися до суду з відповідною вимогою у загальному порядку позовного провадження.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, ухвала може бути оскаржена повністю або частково шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом п’яти днів із дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин