Справа № 826/6560/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 травня 2015 року 15:55 № 826/6560/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Мальчик І.Ю.,

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - Скрипнікової В.С.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, мотивуючи позовні вимоги тим, що ОСОБА_4 була членом сім'ї ОСОБА_5 першого ступеня споріднення, а отже, на підставі пп.174.2.1 п.174.2 ст. 174 ПК України, отримана спадщина оподатковується за нульовою ставкою. Крім того, позивач зазначає, що оскільки в її діях відсутні порушення податкового законодавства, то накладення на позивача штрафних (фінансових) санкцій є протиправним та таким, що порушує законні права та інтереси позивача.

В позовній заяві позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.04.2014 року №. Прийняте ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві; у відповідності до ст. 94 КАС України, стягнути з Державного бюджету України суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 487,20 грн.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовольнити з огляду на протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. При цьому, представник відповідача зазначив, що позивач протягом 2014 року отримала дохід у вигляді спадщини від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня споріднення, в розмірі 32557423,74 грн. та не утримала податок на доходи фізичних осіб в порушення пп. 174.2.2 п.174.2 ст. 174 ПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, суд дійшов висновків про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 24.02.2015 року подала до ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві податкову декларацію про майновий стан і доходи.

Із зазначеної податкової декларації вбачається, що ОСОБА_4 задекларовано 40013818,00 грн. загального річного оподатковуваного доходу, в т.ч. 32557423,74 становить вартість успадкованого чи отриманого у дарунок майна.

В додаток до декларації позивачем додано: довідку про заробітну плату №10/5-47 від 20.02.2015 р.; копію свідоцтва про право на спадщину за законом №2370 від 03.06.2014 р.; копію свідоцтва про право на спадщину за законом №2374 від 03.06.2014 р.; копію свідоцтва про право на спадщину за законом №2366 від 03.06.2014 року; копію договору купівлі-продажу квартири №4206 від 06.11.2014 р.; копію свідоцтва про право на спадщину за законом №2360 від 03.06.2014 р.; копію рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31.10.2013 р. у справі №2/756/4574/13; копію ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 27.03.2014 р. у справі №2-р/756/8/14.

25.03.2015 року головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на підставі пп.20.1.4 п.20.4 ст. 20 розділу І Податкового кодексу України, у порядку ст. 76 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової декларації про майновий стан і доходи поданої за 2014 рік ОСОБА_4 податкової декларації.

За результатами проведеної перевірки складено акт №483/17-01/НОМЕР_1 від 25.03.2015 р., яким встановлено, що «при заповненні податкової декларації платником податку порушено ОСОБА_4 протягом 2014 року отримала дохід у вигляді спадщини від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня споріднення за ознакою 114, в розмірі 32557423,74 та не утримала податок на доходи фізичних осіб в порушення пп.174.2.2 п.174.2 ст. 174 Податкового кодексу України об'єкти спадщини оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу, вартість будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Відповідно до п. 167.2 ст.167 Податкового кодексу України ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування щодо доходу.

Відповідно до пп.174.2.1 п.174.2 ст. 174 Податкового кодексу України об'єкти спадщини оподатковуються за нульовою ставкою у разі, якщо успадковуються членам сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення, а саме згідно Податкового кодексу України такими вважаються батьки фізичної особи, чоловік та дружина, діти, у тому числі усиновлені згідно пп.14.1.263 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України. Інші члени сім'ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення.

На підтвердження першого ступеня споріднення та відсутності податкового зобов'язання щодо отриманого доходу у вигляді спадщини надано документи, а саме рішення суду від 31.10.2013 р., яким встановлено громадянку ОСОБА_4 спадкоємцем 1 черги за законом після смерті цивільного чоловіка громадянина ОСОБА_5, з яким проживала у громадянському шлюбі без реєстрації з 1991 року по день смерті.

Рішення суду винесене на підставі Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України, де не передбачено процедуру оподаткування отриманого доходу, що здійснюється на підставі Податкового кодексу України. Цивільний кодекс України регулює, зокрема, загальні положення про успадкування та оформлення права на спадщину, а не порядок оподаткування».

Перевіркою також встановлено, що ОСОБА_4 протягом 2014 року отримала дохід від продажу нерухомого майна, а саме квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до копії Договору купівлі-продажу квартири від 06.11.2014 року. Квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 отримана фізичною особою у спадщину згідно із копією Свідоцтва про право на спадщину від 03.06.2014 року на 1/2 (одну другу) частку у квартирі, яка розташована за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, буд. 22б. кв. 60, виданого ОСОБА_4 та Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31.10.2013 року Унікальний №756/12299/13-ц та перебувала у власності менше трьох років. Отже, враховуючи зазначене, дохід фізичної особи ОСОБА_4 від продажу квартири, підлягає оподаткуванню відповідно до п.172.2 ст. 172 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки №483/17-01/НОМЕР_1 від 25.03.2015 р. податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 08.04.2015 р., яким збільшено суму грошового зобов'язання фізичній особі ОСОБА_4 за платежем: податок з доходів фізичних осіб в сумі 2034838,99 грн., в т.ч. за основним платежем - 1627871.19 грн., за штрафними санкціями - 406967,80 грн.

Незгода позивача з прийнятим податковим органом податковим повідомленням-рішенням зумовила звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Статтею 174 Податкового кодексу України визначено порядок оподаткування доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав.

Так, об'єкти спадщини оподатковуються: за нульовою ставкою: а) вартість власності, що успадковується членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення; б) вартість власності, зазначеної в підпунктах "а", "б", "ґ" пункту 174.1 цієї статті, що успадковується особою, яка є інвалідом I групи або має статус дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, та вартість власності, зазначеної в підпунктах "а", "б" пункту 174.1, що успадковуються дитиною-інвалідом; в) грошові заощадження, поміщені до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, а також у державні цінні папери (облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, облігації Державної внутрішньої виграшної позики 1982 року, державні казначейські зобов'язання СРСР, сертифікати Ощадного банку СРСР) та грошові заощадження громадян України, поміщені в установи Ощадного банку України та колишнього Укрдержстраху протягом 1992 - 1994 років, погашення яких не відбулося, що успадковуються будь-яким спадкоємцем.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31.10.2013 р. у справі №2/756/4574/13 (Унікальний №756/12299/13-ц) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_11 про встановлення факту проживання у фактичних шлюбних відносинах, встановлення переліку майна, на який поширюється режим спільної сумісної власності та зобов'язання вчинити певні дії, встановлено факт проживання ОСОБА_4 у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 у період з травня 1991 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 р.; визнано ОСОБА_4 (і.н. НОМЕР_1) спадкоємцем 1 черги за законом після смерті ОСОБА_5.

Рішення набрало законної сили 22.01.2014 р.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.03.2014 р. у зазначеній вище справі роз'яснено резолютивну частину рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31.10.2013 р. наступним чином: Визнати ОСОБА_4 ((і.н. НОМЕР_1) спадкоємцем 1 черги за законом після смерті ОСОБА_5 (і.н.НОМЕР_2), який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у м. Рокебрюн-Кап-Мартен (Аль-Марітім), 37 (Франція). Ухвала суду набрала законної сили 02.04.2014 року.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 посвідчено свідоцтва про право на спадщину за законом №2370, 2374, 2360, 2366 від 03.06.2014 р.

Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Наведене спростовує висновки податкового органу стосовно того, що позивач протягом 2014 року отримала дохід у вигляді спадщини від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня споріднення, оскільки наявними в матеріалах справи судовими рішеннями, які набрали законної сили, визнано позивача спадкоємцем 1 черги за законом після смерті ОСОБА_5 (і.н.НОМЕР_2).

З матеріалів справи також вбачається, що 06.11.2014 р. між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_12 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири, згідно умов якого продавець передає у власність, а покупець приймає і зобов'язується оплатити на викладених нижче умовах квартиру номер 60 (шістдесят), яка розташована за адресою: місто Київ, проспект Оболонський, будинок 22б (двадцять два б).

Відповідач в акті перевірки зазначив, що зазначена квартира отримана ОСОБА_4 у спадщину згідно із копією Свідоцтва про право на спадщину від 03.06.2014 р. на 1/2 (одну другу) частку у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, виданого ОСОБА_4 та рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31.10.2013 року (унікальний №759/12299/13-ц) та перебувала у власності менше трьох років, а відтак дохід фізичної особи мірошник І.М. від продажу квартири, підлягає оподаткуванню відповідно до п. 172.2 ст. 172 Податкового кодексу України.

Водночас, відповідно до п.172.1 ст.172 Податкового кодексу України дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) не частіше одного разу протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати, садового (дачного) будинку (включаючи земельну ділянку, на якій розташовані такі об'єкти, а також господарсько-побутові споруди та будівлі, розташовані на такій земельній ділянці), а також земельної ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначеної статтею 121 Земельного кодексу України залежно від її призначення, та за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковується.

Умова щодо перебування такого майна у власності платника податку понад три роки не розповсюджується на майно, отримане таким платником у спадщину.

Враховуючи, що податковий орган сам вказує на те, що квартира, що була предметом договору купівлі-продажу, перебувала у власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.06.2014 р. №2366 та свідоцтва про право власності від 13.03.2014 р. №1319, зважаючи, що чинним законодавством передбачено нерозповсюдження умови щодо перебування майна у власності платника податку понад три роки у разі отримання його у спадщину, суд приходить до висновку про необґрунтованість висновків контролюючого органу щодо необхідності оподаткування отриманого доходу відповідно до п. 172.2 ст. 172 Податкового кодексу України, а відтак відсутність підстав для збільшення позивачу суми грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно пп.21.1.1. п.21.1. ст.21 Кодексу посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача не надав суду належних доказів, які б підтверджували правомірність винесеного оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.04.2015 року №.

Судові витрати в сумі 487,20 грн. присудити на користь ОСОБА_4 за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 20.05.2015 р.

Суддя Є.В. Аблов