Справа № 4811/09
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2011 р.справа № А23/423

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Мірошниченка М.В. Юхименка О.В.

при секретарі судового засідання: Федоровій Т.С.

за участю сторін :

представників позивача: ОСОБА_1 довіреність від 21.07.2011 року; ОСОБА_2, дов. від 11.03.11 р.

представників відповідача: ОСОБА_3, дов. від 31.12.2010 року; ОСОБА_4І, дов. від 20.02.2011 року; ОСОБА_5, дов. від 31.12.2010 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Авіаційна компанія «Дніпроавіа»та апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровськ на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2007 р. по адміністративній справі № №А23/423 за позовом відкритого акціонерного товариства «Авіаційна компанія «Дніпроавіа»до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішеннь, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2007 р. частково задоволено позов відкритого акціонерного товариства «Авіаційна компанія Дніпроавіа до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську щодо визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.07.07 р. №/2/21330, а також податкового повідомлення-рішення від 09.07.07 р. №/2/21265 в частині визначення податкового зобовязання по податку з власників транспортних засобів в загальній сумі 11312,25 грн., із якої 7 541,50 основний платіж, 3 770,75 грн. штрафні санкції. Відмовлено в позові в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

№/2/21326 від 09.07.2007 р., яким застосовано штрафні фінансові санкції за порушення ст. 1, 2 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті на загальну суму 31 743,86 грн.;

/2/21327 від 09.07.2007 р., яким застосовано штрафні фінансові санкції за порушення ст. 9 та п. 2 ст. 10 Декрету КМУ Про систему валютного регулювання та валютного контролю у сумі 1 700,0 грн.

№/2/21323 від 09.07.2007 р., яким донараховано податок з реклами та застосовані штрафні санкції у сумі 172,92 грн. в частині застосування штрафних санкцій на суму 170 грн.

№/2/21324 від 09.07.2007 р., яким донараховано збір за забруднення навколишнього природного середовища та застосовано штрафні санкції на загальну суму 340,74 грн. в частині нарахування штрафних санкцій на суму 170,0 грн.;

№/2/21325 від 09.07.2007 р., яким визначено суму податкових санкцій та штрафні санкції з податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 1529,97 грн. в частині нарахування штрафних санкцій на суму 1 019,98 грн.;

№/2/21328 від 09.07.2007 р., яким донараховано податок на додану вартість та штрафні санкції на загальну суму 184 980,98 грн. в частині нарахування штрафних санкцій на суму 61 660,33 грн.;

№/2/21329 від 09.07.2007 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість - на 6 297,91 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 3 099,08 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у позові, позивач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить змінити постанову, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано порушення провадження у справі про банкрутство позивача і введення мораторію на задоволення вимог кредиторів та положення ст. 12 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, згідно яких протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідач також звернувся з апеляційною скаргою, у якій з посиланням на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на прийняття постанови з порушенням ст.ст. 1, 2, 3 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів», ст.. 313 Митного Кодексу України, п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування»та Порядку і правил проведення обовязкового авіаційного страхування цивільної авіації, затверджених постановою КМУ №1535 від 12.10.2002 р. Зокрема вказує на необґрунтованість висновків суду першої інстанції про правомірність не включення позивачем до розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів транспортних засобів, які використовуються позивачем на території аеропорту та призначені для обслуговування повітряних суден та режимної зони аеропорту і віднесення їх до товарної позиції 8709, а також декларування певних транспортних засобів по товарній позиції 8705 як транспорт спеціального призначення, замість товарної позиції 8704 (автомобілі вантажні) чи товарної позиції 8703 (автомобілі легкові). Крім того посилається на помилковість висновків місцевого суду щодо безпідставного виключення податковою інспекцією зі складу валових витрат позивача сум страхових внесків за орендовані літаки.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги податкової інспекції заперечує, постанову в оскаржуваній відповідачем частині вважає обґрунтованою та законною.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 09.07.07 Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську (відповідачем) з урахуванням результатів розгляду скарг ВАТ Авіаційна компанія "Дніпроавіа" в порядку ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" винесені податкові повідомлення-рішення:

№ /2/21323, яким визначено податкове зобов'язання з податку на рекламу в загальному розмірі 172,91 грн., із яких 2,91 грн. основний платіж, 170,00 грн. штрафні (фінансові) санкції;

№ /2/21265, яким визначено податкове зобовязання по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в загальному розмірі 71253,0 грн., яз яких 47502,00 грн. основний платіж, 23751,00 грн. штрафні (фінансові) санкції;

№ /2/21324, яким визначено податкове зобовязання по збору за забруднення навколишнього природного середовища в загальному розмірі 340,74 грн., із яких 170,74 грн. основний платіж, 170,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

№ /2/21325, яким визначено податкове зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в загальному розмірі 1529,97 грн., із яких 509,99 грн. основний платіж, 1019,98 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

№ /2/21328, яким визначено податкове зобовязання по податку на додану вартість в загальному розмірі 184980,98 грн., із яких 123320,65 грн. основний платіж, 61660,33 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

№ /2/21330, яким визначено податкове зобовязання по податку на прибуток в розмірі 126496,93 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

№ /2/21329, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий 2006 року в розмірі 6297,91 грн., нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 3099,08 грн.

- рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій:

№ /2/21326, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції за порушення ст.ст.1, 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" в розмірі 31743,86 грн.

№ /2/21327, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції за порушення ст.9 та п.2 ст.10 Декрету Кабінету міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" в розмірі 1700,00 грн.

Підставою для прийняття зазначених податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій є акт № 27-08-03/1-01130549 від 24.01.07, складений відповідачем за результатами проведеної виїзної планової документальної перевірки ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.05 по 30.09.05.

Під час проведеної перевірки встановлені порушення позивачем:

- п.1.32 ст.1, пп.2.1.1 п.2.1 ст.2, п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.4.6, пп.5.4.8 п.5.4 ст.5, п.18.3 ст.18 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого завищено від'ємне значення обєкту оподаткування з податку на прибуток за І півріччя 2005 року на 1803,00 грн., за 2005 рік на 1470400,00 грн., за І півріччя 2006 року на 4512752,06 грн., за 9 місяців 2006 року на 16541971,93 грн., занижено податок на прибуток на загальну суму 188284,05 грн.;

- п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, п.6.1, пп.6.2.1 п.6.2 ст.6, пп.7.3.1 п.7.3. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 129318,56 грн., в т.ч. за період квітень 2005 року травень 2006 року;

- п.1.3, п.1.9. ст.1, п.4.2 ст.4 Закону України "Про податок з до ходів фізичних осіб", в результаті чого занижено податок фізичних осіб у сумі 509,99 грн., в т.ч. за 2005 рік у сумі 480,09 грн., 2006 рік у сумі 29,90 грн.

- ст.2, ст.6 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів", в ре зультаті чого занижено податок з власників транспортних засобів та інших самохідних ма шин та механізмів у сумі 43424,00 грн, в т.ч. за 2005 рік у сумі 20876,00 грн, за 2006 рік у сумі 22548,00 грн.

- ст.3 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших само хідних машин і механізмів", в результа ті чого занижено податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів у сумі 4078,00 грн., в т.ч. 2005 рік у сумі 2596,00грн, 2006 рік у сумі 1482,00 грн.

- ст.11 Декрету Кабінету Міністрів України "Про місцеві податки та збори" № 56-93 від 20.05.93, в результаті чого занижено суму податку з реклами у розмірі 2,91 грн., в т.ч. за травень 2005 року у сумі 0,10 грн., за вересень 2006 року у сумі 2,81 грн.

- п.п.6.1, 6.2 ст.6 Інструкції "Про порядок обчислення та сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища" від 19.07.99 № 162/379, в результаті чого занижено збір за забруднення навколишнього природного середовища у сумі 170,74 грн, в т.ч. 4 квартал 2005 року на суму 2,55 грн, 3 квартал 2006 року на суму 168,19грн.

- ст.ст.1, 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" в частині несвоєчасного надходження валютної виручки та отримання імпортного товару.

- п.2 ст.10 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" в частині несвоєчас ного надання звіту про рух коштів в іноземному банку за три звітні періоди.

- ст.ст.9, 10 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю", п.1 Указу Пре зидента України "Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, які незаконно знаходяться за її межами" в частині недекларування сум валютних цінностей у двох періодах.

Податкові повідомлення-рішення № /2/21323, № /2/21324, № /2/21325, № /2/21328, № /2/21329, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /2/21326, № /2/21327, винесені у звязку з порушеннями Законів України "Про податок на додану вартість", "Про податок з до ходів фізичних осіб", "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", Декрету Кабінету Міністрів України "Про місцеві податки та збори", Інструкції "Про порядок обчислення та сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища", Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю", Указу Пре зидента України "Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, які незаконно знаходяться за її межами", оспорюються позивачем в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій, тоді як самі факти допущених порушень позивачем не заперечуються та не спростовуються.

Судова колегія вважає обґрунтованим відхилення судом першої інстанції доводів позивача про звільнення його від відповідальності на підставі п. 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»у звязку з порушенням ухвалою господарського суду від 03.11.04 р. провадження у справі №Б29/194/04 про банкрутство ВАТ «Авіаційна компанія «Дніпроавіа»та введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до п. 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Статтею 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначені різні підстави відповідальності платників податків у разі порушення вимог законодавства, а саме: за неподання або несвоєчасне подання платниками податків податкових декларацій, заниження ними податкових зобов'язань, порушення граничних строків погашення податкових зобов'язань, непогодження у встановлених Законом випадках операцій з реалізації активів, що перебувають у податковій заставі, нездійснення попереднього утримання і перерахування податку у встановлених законодавством випадках.

Врахувавши, що за невиконання, неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) передбачено нарахування пені відповідно до статті 16 та застосування штрафних санкцій відповідно до пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та встановивши характер штрафних санкцій, що застосовані до позивача зазначеними вище податковими повідомленнями-рішеннями у звязку з іншими порушеннями правил оподаткування та валютного законодавства, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про їх застосовування у період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів на загальних підставах.

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції необґрунтованого визначення відповідачем податкового зобовязання з податку на прибуток у загальному розмірі 126 496,93 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

До складу валових витрат позивачем було віднесено суми страхових платежів за договорами страхування літаків, які експлуатуються позивачем на підставі договорів оренди. Договори обов'язкового страхування позивачем укладені з ЗАТ СК "ТАС" № НОМЕР_1 від 24.05.04; з АСК "ОСОБА_2 Україна" № АVА/03/2005 від 01.08.05; з ЗАТ "СК "Кредо-Класик" № 001076/451000706 від 18.06.06

До переліку страхових випадків відповідно до умов перелічених договорів відносяться повна загибель повітряних суден, пошкодження окремих частин повітряних суден, систем та елементів його конструкції.

Згідно п.п.5.4.6 п.5.4 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до валових витрат включаються будь-які витрати зі страхування ризиків загибелі врожаю, транспортування продукції платника податку; цивільної відповідальності, пов'язаної з експлуатацією транспортних засобів, що перебувають у складі основних фондів платника податку; екологічної та ядерної шкоди, що може бути завдана платником податку іншим особам; майна платника податку; кредитних та інших ризиків платника податку, пов'язаних із здійсненням ним господарської діяльності, у межах звичайної ціни страхового тарифу відповідного виду страхування, діючого на момент укладення такого страхового договору, за винятком страхування життя, здоров'я або інших ризиків, пов'язаних з діяльністю фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з платником податку, обов'язковість якого не передбачена законодавством, або будь-які витрати зі страхування сторонніх фізичних чи юридичних осіб.

Відповідно до ст.103 Повітряного кодексу України повітряний перевізник і виконавець повітряних робіт зобов'язані страхувати членів екіпажу і авіаційного персоналу, які перебувають на борту повітряного судна, власні, орендовані та передані їм в експлуатацію повітряні судна, а також свою відповідальність щодо відшкодування збитків, заподіяних пасажирам, багажу, пошті, вантажу, прийнятим для перевезення; іншим користувачам повітряного транспорту, а усі експлуатанти - третім особам, не нижче за рівень, встановлений Урядом України.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про страхування" авіаційне страхування цивільної авіації є різновидом обов'язкового страхування.

Обов'язкове авіаційне страхування цивільної авіації включає: страхування відповідальності повітряного перевізника за шкоду, заподіяну пасажирам, багажу, пошті, вантажу; страхування відповідальності експлуатанта повітряного судна за шкоду, заподіяну третім особам; страхування членів екіпажу повітряного судна та іншого авіаційного персоналу; страхування повітряних суден; страхування працівників замовника авіаційних робіт, осіб, пов'язаних із забезпеченням технологічного процесу під час виконання авіаційних робіт (п. 1 Порядку і правил проведення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.02 № 1535).

Відповідно до п.30 Порядку і правил проведення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації обєктом страхування повітряних суден є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням повітряним судном. При цьому страхувальником є юридична чи фізична особа - власник повітряного судна або його експлуатант, який експлуатує це повітряне судно на законних підставах.

Враховуючи, що за змістом ст.8 Закону України «Про страхування» страховий ризик визначається як певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання, а також положення п.п.5.4.6 п.5.4 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", якою дозволяється відносити до складу валових витрат витрати зі страхування інших ризиків платника податку, пов'язаних із здійсненням ним господарської діяльності, висновок суду першої інстанції про те, що страхування позивачем своїх майнових інтересів, повязаних з користуванням орендованими повітряними суднами в межах його господарської діяльності може бути віднесено до валових, витрат є правомірним. При цьому вказана норма п.п.5.4.6 п.5.4 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не містить заборони щодо віднесення до складу валових витрат відповідних страхових внесків, що спростовує посилання відповідача на необґрунтованість їх віднесення.

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності порушення позивачем п.1.32 ст.1, пп.2.1.1 п.2.1 ст.2, п.5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" при віднесенні витрат до складу валових витрат у випадку перевищення собівартості над отриманою виручкою, завищення у звязку з цим валових витрат на суму 15895798,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в деклараціях з податку на прибуток за І півріччя 2006 року та 9 міся ців 2006 року позивачем задекларовано від'ємне значення об'єкта оподаткування з по датку на прибуток в розмірі 9794790 грн. - за І півріччя 2006 року, 17831224 грн. - за 9 місяців 2006 року.

Основна причина декларування від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток, згідно акту перевірки, є здійснення регулярних рейсів за маршрутом "Дніпропетровськ - Відень // Ві день - Дніпропетровськ" та "Дніпропетровськ - Київ (Бориспіль) // Київ (Бориспіль) - Дніп ропетровськ", собівартість по яким значно перевищує фактично отриману виручку.

Відповідно з п.5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податків в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, які здійснюються в межах компенсації вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виробляються) таким платником податку для подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно пп. 5.2.1 п.5.2 ст.5 цього ж Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Враховуючи зазначене та те, що вичерпний перелік витрат, які не включаються до складу валових витрат, наведений в п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", не містить будь-яких обмежень щодо включення до складу валових витрат у випадку перевищення собівартості над отриманим доходом від здійснення авіаперевезень, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність віднесення позивачем витрат, повязаних з перевезенням пасажирів до складу валових витрат.

Відтак вірним є посилання суду першої інстанції на помилкові висновки відповідача при перевірці правильності визначення позивачем об'єкту оподаткування з податку на прибуток, що призвели до неправильного визначення позивачеві податкового зобов'язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, як наслідок неправильний розрахунок штрафних (фінансових) санкцій в податковому повідомленні-рішенні від 09.07.07 № /2/21330 в розмірі 126496,93 грн., що обумовило скасування зазначеного повідомлення-рішення.

Щодо визначення податкового зобовязання по податку з власників транспортних засобів судова колегія виходить з наступного.

Згідно ст.1 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" позивач є платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

На балансі підприємства обліковуються транспортні засоби, які зареєстровані в органах ДАІ та технологічні транспортні засоби, зареєстровані в органах Держпромгірнагляду МНС України в Дніпропетровській області.

Статтею 34 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що державній реєстрації та обліку, яка здійснюється органами Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України (ДАІ) підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування автомобілі, автобуси, самохідні машини, сконст руйовані на шасі автомобілів, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, причепи, напівпричепи та мотоколяски.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.93 № 141 затверджені Правила проведення держав ного технічного огляду автомобілів, автобусів, мототранспорту та причепів, якими передбачено проходження технічного огляду транспортних засобів, які перебувають на балансі підприємства, відповідно до п.2 Правил при проведенні технічного огляду здійснюється контроль за спла тою податку з власників транспортних засобів. При неможливості по дання транспортного засобу на місце технічного огляду (через несправність та з інших при чин) у встановлений строк його власник повинен подати комісії з проведення технічного ог ляду письмову заяву, здати номерний знак і пред'явити квитанції про сплату податку з влас ників транспортних засобів.

Законом України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" передбачено сплату податку з власників транспортних засобів перед проходженням технічного огляду транспорту.

Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначені види транспортних засобів в залежності від їх призначення, зокрема,:

- транспортний засіб загального призначення - транспортний засіб, не обладнаний

спеціальним устаткуванням і призначений для перевезення пасажирів або вантажів;

- транспортний засіб спеціалізованого призначення - транспортний засіб, який призна чений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними при строями тощо);

- транспортний засіб спеціального призначення - транспортний засіб, призначений для виконання спеціальних робочих функцій (для аварійного ремонту, автокран, автомобіль при биральник тощо).

Відповідно до ст.2 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" об'єктами оподаткування податком з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є:

сідельні тягачі - код 8701 20;

автомобілі легкові - код 8703;

автомобілі вантажні - код 8704;

автомобілі спеціального призначення, крім тих, що використовуються для перевезення пасажирів і вантажів, - код 8705 (крім пожежних і швидкої допомоги);

Транспортні засоби, що не є об'єктами оподаткування: транспортні засоби вантажні, самохідні, що використовуються на заводах, складах, у портах та аеропортах для перевезення вантажів на короткі відстані, - код 8709.

Згідно зі ст.6 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів обчислюється юридичними особами на підставі звітних даних про кількість транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за станом на 1 січня поточного року. Обчислення податку з власників наземних транспортних засобів провадиться виходячи з об'єму циліндрів або потужності двигуна кожного виду і марки транспортних засобів за ставками, зазначеними у статті 3 цього Закону.

01.02.05 позивачем був виданий наказ № 42 "Про введення технологічних норм експлуатації спеціального автомобільного транспорту", яким затверджений перелік спеціальних транспортних засобів, які використовуються виключно в межах аеропорту позивача для забезпечення внутрішньовиробничого процесу на підприємстві (т.2 а.с.68).

Вказані в цьому наказі транспортні засоби не проходили технічний огляд, оскільки не виїздили з режимної зони аеропорту, що позивач підтвердив актом технічного огляду транспортних засобів АЕ-04 № 077 від 16.06.06, та не включені позивачем до розрахунків суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції встановивши на підставі наявних в матеріалах справи документів, що спірні автомобілі, які знаходяться на обліку у позивача, і не включені позивачем до розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в 2005 та 2006 роках за своїми технічними властивостями, призначенням є транспортними засобами, які призначені для використання виключно в межах аеропорту позивача, та використовувались останнім виключно в режимній зоні аеропорту, дійшов правомірного висновку про зайве нарахування відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів всього в сумі 3654,00 грн. (за 9 місяців 2005 року в сумі 1827,00 грн., за 9 місяців 2006 року в сумі 1827,00 грн.) на ці транспортні засоби, за виключенням автомобілів ГАЗ 5204 державний номер 21-43, ГАЗ 53 державний номер 52-89, ГАЗ 53 державний номер 90-73, ГАЗ 53 державний номер 52-98, які відповідно до технічних паспортів, свідоцтв про реєстрацію є вантажними автомобілями і підпадають під класифікацію в товарній позиції 8704 за УКТ ЗЕД, тому є об'єктами оподаткування податком з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів.

Крім того врахувавши дані свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, технічних паспортів на автомобілі КРАЗ 258 державний № 84-99 та КРАЗ 258 державний № 84-98, УАЗ-31512 № 10-89, УАЗ-3741-01 № 80-24, УАЗ 220161 № 29-51, їх спеціальне пристосування для розміщення різних пристосувань, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо їх віднесення до спеціальних транспортних засобів, що класифікуються по товарній позиції 8705 за УКТЗЕТ, крім транспортного засобу УАЗ 452 № 434-10, та неправомірність дій відповідача щодо самостійного визначення іншого типу транспортного засобу, ніж зазначено в реєстраційних документах на автомобілі.

За викладеного судова колегія не вбачає достатніх, встановлених законом підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування оскаржуваної постанови,яка має бути залишена без змін.

Керуючись ч.1ст. 198, ст. ст.200, 205, 206 КАС України , колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Авіаційна компанія «Дніпроавіа»та апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2007 р. по адміністративній справі № №А23/423 без змін.

Ухвала суд набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 20.06.2011 року

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: М.В. Мірошниченко

Суддя: О.В. Юхименко