Справа № 826/3977/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3977/15 Головуючий у 1-й інстанції: Санін Б.В. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

04 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Гриценко Людмили Леонідівни, третя особа - Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Гриценко Людмили Леонідівни, третя особа - Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати Рішення №17619947, винесене суб'єктом владних повноважень Державним реєстратором Гриценко Л.Л. 01.12.2014 р. про відмову у державній реєстрації;

зобов'язати Державного реєстратора Гриценко Л.Л. повторно розглянути заяву про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 (надалі - Квартира АДРЕСА_1);

повторний розгляд заяви здійснити без повторного здійснення платежів за внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та надання інформації з Реєстру у формі витягу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, третьою особою подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено обставини та надано не вірну правову оцінку.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28.01.2010 року між ОСОБА_4, як покупцем, та Відкритим акціонерним товариством «Автомобільна компанія «Укртранс», як продавцем, був укладений Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 (надалі - Договір НОМЕР_1), відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує майнові права на Квартиру АДРЕСА_1.

04.02.2014 р. між ПАТ «АК «Укртранс», як організацією, ОСОБА_4, як первісним інвестором, та ОСОБА_2, як новим інвестором, був укладений Договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого сторони домовились про відступлення права вимоги первісним інвестором новому інвестору за Договором НОМЕР_1.

Також, 04.02.2014 р. між ОСОБА_2 та ПАТ «АК «Укртранс» було підписано Акт прийому-передачі введеного в експлуатацію об'єкта (Квартири АДРЕСА_1), відповідно до якого продавець передав, а покупець прийняв Квартиру АДРЕСА_1, грошові кошти сплачені повністю.

31.10.2014 р. позивач звернувся до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві із Заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний номер №8781147) для проведення державної реєстрації права власності на Квартиру АДРЕСА_1.

01.12.2014 р. Державним реєстратором Гриценко Л.Л.. за наслідками розгляду заяви позивача (реєстраційний номер №8781147) було прийняте Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №17619947 (надалі - Рішення №17619947), у зв'язку з тим, що заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна (арешти нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №5574251, №5623567, №5752281, №6833084).

Вважаючи, зазначене вище Рішення №17619947 таким, що порушує законні права та інтереси позивача, останній звернувся за їх захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, Окружний адміністративний суд міста Києва виходив з того, що належних доказів державної реєстрації обтяжень, в т.ч. належних доказів наявності рішень про накладення арешту на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №5574251, №5623567, №5752281 та №6833084, відповідачем не було надано до суду.

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду погоджується з вказаною позицією суду першої інстанції з огляду на таке.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень з метою забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон), відповідно до абз.1 ч.1 ст.2 якого, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним, особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам, без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям., іноземним державам, а також територіальним, громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Частиною 7 ст. 3 Закону передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах, території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації права власності та інших речових прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.

Положеннями ст. 6 Закону визначено, що систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав, органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п.1 та п.7 Положення про Державну реєстраційну службу України, затвердженого Указом Президента України №401/2011 від 06.04.2011 р., Державна реєстраційна служба України (Укрдержреєстр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України та входить до системи органів виконавчої влади. Укрдержреєстр є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади міста Києва, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності. Укрдержреєстр здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, а також районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону передбачено, що орган державної реєстрації прав, серед іншого, проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.9 Закону державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Частиною 1 ст.15 Закону визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

У відповідності до ч.7 ст.15 Закону, розгляд заяви про державну реєстрацію обтяжень і прийняття рішення про таку реєстрацію, відмову у державній реєстрації обтяжень або її зупинення проводиться в день надходження заяви та документів, необхідних для державної реєстрації обтяжень.

Згідно положень ч.1 ст.19 Закону, державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.24 Закону, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, у разі якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених ч.9 ст.15 цього Закону.

Положеннями ч.2 ст.24 Закону передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Оскільки оскаржуване Рішення №17619947 було прийняте відповідачем, у зв'язку з тим, що заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна (арешти нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №5574251, №5623567, №5752281, №6833084), на підтвердження чого суду були надані копії постанов Державної виконавчої служби України ВП №43181435 від 07.05.2014 р., ВП №44459892 від 21.08.2014 р., ВП №43332607 від 19.05.2014 р. та копія постанови Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві ВП №43192092 від 07.05.2014 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, при цьому, належних доказів державної реєстрації зазначених вище обтяжень, в т.ч. належних доказів наявності рішень про накладення арешту на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №5574251, №5623567, №5752281 та №6833084, відповідачем не було надано до суду, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов ґрунтовного висновку про необґрунтованість тверджень Державного реєстратора Гриценко Л.Л. про подання позивачем Заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний номер №8781147) після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2015 року ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.