Справа № 9101/18483/2011
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2012-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2012 р. справа № 2а-7556/10/0470

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М.,

суддів: Католікяна М.О., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Піддубній А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи- підприємця ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2010 р. у справі № 2а-7556/10/0470 (головуючий в першій інстанції ОСОБА_2Ю.)

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного Дніпропетровського обласного управління у справах захисту прав споживачів, заступника начальника головного Дніпропетровського обласного управління у справах захисту прав споживачів

про скасування рішення, -

встановив:

01.07.2010 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного Дніпропетровського обласного управління у справах захисту прав споживачів (далі відповідач-1) та заступника начальника головного Дніпропетровського обласного управління у справах захисту прав споживачів (далі - відповідач-2) про скасування рішення заступника начальника головного Дніпропетровського обласного управління у справах захисту прав споживачів від 10.06.2010 року № 57/2-Д, яким до позивача застосовано штрафні санкції за ненадання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, сума яких складає 1700 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2010 р. у задоволені позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що матеріалами справи підтверджено факт порушення позивачем норм ч.2 ст.26 Закону «Про рекламу», оскільки позивачем всупереч нормам названої статті було безпідставно відмовлено в наданні відповідної інформації головному Дніпропетровському управлінню у справах захисту прав споживачів.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне зя'сування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов - задовольнити.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що при розгляді справи судом не враховані положення Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою КМ України від 26.05.2004р. №693 (далі - Порядок).

Згідно п.9 Порядку підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол.

Протокол щодо ненадання позивачем інформації про вартість розташованої реклами відповідач не складав.

Таким чином, при ухвалені Дніпропетровським обласним управлінням у справах захисту прав споживачів рішення від 10.06.2010 року №58/3-Д про накладення штрафу в сумі 1700 грн. за порушення законодавства про рекламу та притягнення позивача до відповідальності, відповідачем не були дотримані встановлені законом обов'язкові вимоги про наявність відповідних документів, які єдині можуть бути підставою для відповідальності позивача.

Витребування документів стосовно вартості реклами стало наслідком перевірки, здійсненої контролюючим органом всупереч чинному законодавству, зокрема постанови KM України від 21.05.2009 р. № 502 «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року».

А, відповідно, на підставі такої перевірки не мав права витребувати будь-яку інформацію, в тому числі і інформацію про вартість реклами».

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позов.

Представники відповідачів до суду не прибули, про час та місце судового засідання відповідачі повідомлені належним чином.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, спеціально уповноваженими органами виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів були Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики та його територіальні органи.

Головне Дніпропетровське обласне управління у справах захисту прав споживачів підпорядковане державному комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики та здійснювало контроль за дотриманням законодавства у сфері захисту прав споживачів на території міста Дніпропетровська та Дніпропетровської області.

Як встановлено судом першої інстанції, 22.04.2010 р. посадовою особою відповідача-1 при здійсненні перевірки стану зовнішньої реклами в м. Дніпродзержинську та контролю за дотриманням законодавства України про рекламу складений протокол про наступне: «Головним Дніпропетровським обласним управлінням у справах захисту прав споживачів встановлені ознаки порушення п.5 ст.8 Закону України «Про рекламу»(реклама про зниження цін на продукцію) при розміщенні реклами на будівлі ювелірного магазину «Кристал» фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 по пр. Металургів, 2А, м. Дніпродзержинська.

Відповідач-1, керуючись ст. 26 Закону України «Про рекламу», 22.04.2010 р. звернулося до позивача з приписом №18-21/841 про надання у десятиденний термін з дня отримання припису документів та пояснень по факту порушення законодавства про рекламу, а саме п.5 ст.8 Закону України "Про рекламу". Вимога була надіслана позивачу рекомендованим листом з повідомленням та отримана особисто позивачем 05.05.2010 р.

12.05.2012 року відповідач на правив на адресу відповідача-1 відповідь із запереченнями на припис №18-21/841 від 22.04.2010 р., де позивач посилався на порушення відповідачем норм матеріального права.

20.05.2010 року прийнято рішення №57/3-Д про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

20.05.2010 року на адресу позивача було направлено лист №18-21-962 від 20.05.2010 року щодо порушення рекламного законодавства та запрошення на засідання по розгляду справи 10.06.2010 року.

10.06.2010 року було проведено засідання Головного Дніпропетровського обласного управління у справах захисту прав споживачів щодо порушення приватним підприємцем ОСОБА_1 п.6 ст.27 Закону України «Про рекламу»(протокол засідання стосовно розгляду справи про порушення законодавства про рекламу №58/3-Д від 10.06.2010 року) та винесено рішення заступника начальника головного Дніпропетровського обласного управління у справах захисту прав споживачів від 10.06.2010 року № 58/3-Д, яким до позивача застосовано штрафні санкції за ненадання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, сума яких складає 1700 грн. Назване рішення було отримано позивачем 15.06.2010 року.

Відповідно до ст.7 ч.6. Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

Відповідно до ч.9 постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу N 693 від 26.05.2004 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Ні протоколу, ні акту про порушення відповідачем п.6 ст.27 Закону України «Про рекламу»складено не було.

Відповідно ч.8 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка в порядку, визначеному Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Порядком проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 25.10.2006 N 311 не проводилась. З огляду на це позивач, направивши відповідь (а.с. 22), діяв правомірно, тому підстав для притягнення до відповідальності немає. Окрім того, з матеріалів справи не можливо встановити на підставі чого було здійснено перевірку.

Отже рішення від 10.06.2010 року № 58/3-Д не може, з огляду на вимоги ст.3, ст.2 КАС України вважатися законним та обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню.

За правилами статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, судом першої інстанції при ухваленні рішення не було дотримано засади законності та обґрунтованості через неправильне застосування матеріального права, неповне з'ясування обставин у справі.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне постановлене у справі судове рішення згідно зі статтею 202 КАС України скасувати з ухваленням нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2010 р. у справі № 2а-7556/10/0470 скасувати.

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення заступника начальника головного Дніпропетровського обласного управління у справах захисту прав споживачів від 10.06.2010 року № 58/3-Д.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.М. Панченко

Суддя: М.О. Католікян

Суддя: А.О. Коршун