Справа № 29876/09
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2010-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2010 р.справа № 2а-1069/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Божко Л.А. Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання: Ліненко А.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державного інспектора територіальної інспекції праці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2009 р. у справі № 2а-1069/09 за позовом ОСОБА_2 до Державного інспектора територіальної інспекції праці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про визнання дій незаконними,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2009 р. у справі № 2а-1069/09 позовні вимоги були задоволені. Визнано дії Державного інспектора територіальної інспекції праці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 щодо видачі припису від 24 квітня 2009 року та накладення штрафу на позивача в розмірі 850 грн. на підставі постанови № 04-10/81-19 від 05 червня 2009 року - незаконними. Постанову № 04-10/81-19 від 05 червня 2009 року- скасовано.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Державний інспектор територіальної інспекції праці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищезазначену постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції прийняв постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду відповідно до ст. 195 КАС України - в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, що з 27.02.2009р. по 05.03.2009р. провідним державним інспектором праці територіальною Державною інспекцією праці у Дніпропетровській області було здійснено перевірку ТОВ «Тріга»з питання додержання законодавства про працю, «зокрема з питань, викладених у скаргах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

05.03.2009р. за результатами перевірки було складено акт № 04-10-113/23, в якому зазначено, що директором ТОВ «Тріга»не надано протоколів звітів про виконання колективного договору, який укладено між адміністрацією та трудовим колективом, що діє з 01.01.2004р. по 31.12.2009 р., що є порушенням ст. 20 КЗпПУ; - на підприємстві відсутні Правила внутрішнього трудового розпорядку, що є порушенням ст. 142 КЗпПУ; - у штатному розкладі станом на 10.01.2009р. не дифереренцований розмір зарплати, що є порушенням ст. 96 ч. 2-4, ст. 97 ч.,ч.2,4 КЗпПУ; - виплата зарплати за жовтень 2008р. була фактично здійснена 11.02.2009р., за листопад, грудень 2008р. здійснена 12.02.2009р., що є порушенням ст. 115 ч.,ч.1,2 КЗпПУ; - компенсація частини втрааченого заробітку в зв'язку з порушенням терміну виплати зарплати не проводилась, що є порушенням ст. 34 Закону України «Про оплату праці»та ст.,ст.3,4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»; що працівників підприємства: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звільнено 16.02.09 р., а виплату належних їм сум при звільнені виплачено лише 20.02.2009р., що є порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпПУ; - графіки щорічних відпусток за попередні роки відсутні, а графік щорічних відпусток на 2009р. не погоджено з представником трудового колективу, що є порушенням ст. 79 КЗпПУ та ст. 10 Закону України «Про відпустки»; - графік на 2009р. затверджено директором 17.02.2009р., що є порушенням п. 20 Типових правил внутрішнього розпорядку для робітників та службовців підприємств, установ, організацій; - ОСОБА_3 , який працює на підприємстві з 01.09.2005р. відпустка надана 01.10.2006р., тобто 1 раз за 4 роки, ОСОБА_5 у скарзі вказав, що йому з 2006 р. по 2009 р. відпустка не надавалась, але встановити даний факт не виявилось можливим, ОСОБА_8 надано щорічну відпуску з 01.02.2008р., а зарплата виплачена 18.03.2008р., з 01.09.2008р. виплачено 19.09.2008р., ОСОБА_9 надано відпустку 01.02.2008р. виплачено 18.03.2008р., що є порушенням ст. 115 ч. З КЗпПУ, відпустки 9 працівникам без збереження зарплати з 02.01.2009р. по 31.01.2009р. було надано у порушення ст. 84 КЗпПУ та ст. 26 Закону України «Про відпустки»; - особисті картки форми № П-2 не відповідають Наказу Держкомстату та п. 2,5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10 не нарахована індексація зарплати, що є порушенням ч. 5 ст. 95 КЗпПУ. 05.03.2009р. держінспектор видала припис про усунення вказаних порушень закону про працю. Також, 05.03.2009р. держінспектор склала протоколи про притягнення позивача до адміністративної зідповідальності за порушення ст. 115 КЗпПУ та передала їх до Павлоградського міськрайонного суду для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області, розглянувши адміністративний матеріал, виніс постанову від 24.03.09 року про визнання його винним у правопорушенні, передбаченому ч. ст. 41 КУпАП, та з нього було стягнуто штраф у розмірі - 255 грн.

В цей же день суд виніс постанову про визнання ОСОБА_2 винним у правопорушенні, передбаченому ст. 41-2 КУпАП та з нього було стягнуто штраф в розмірі - 250грн.

10.04.2009р. держінспектор склала акт № 04-10-113/50 про те, що нарахована, але не виплачена індексація та компенсація зарплати, тому товариство продовжує порушувати вимоги ст. 115 КЗпПУ. 24.04.2009р. держінспектор виніс постанову № 04-10/58-15 про накладення штрафу у розмірі 850грн. за порушення ст. 115 КЗпПУ. 24.04.2009р. державний інспектор склала акт № 04-10-113/55 про ті ж самі порушення, які були вказані в акті від 05.03.2009р., та видала припис № 04-10-113/55-50. В цьому припису інспектор вказала, що до 24.05.2009р. підприємство зобов'язане донарахувати зарплату за січень 2009р. працівникам, які були у відпустці без нарахування зарплати, нарахувати на вказану зарплату компенсацію, донарахувати зарплату за листопад 2008р., лютий 2009р., коли підприємством було зменшено розмір зарплати та нарахувати на неї компенсацію.

05.06.2009р. держінспектор виніс постанову № 04-10/81-19 про накладення штрафу на позивача відповідно до ст. 188-6 КУпАП за невиконання припису від 24.04.2009р.

Колегія судів, дослідивши матеріали справи погоджується з висновками суду першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги позивача, оскільки відповідно до ч. З ст. 32 КЗпПУ у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - системи та розмірів оплати праці, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Згідно ч. 4 ст. 32 КЗпПУ , якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згодний на продовження роботи на нових умовах, то трудовий договір припиняється а п. 6 ст. 36 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи трудовий договір з працівниками підприємства припинено не було.

Відповідно до ст. 97 КЗпПУ оклади, ставки встановлюються на підприємстві самостійно.

Позивач наголосив , що надання працівникам відпустки без утримання, зменшення розміру зарплати були викликані наслідками фінансової кризи. Також, здійснення таких заходів було зроблено з метою збереження робочих місць. Зменшення зарплати працівників у зв'язку з фінансовою кризою не є змінами у виробництві та змінами умов праці у розумінні ч. З ст. 32 КЗпПУ.

Відповідно до ст..9 КУпАП адміністративне правопорушення - це протиправна , винна, навмисна дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок , власність, права та свободи громадян, за які за законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст.. 280 КУпАП , обставинами, які підлягають зясуванню при розгляді адміністративного правопорушення, зокрема, є вина особи у скоєнні правопорушення . Ухвалюючи рішення, суд вірно зазначив, що відповідачем не враховано ту обставину, що відповідно до вимог ст..280 КУпАП, обставини, які підлягають зясуванню при розгляді адміністративного правопорушення, зокрема, є вина особи у скоєнні правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про те, що у діях позивача відсутня вина, а отже відсутній склад адміністративного правопорушення .

Отже, за викладених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2009 р. у справі № 2а-1069/09 відповідають обставинам справи , наданим доказам та нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст..205, ст..206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державного інспектора територіальної інспекції праці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2009 р. у справі № 2а-1069/09 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Повний текст ухвали виготовлено 23 листопада 2010 року .

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Я.В. Семененко