Справа № 2а/0370/1606/12
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Львів № 876/10696/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Коцур В.К.

представників апелянта: Волчука Ю.О., Герасименко В.А.

представника відповідача: Зуєва А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Електротермометрія» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12.07.2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Електротермометрія» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції головного Управління ДФС у Волинській про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В:

05.06.2012 року позивач Публічне акціонерне товариство «Електротермометрія» (далі ПАТ «Електротермометрія») звернувся в суд із адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції головного Управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень за № від 22.05.2012 року та № від 22.05.2012 року.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 12.07.2013 року в позові відмовлено.

Не погодившись із даною постановою, апелянт ПАТ «Електротермометрія» подав апеляційну скаргу покликаючись на те, що вказана постанова є необґрунтована, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12.07.2013 року скасувати та прийняти нову якою позов задовольнити.

В судовому засіданні сторони подали клопотання про закриття провадження в частині вимог у справі у зв'язку з досягненням примирення (податкового компромісу).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, аналізуючи матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання сторін про закриття провадження в справі підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст.194 КАС України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного розгляду. У разі відмови від адміністративного позову або примирення сторін суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 112 і 113 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.113 КАС України сторони можуть повністю або частково врегулювати спір на основі взаємних поступок. Примирення сторін може стосуватися лише прав та обов'язків сторін і предмета адміністративного позову.

В п.11-2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України підставою для примирення сторін на будь-якій стадії процесу є досягнення податкового компромісу щодо сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відповідно до положень п.7 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

Податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Як видно з матеріалів справи позивач ПАТ «Електротермометрія» згідно рішення податкового органу про погодження застосування процедури податкового компромісу від 27.03.2015 р. за № 4797/10/03-18-22-01 яким погоджено застосування процедури податкового компромісу до податкового повідомлення-рішення за № від 22.05.2012 р. в частині проведених донарахувань за квітень 2011 року, червень 2011 року, листопад-грудень 2011 року на загальну суму 79 390 грн. 00 коп. та визначено податкові зобов'язання у розмірі 5 % які підлягають сплаті до бюджету, з податку на додану вартість в сумі 3 969 грн. 05 коп. та сплачені відповідно до платіжного доручення № 1057 від 27.03.2015 року.

Відповідно п.5 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду, суд апеляційної інстанції має право, визнати постанову суду нечинною і закрити провадження у справі.

В ст.203 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Пунктом 3 частини 1 статті 157 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо сторони досягли примирення. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається (ч.3 ст.157 КАС України).

Наслідки закриття провадження в справі сторонам роз'яснені та зрозумілі.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання сторін про закриття провадження у справі в частині вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 22.05.2012 року № а саме - проведених донарахувань за квітень, червень, листопад, грудень 2011 року на загальну суму 79 390 грн. 00 коп.

Щодо позовних про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 22.05.2012 року № за березень 2011 р на суму - 35750 грн. та податкового повідомлення-рішення від 22.05.2012 року № колегія суддів вважає що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Як видно із матеріалів справи, з 28.04.2012 року податковий орган провів планову виїзну перевірку ПАТ «Електротермометрія» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 01.01.2011 року по 12.12.2011 року та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року.

За результатами перевірки складено акт № 980/22-1/00225644 від 28.04.2012 р. яким встановлено порушення:

1. -п.5.1, п.5.2, п.п. 5.3.9 п.5.3 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та 44.1, п.44.6, п.44.7 ст.44, п.п.138.1.1 п.138.1, п. 138.2, п. 1.38,8 ст.138 . п.п.139.1.9 п.139. ст.139 , п.150.1 ст.150 Податкового кодексу України в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування в сумі 1 058 743 грн., в т.ч. за 1 кв. 2011 року - 661 793 грн., 2-4 квартал 2011 року -1 058 743грн.

2. п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 115 140 грн., в т.ч. за березень 2011р. - 37 750 грн., квітень 2011р. - 48620грн.. червень 2011р. - 28 600грн., листопад 2011р. - 310 грн., грудень 2011р. -1860грн.

На підставі вказаного акту перевірки податковий орган прийняв податкове повідомлення рішення за формою «Р» від 22.05.2012 р № про збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 115 683 грн. 50 коп. та податкове повідомлення - рішення за формою «П» від 22.05.2012 року № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 575 700 грн. 00 коп.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов'язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до вимог п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Згідно з даною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

01.03.2011 р. між ПАТ «Електротермометрія» ( покупець) та ТзОВ «Акваметсервіс» (постачальник ) укладено договір поставки товарів № 01/03-11.

Судом першої інстанції встановлено, що факт укладання договорів підтверджується зокрема податковими та видатковими накладними. Наявність податкових накладних дійсно є обов'язковою обставиною для здійснення господарської операції, але не очевидним доказом її виконання. Сам по собі факт сплати коштів не є безумовним свідченням виконання господарської операції.

Однак, належних доказів, які б підтверджували транспортування придбаного позивачем товару та його прийняття чи облік (товарно-транспортні накладні, акти приймання-передачі товару, тощо) позивачем до перевірки не надавалось. Також таких документів не було надано позивачем у судове засідання.

Згідно п.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за № 128/2568 товарно - транспортна накладна є єдиним для всіх учасників транспортного процесу юридичним документом, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Розділом 11 цих правил передбачено, що основними документами на перевезення вантажів є товарно - транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Товарно - транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом). Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортного накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно - транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри. Засвідчені підписом вантажоодержувачу, передається Перевізнику.

Продавець продає, а покупець купує товар, найменування, кількість і ціни яких зазначаються у накладних, що складаються на кожну партію товару. Товар по кількості і якості приймається Покупцем при одержанні.

Відповідно до даних Луцької ОДПІ Волинської області ДПС форми 1-ДФ загальна численність працюючих у ТзОВ «Акваметсервіс» станом на 01.06.2011 р. становить 2 людини, на 01 вересня 2011 р. та 01.12.2011 р.- 1 людина, яка одночасно є бухгалтером та директором підприємства.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено можливість реального виконання господарської операції між позивачем та його контрагентом, зокрема неможливо підтвердити фактичне отримання товару від останнього з урахуванням обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для зберігання, транспортування товару тощо, відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної господарської операції в силу відсутності технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів тощо, а також відсутність інших доказів реального виконання господарської операції, зокрема, актів виконаних робіт, доказів транспортування та доставки товару, витрат покупця у зв'язку з цим та їх облік в регістрах бухгалтерського обліку і в документах податкової звітності, складського обліку товару та врахування його вартості у визначенні приросту (убутку) балансової вартості запасів на кінець звітного податкового періоду тощо. При цьому, виключно обставини щодо розрахунку за товар не можуть братися судом як доказ реального виконання господарської операції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, що надані позивачем товарно-транспортні накладі є неналежними доказами та не спростовують висновки податкового органу викладені в акті перевірки щодо відсутності транспортування товару оскільки, в накладних відсутні будь-які дані про те, що вантаж був отриманий саме на складі постачальника ТзОВ «Акваметсервіс».

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. З ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення відповідачем винесені правомірно та відсутні підстави для їх скасування.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст.200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.157, ст.203, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області та Публічного акціонерного товариства «Електротермометрія» про закриття провадження у зв'язку із досягненням примирення (податкового органу) задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12.07.2013 року у справі № 2а-1606/12/0370 в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 22.05.2012 року № в частині проведених донарахувань за квітень, червень, листопад, грудень 2011 року на загальну суму 79 390 грн. 00 коп. - визнати нечинною.

Провадження у справі № 2а-1606/12/0370 в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 22.05.2012 року № а саме проведених донарахувань за квітень, червень, листопад, грудень 2011 року на загальну суму 79 390 грн. 00 коп. - закрити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Електротермометрія» залишити без задоволення, в решті постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12.07.2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: М.В. Костів

Р.М. Шавель