Справа № 872/14761/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"08" квітня 2015 р. справа № 2а-3239/10/0470

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2013 р. у справі №2а-3239/10/0470

за позовом Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську Державної податкової служби

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним податкове повідомлення-рішення №/3 від 21.06.2004р., прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Позов було обґрунтовано тим, що нарахування штрафних санкцій в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів суперечить положенню ст.12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та порушує права позивача.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2004р. позов Відкритого акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" було задоволено в повному обсязі, визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м.Кривому Розі Дніпропетровської області №/3 від 21.06.2004р.

За наслідками касаційного перегляду рішення суду першої інстанції Вищим адміністративним судом України касаційна скарга Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м.Кривому Розі Дніпропетровської області задоволена часткового, рішення від 29.10.2004р. - скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Постановою суду першої інстанції від 27.06.2013 р. позов задоволено. Суд зазначив, що враховуючи термін виконання зобов'язання позивача по контракту та дату нарахування штрафних санкцій за спірним податковим повідомлення-рішенням вбачається, що нарахування штрафних санкцій у розмірі 23 479 923,70 грн. здійснене відповідачем в період дії мораторію

на задоволення вимог кредиторів, введеного в справі про банкрутство позивача, тобто неправомірно. При цьому, доводи податкового органу стосовно того, що порушення позивачем вимог Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" щодо здійснення розрахунків з його контрагентом за зовнішньоекономічним контрактом відбулося до провадження у справі про банкрутство позивача, судом не взято до уваги, оскільки спростовується матеріалами справи (а.с. 177 т. 3).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача, надавши письмові заперечення на апеляційну скаргу, просив залишити її без задоволення, а постанову суду - без змін.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що за результатами планової документальної перевірки Відкритого акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (правонаступник - Публічне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат") з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.04.2002р. по 01.07.2003р. складено акт №31/233-111/00191023 від 24.12.2003р.

У висновках акту перевірки зазначається про порушення з боку позивача ст. 1, 2, 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", ст. 1 Указу Президента України № 319/94 від 18.06.1994 року, п. 2.7. ст. 2 Положення "Про валютний контроль" № 49 від 08.02.2000 року, а саме - порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (ЗЕД), що стало підставою для нарахування пені.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у вигляді пені на загальну суму 23 479 923,70 грн.

Суть порушень, встановлених за актом перевірки, зводиться до наступного.

Між фірмою "Uni Metal (UK) Ltd", Великобританія та ВАТ "Північний ГЗК" укладено імпортний контракт № 2002/16/12s від 16.12.2002 p., згідно якого Продавець продає, а Покупець купує насосну установку для відкачування пульпи відходів збагачення руди обладнання та запасних частин до нього на умовах поставки DDU - Кривий Ріг. В наступному укладені додаткові угоди до контракту, якими змінювались вартість та строк поставки та здійснено повернення раніше перерахованих валютних коштів.

Як зазначено в акті перевірки (а.с. 21 т. 1) у зв'язку з неможливістю своєчасно поставити товар, Продавцем з порушенням термінів повернуто валютних коштів на загальну суму 150000,00 дол. США. Граничні терміни повернення 19.05.2003р. - 110000 дол. США, 10.06.2003р. - 40000 дол. США, а повернуто 20.05.2003р. - 110000 дол. США, 13.06.2003р. - 40000 дол. США, чим порушено ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994р. №185/94-ВР, зі змінами та доповненнями, та на підставі ст.4 вищевказаного Закону, за несвоєчасне повернення валютних цінностей на територію України нарахована пеня у сумі 3679,80 грн.

Між фірмою "Alderson GB Limited", Suite ЗС, Third Floor, Standbrook House, 2-5 Old Bond Street, London W1X 3TB, UK (далі - Продавець) та BAT "Північний РЗК" (далі - Покупець) укладено імпортний контракт №0313-302/02 від 15.03.2002р., в якому Продавець продає, а Покупець купує алюмінат-кальцієвий цемент, вогнетривкий, марка SECAR 71 на загальну суму 67699,33 євро. Умови поставки продукції, згідно контракту, DDU - м. Кривий Ріг.

На виконання умов контракту фірмою "Alderson GB Limited" згідно ВМД поставлено продукції на загальну суму 67699,33 євро (387880,73 грн.). Оплату за поставлену продукцію ВАТ "Північний ГЗК" у перевіряємому періоді здійснював 12.12.2002р. у сумі 32815,68 дол. США., що згідно діючого курсу складає 32597,27 євро, та 21.01.2003р. у сумі 36239,76 євро. Дебіторська заборгованість станом на 01.07.2003р. складає - 1137,71 євро, граничний термін повернення 21.04.2003р.

В порушення ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.94р. №185/94-ВР, зі змінами та доповненнями, та на підставі ст. 4 вищевказаного Закону, за несвоєчасне повернення валютних цінностей на територію України нарахована пеня у сумі 1391,61 грн.

В ході перевірки дебіторської та кредиторської заборгованості, відображеної у бухгалтерських документах станом на 01.07.2003 р., встановлено дебіторську заборгованість, яка відображена у бухгалтерському обліку у національній валюті (грн.), зокрема, по "Steelmet int AG" контракт № 3821-S - 22805,15 грн.

Експортна заборгованість у сумі 22805,15 грн., відображена у журналі обліку дебіторської та кредиторської заборгованості станом на 01.07.2003 р. по контракту № 3821-S від 09.10.1997 р. з фірмою "Steelmet int AG" М.Цюріх Швейцарія.

Додатковою угодою № 1 від 05.05.1999 р. "покупець" "Steelmet int AG" (Швейцарія) пред'явив претензію за нестачу ваги продукції (залізорудний концентрат) у кількості 1711,92 тн. на суму 34352,31 дол. США, "продавець" - ВАТ "Північний ГЗК" розглянув пред'явлену рекламацію та прийняв її обґрунтованою. Таким чином за згодою сторін зменшено експорт на суму 34352,31 дол. США. Балансовою звіркою між підприємствами, проведеною станом на 07.06.1999 р., встановлено, що 29.03.1999р. ВАТ "Північний ГЗК" визнав претензію та контракт є закритим.

Згідно Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.94р. №185/94-ВР, зі змінами та доповненнями, встановлено, що експортна виручка за реалізовану на експорт продукцію повинна у повному обсязі зарахуватись на валютний рахунок підприємства - експортера.

Отже, за висновками податкового органу, станом на 01.04.2002р. дебіторська заборгованість по контракту № 3821-3 від 09.10.1997р. з фірмою "Steelmet int AG" (Швейцарія) складає 34352,31 дол. США., граничний термін її повернення - 27.06.1999р. Таким чином, за порушення ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків з іноземній валюті" від 23.09.1994р. №185/94-ВР, зі змінами та доповненнями, та на підставі ст.4 Закону, за неповернення валютних цінностей на територію України по контракту № 3821-5 від 09.10.1997р., укладеного з фірмою "Steelmet int AG" (Швейцарія) нараховано пеню у сумі 185644,94 грн.

Також, податковим органом встановлено порушення законодавства за контрактом № 55 від 25.02.1997р., укладеним з фірмою "Турстрой" (Росія). Так, ВАТ "Північний ГЗК" визнав претензію зазначеного контрагента на суму 3680177,11 дол. США., що у національній валюті складає 6327369,84 грн. пені за прострочення платежів. Розрахунки проведено поставкою обкотишів на загальну суму 6327369,84 грн. та проведено залік заборгованості з нерезидентом. Претензію фірми "Турстрой" погашено без рішення арбітражного суду. Попередніми актами перевірки встановлена відсутність заборгованості по виконанню контракту з фірмою "Турстрой".

На думку податкового органу, розрахунку при пені підприємством не враховано, що згідно ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996р. встановлено, що розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Отже, станом на 01.04.2002р. дебіторська заборгованість з фірмою "Турстрой" (Росія) складає 3680177,11 дол. США.

Таким чином за порушення ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.94р. №185/94-ВР, зі змінами та доповненнями, та на підставі ст.4 вищевказаного Закону, за неповернення валютних цінностей на територію України нарахована пеня у сумі 23265852,99 грн.

Заборгованість у деклараціях про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України та знаходяться за її межами, підприємством в перевіряємому періоді також не відображена.

Відносно експортної заборгованості, відображеної у журналі обліку дебіторської та кредиторської заборгованості станом на 01.07.2003р., у сумі 15580,67 грн. з фірмою "Метал Трейд", встановлено, що заборгованість виникла внаслідок сплати штрафних санкцій, без їх нарахування. Претензії фірми "Метал Трейд" та рішення арбітражного суду відсутні. Попередніми актами перевірки встановлена відсутність заборгованості по виконанню контрактів з фірмою "Метал Трейд".

За таких обставин, податковий орган зазначив, що станом на 01.04.2002р. дебіторська заборгованість з фірмою "Метал Трейд" складає 15580,67 грн.

Таким чином за порушення ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.94р. №185/94-ВР, зі змінами та доповненнями, та на підставі ст.4 вищевказаного Закону, за неповернення валютних цінностей на територію України нараховано пеню у сумі 21314,36 грн.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення, надав правову оцінку кожному з порушень. Крім того, суд виходив з того, що штрафні санкції в сумі 23479923,70 грн. за порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД застосовані до комбінату, та визначені в податковому повідомленні-рішенні № /3 від 21.06.04р., були нараховані в порушення норм законодавства України про банкрутство, оскільки у відношенні ВАТ "ПівнГЗК" порушена справа про банкрутство та ухвалою по справі №Б15/107/03 від 01.07.2003 року введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Крім того, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2002р. по справі №Б 15/49/02 було введено мораторій, який діяв під час перевірки.

Колегія суддів приймає до уваги, що Вищий адміністративний суд України, переглядаючи цю справу за касаційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м. Кривому Розі, в ухвалі від 04.02.2010 року (а.с. 68-71 т.3) зазначив, посилаючись на ст. 1, ч.4 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що протягом дії мораторію заборонено нарахування неустойки, в тому числі і за порушення валютного законодавства, лише на ті грошові зобов'язання, строк виконання яких настав до дня введення мораторію.

Отже, суд касаційної інстанції зазначив, що у порушення закону судом не досліджено кожен епізод порушень позивачем норм законодавства та не визначено, коли настав термін виконання кожного зобов'язання, за порушення яких податковим органом застосовано штрафні санкції. Отже, судом не розмежовано зобов'язання, строк виконання яких закінчився до дня введення мораторію, та зобов'язання, строк виконання яких закінчився після введення мораторію.

Встановлення зазначених обставин є необхідним у даній справі, оскільки застосування штрафних санкцій є правомірним лише по тих зобов'язаннях, строк настання яких настав після дня введення мораторію.

Відповідно до ч. 5 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції не виконав належним чином вказівок Вищого адміністративного суду України, викладених в ухвалі від 04.02.2010 року.

Так, судом першої інстанції встановлено, що у відношенні позивача Господарським судом Дніпропетровської області ухвалою по справі № Б/15/49/02 від 21.05.2002 року (а.с. 141 т. 3) порушена справа про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який поширюється на зобов'язання, строки виконання яких настали до подання заяви про порушення справи про банкрутство.

Також, ухвалою від 01.07.2003 року Господарським судом Дніпропетровської області в справі № Б15/107/03 введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с. 142 т. 3), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, але на думку колегії суддів, це не має значення для справи, оскільки перевірка податкового органу охоплює період з 01.04.2002 року по 01.07.2003 року.

Отже, для визначення суми штрафних санкцій, які могли бути застосовані до позивача за порушення розрахунків у сфері ЗЕД, необхідно врахувати період з 01.04.2002 року по дату введення мораторію в справі про банкрутство № Б/15/49/02.

Для встановлення фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, колегія суддів у судовому засіданні 10.06.2014 року (журнал судового засідання а.с. 208-209 т. 3) запропонувала сторонам в справі зробити звірку по кожному з порушень, із зазначенням розбіжностей. Крім того, зобов'язано відповідача зробити розрахунки штрафних санкцій з урахуванням періоду дії мораторію.

Як свідчать надані апеляційному суду докази, зокрема, листування сторін (а.с.241-242 т.3), сторони не змогли виконати вимогу апеляційного суду, оскільки оригінал акта документальної перевірки № 31/233-111/00191023 від 24.12.2003р. відсутній як у позивача, так і у відповідача, а також відсутні додатки до нього, зокрема Додаток № 38, який містить розрахунки штрафних санкцій.

Крім того, згідно актів звіряння розрахунків станом на 31.12.2003 р., 31.12.2004 року, 31.12.2007 року, 01.12.2014 року та 01.02.2015 року (а.с. 231-240 т. 3) за даними територіального податкового органу Міндоходів пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконаних зобов'язань та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства не обліковуються. Це також підтверджується доданими витягами з картки особового рахунку платника податків.

Також, згідно листа позивача (а.с. 242 т.3) спірні податкові зобов'язання за даними бухгалтерського обліку станом на 01.02.2015 року відсутні.

За таких обставин, колегія суддів позбавлена можливості здійснити перевірку правомірності нарахування штрафних санкцій (пені).

Колегія суддів виходить з того, що відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, на вимогу суду належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного повідомлення-рішення відповідачем надано не було, що унеможливлює встановлення об'єктивних обставин в справі. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, а тому позовні вимоги мають бути задоволені.

З огляду на це колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2013 р. у справі № 2а-3239/10/0470 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун