Справа № 40039/09
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2010 р.справа № 2а-1128/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Бишевської Н.А. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Цьокі І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 жовтня 2009 року по адміністративній справі № 2а-1128-2009 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради про визнання неправомірною відмови по перерахунку сум одноразової допомоги інваліду війни та стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и л а :

В березні 2009 року позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом, в якому просив суд винести рішення, котрим визнати відмову у перерахунку разової допомоги інваліду війни неправомірною, стягнути на його користь з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської у м. Кіровограді ради заборгованість грошових сум одноразової допомоги за період 2000-2008 роки у розмірі 10 925 грн. 30 коп..

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 жовтня 2009 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Кіровської районної у м. Кіровограді ради про визнання неправомірними дій та стягнення заборгованості по невиплаченій щорічній грошовій допомозі до 5 травня - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив змінити постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.10.2009 року, стягнувши з відповідача на його користь недоотримані суми одноразової грошової допомоги за 2000-2008 роки включно, що становить 10 925 грн. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що судом першої інстанції при винесенні рішення було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, не вірно був застосований річний строк позовної давності, оскільки інвалідом третьої групи він став внаслідок захворювання, пов»язаного з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС під час проходження ним військової служби, а тому вважає, що відповідно до п.3 ч.1, ст..268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодуванню шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров»я або смертю.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є інвалідом 3 групи, внаслідок захворювання, пов»язаного з участю ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії Є № 027998 (а.с.5), перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної ради у м. Кіровограді з 2003 року та з цього часу отримує щорічно грошову допомогу до 5 травня, як інвалід війни 3-ої групи, відповідно до ст..7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до частини 5 ст.13 Закону України № 3551 до 05 травня інвалідам війни третьої групи надається грошова допомога в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, позивач з 2003 році 23 квітня 2003 року отримав 100 грн., 23 квітня 2004 року -130 грн.,13 квітня 2005 року -270 грн.,25 квітня 2006 року -270 грн., 17 квітня 2007 року -300 грн., 16 квітня 2008 року -350 грн.

Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст..12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв»язку або через установи банків (шляхом перерахування на особливий рахунок отримувача) пенсіонерам за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»фінансування витрат, пов»язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Законами України про державний бюджет України встановлювався на відповідний рік розмір щорічної разової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Так, ст.44 Закону України «Про державний бюджет на 2004 рік»виплата щорічної грошової допомоги інвалідам війни 111 групи здійснюється у розмірі 130 грн.

Ст. 34 Закону України «про Державний бюджет України на 2005 рік»виплата інвалідам 111 групи було встановлено в розмірі 270 грн. Ст. 30 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік»інвалідам III групи грошову допомогу було установлено в розмірі 270 грн., при цьому пунктом 18 статті 77 вказаного Закону дію частини п»ятої статей 12,12,14 та 15 закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги зупинено на 2006 рік.

Ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік»в розмірі 300 грн., при цьому пунктом 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»дію частини «якої статей 12,13,14 та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»і в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-р/2007 положення пункту 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»визнані неконституційними.

Підпунктом 1 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»частину п»яту статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»було викладено в такій редакції: «щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 березня 2008 року № 183 «Про розміри разової грошової допомоги , що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та «Про жертви нацистських переслідувань»було встановлено, що у 2008 році виплата разової грошової допомоги, інвалідам 111 групи здійснюється у розмірі 350 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року, визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 20 розділу 11 «внесення змін до деяких законодавчих актів України «Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими було внесено зміни До Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

В 2004-2008 роках щорічна разова грошова допомога до 5 травня виплачена позивачу в розмірах, встановлених Законами України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», «Про Державний бюджет України на 2006 рік»та «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Постановою Кабінету Міністрів України від 12 березня 2008 року № 183 «Про розміри разової грошової допомоги , що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та «Про жертви нацистських переслідувань» чинних на час проведення виплат.

Рішення Конституційного суду України не має зворотньої дії в часі і у суб»єкта владних повноважень після його прийняття не виникло додаткових зобов»язань по перерахунку разової грошової допомоги до 5 травня.

Окрім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, позивач пропустив річний строк позовної давності, оскільки звернувся з позовною заявою лише 31 березня 2009 року, з пропуском річного строку.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що до виниклих між сторонами правовідносин, відповідно до п.3 ч.1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється, оскільки законом передбачено виплату позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня, а не відшкодування шкоди.

Відповідно до ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з доводів апеляційної скарги та вимог чинного законодавства, колегія суддів вважає, що підстав для скасування постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 жовтня 2009 року та задоволення апеляційної скарги позивача не має.

Керуючись ст. 198, 200,206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда справі 2а-1128/2009 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда справі 2а-1128/2009 по адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради про визнання неправомірною відмови по перерахунку сум одноразової допомоги інваліду війни та стягнення грошових коштів залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.212 КАС України.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: С.А. Уханенко