Справа № 826/1544/15
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1544/15 Головуючий у 1-й інстанції: Катющенко В.П. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" Куреного Олександра Вікторовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" Куреного Олександра Вікторовича , третя особа: Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" Куреного Олександра Вікторовича, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" Куреного Олександра Вікторовича внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів в частині вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ПАТ "Брокбізнесбанк", а саме: акцептовану суму у розмірі 268843397,26 грн. змінити на акцептовану суму у розмірі 279245904,94 грн. та подати внесені зміни на затвердження до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язання виконавчу дирекцію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затвердити внесені Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" Куренним Олександром Вікторовичем зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів в частині вимог Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України до ПАТ "Брокбізнесбанк".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" Куреного Олександра Вікторовича внести пропозицію щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів в частині акцептування вимог Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в сумі 273715713 (двісті сімдесят три мільйони сімсот п'ятнадцять тисяч сімсот тринадцять грн. ) 16 коп. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" та відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" Курений Олександр Вікторович звернулись з апеляційними скаргами, просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 04 травня 2011 року між позивачем (клієнт) та третьою особою (банк) укладено генеральну депозитну угоду №83-Ф-11.

Відповідно до пункту 1.1 даної угоди, клієнт перераховує, а банк приймає тимчасово вільні кошти, у тому числі резервні кошти в національній валюті, далі - депозит, на депозитний рахунок, відкритий на ім'я клієнта на умовах, визначених цією угодою та додатковими угодами до неї.

Згідно пункту 2.1 угоди, клієнт протягом всього строку дії цієї угоди може розміщувати на депозитному рахунку тимчасово вільні кошти, у тому числі резервні кошти на строк від 10 днів до 12 місяців. При кожному поповненні (повному або частковому вилучені) грошових коштів на депозитному рахунку між банком і клієнтом складаються додаткові угоди, в яких обумовлюється: сума, строк розміщення коштів на депозитному рахунку і процентна ставка. Додаткові угоди є невід'ємною частиною цієї угоди.

Пунктом 2.3 угоди передбачено, що процентні ставки встановлюються, згідно додаткових угод до цієї угоди в залежності від строків розміщення коштів у розмірі, не нижче запропонованих банком у конкурсній пропозиції від 23 лютого 2011 року.

В подальшому між сторонами укладалися додаткові угоди до генеральної депозитної угоди №83-ф-11 від 04 травня 2011 року.

Так, додатковою угодою № 34 від 25 листопада 2013 року позивач продовжив розміщення безготівкових грошових коштів на депозитному рахунку в сумі 267000000,00 грн. на строк до 24 грудня 2013 року. На суму вкладу банк нараховує проценти у розмірі 9,0% процентів річних.

24 грудня 2013 року між сторонами укладено додаткову угоду №35 до генеральної депозитної угоди №83-ф-11 від 04 травня 2011 року, якою строк дії генеральної депозитної угоди продовжено до 31 грудня 2014 року, а також сторони погодились продовжити термін розміщення безготівкових грошових коштів клієнта на депозитному рахунку в сумі 167000000,00 грн. на строк до 24 січня 2014 року, з нарахуванням на суму вкладу процентів в розмірі 9,0%.

Також, 23 січня 2014 року між сторонами укладено додаткову угоду №36 до генеральної депозитної угоди №83-ф-11 від 04 травня 2011 року, відповідно до умов якої, сторони погодились продовжити термін розміщення безготівкових грошових коштів клієнта на депозитному рахунку в сумі 167000000,00 грн. на строк до 24 лютого 2014 року, з нарахуванням на суму вкладу процентів в розмірі 9,0%.

Зважаючи на не повернення грошових коштів у сумі 100000000,00 грн., позивач звернувся до банку листом №27-03-5 від 11 лютого 2014 року, в якому просив частково зменшити депозит на суму 160000000,00 грн., яку повернути 14 лютого 2014 року.

У зв'язку з не поверненням даних коштів, 18 лютого 2014 року позивачем направлено відповідачу претензію за вих. №104-06-13 щодо повернення коштів у розмірі 260000000,00 грн.

Невиконання відповідачем договірних зобов'язань зумовило звернення ФССНВВ до господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ «Брокбізнесбанк» про стягнення 264527665,49 грн.

Відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 15 квітня 2014 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10 липня 2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 17 листопада 2014 року позов Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" задоволено частково: стягнуто з ПАТ «Брокбізнесбанк» суму неповернутого вкладу 267 000 000,00 грн., несплачені проценти в розмірі 2 896 767,12 грн., пеню в розмірі 2 057 746,04 грн., індекс інфляції в розмірі 1 761 200,00 грн.

Крім того, 28 лютого 2014 року постановою правління Національного банку України №107 ПАТ «Брокбізнесбанк» було віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28 лютого 2014 року №9 - розпочато процедуру виведення банку з ринку й здійснення у ньому тимчасової адміністрації з 03 березня 2014 року по 02 червня 2014 року та призначено уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію Куреного О.В.

10 червня 2014 року правлінням НБУ прийнято постанову №339, якою відкликано банківську ліцензію ПАТ «Брокбізнесбанк» та прийнято рішення про ліквідацію банку.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 11 червня 2014 року №45 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» та уповноваженою особою Фонду на ліквідацію призначено Куреного О.В.

Зважаючи на вищевказані рішення, 16 червня 2014 року позивач звернувся Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" Куреного Олександра Вікторовича з вимогою №334-06-13 щодо акцептування вимог позивача у розмірі 279245904,94 грн., з яких 273715713,16 грн. - сума заборгованості, визначена у рішенні суду та 5530191,78 грн. - несплачені проценти за користування грошовими коштами позивача за період з 18 березня 2014 року по 10 червня 2014 року.

За результатами розгляду зазначеної вимоги позивача, Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" листом від 28 жовтня 2014 року №7/4149-кр повідомило, що виконавчою дирекцією Фонду 16 жовтня 2014 року прийнято рішення №226/14 щодо затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Брокбізнесбанк», згідно якого грошові вимоги позивача акцептовані у сумі 268843397,26 грн., які будуть задовольнятись в 7 чергу.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 даного Закону, управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду.

Частиною 5 статті 12 Закону України № 4452-VI визначено, що виконавча дирекція Фонду у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку визначає порядок складання та затверджує реєстр акцептованих вимог кредиторів.

Також, як зазначено в ст. 44 вищевказаного Закону, в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку.

Згідно ст.45 Закону України № 4452-VI, Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Відповідне опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду здійснюється Фондом у газетах «Урядовий кур'єр» та «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Статтею 48 Закону України № 4452-VI визначено повноваження Уповноваженої особи Фонду, які полягають у: - виконанні повноважень органів управління банку; - прийнятті до свого відання майна (коштів) банку, вжитті заходів щодо забезпечення його збереження, формуванні ліквідаційної маси та виконанні функції з управління та реалізації майна банку; - складанні не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; - складанні реєстру акцептованих вимог кредиторів та здійсненні заходів щодо задоволення вимог кредиторів; - у встановленому законодавством порядку вжитті заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та поверненні (витребуванні) майна банку, що перебуває у третіх осіб; - звільненні працівників банку відповідно до законодавства України про працю; - заявленні відмови від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриванні їх; - передачі у встановленому порядку на зберігання документів банку, які підлягають обов'язковому зберіганню; - виконанні повноважень, які визначені частиною 2 статті 37 цього Закону; - здійсненні відчуження активів і зобов'язань банку в разі, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.49 вищевказаного Закону, уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: - визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; - відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; - складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів підлягає затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Разом з тим, згідно ч.4 даної статті, будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Аналогічні правові норми закріплені й у Положенні про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженому рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року № 2, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року за № 1581/21893.

Так, у пункті 4.31 розділу V зазначеного Положення закріплено, що у разі необхідності, Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі:

-рішення суду, яке набрало законної сили;- свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів; -документів, які відповідно до законодавства України підтверджують правонаступництво юридичної особи внаслідок реорганізації, за вимогами кредиторів, яких включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів;- письмової відмови кредитора від вимог;- клопотання уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку про виправлення помилки, допущеної нею чи попередньою уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку під час акцептування вимог кредиторів.

Фонд за потреби має право вимагати від Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку додаткову інформацію щодо внесення змін до реєстру вимог.

З огляду на вищезазначені норми, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що за результатами отримання вимоги кредитора, уповноважена особа Фонду за результатами вивчення документів, які перебувають в її розпорядженні, визначає суму заборгованості, яка такими документами підтверджується та відносить відповідні вимоги до певної черги погашення. Результатом таких дій є внесення вимог кредитора до реєстру акцептованих вимог, який подається на затвердження Фонду, який затверджується рішенням виконавчої дирекції Фонду.

У разі не підтвердження заявлених кредитором вимог наявними у розпорядженні уповноваженої особи даними, така особа відхиляє відповідні вимоги, про що має бути повідомлено кредитора.

Судом встановлено, що Уповноваженою особою Фонду не було повідомлено ФССНВВ про відхилення вимог в частині, яка, на переконання уповноваженої особи, є непідтвердженою документально, та включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів, який подано на затвердження виконавчій дирекції Фонду лише частину суми, що свідчить про допущення Уповноваженою особою Фонду протиправної бездіяльності

Що стосується правомірності дій Уповноваженої особи Фонду щодо включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів вимог позивача в сумі 268843397,26 грн., колегія суддів, зазначає наступне.

З метою доведення правильності визначення суми кредиторської заборгованості перед позивачем, Уповноваженою особою Фонду надано виписки по особовому рахунку №0002, на якому обліковуються грошові кошти позивача у розмірі 267000000,00 грн., розміщені на депозитному рахунку, та по особовому рахунку №0002, на якому обліковуються нараховані банком проценти у сумі 1843397,26 грн. за період з 01 лютого 2014 року по 28 лютого 2014 року.

Так, заперечуючи вимогу позивача про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів суми у розмірі 273715713,16 грн., з посиланням на рішення Господарського суду міста Києва, Уповноважена особа Фонду посилається на те, що станом на момент прийняття рішення виконавчої дирекції Фонду про затвердження відповідного реєстру у нього були відсутні документи на її підтвердження.

Так само, не було акцептовано вимогу позивача у розмірі 5530191,78 грн. - проценти за користування коштами за період з 18 березня 2014 року по 10 червня 2014 року, оскільки, відповідно до частини 5 статті 36 Закону України № 4452-VI та пункту 1.15 глави 1 розділу ІІІ Положення №2, під час тимчасової адміністрації не здійснюються нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Натомість, колегія суддів зазначає, що рішення Господарського суду міста Києва від 15 квітня 2014 року набрало законної сили 10 липня 2014 року, за результатами розгляду Київським апеляційним господарським судом апеляційної скарги ПАТ «Брокбізнесбанк».

Також, відповідно до Закону України № 4452-VI, на кредитора не покладається обов'язок щодо надання уповноваженій особі Фонду будь-яких документів на обґрунтування заявленої до акцепту суми.

Отже, станом на момент прийняття рішення про затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів рішення Господарського суду міста Києва від 15 квітня 2014 року набрало законної сили, а тому було обов'язковим до виконання, що свідчить про протиправність Уповноваженої особи Фонду не включення до реєстру вимоги позивача у розмірі 273715713,16 грн.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість вимог позивача до Уповноваженої особи Фонду щодо зобов'язання внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів шляхом акцептування суми - 273715713,16 грн.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" Куреного Олександра Вікторовича залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 26.05.2015 року

.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Міщук М.С.

Бєлова Л.В.