Справа № 809/977/15
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2015 р. Справа № 809/977/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Григорука О.Б.

Суддів: Кишинського М.І.,

Лучко О.О.,

при секретарі Гринчишин Х.І.

за участю: позивач - не з'явився, представника відповідача - Управління Держкомзему у Городенківському районі Івано-Франківської області - Стельмаха Р.П., представника відповідача - Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" - Краснікова Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_5

до відповідачів: Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, Управління Держкомзему у Городенківському районі Івано-Франківської області, Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", Державної Казначейської служби України про визнання дій, бездіяльності протиправними, зобов'язання до вчинення дій та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду із адміністративним позовом до Державної казначейської служби України, ДП "Центр державного земельного кадастру", Управління Держкомзему у Городенківському районі, Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Івано-Франківській області про визнання виконавчих дій та бездіяльності у виконавчому провадженні ВП № 32841102 від 28.05.2012 Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби України в Івано-Франківській області протиправними; зобов'язати управління Держкомзему в Городенківському районі Івано-Франківської області та Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» виконати постанову Івано-Франківського окружного суду адміністративного суду по справі №2а-1586/11/0970; відшкодувати за рахунок Держаного бюджету України позивачу моральну шкоду; зобов'язати управління Держкомзему в Городенківському районі Івано-Франківської області, Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" подати суду звіт про виконання судового рішення у справі.

23.03.2015 позивачем подано суду заяву про збільшення позовних вимог, у відповідності до якої збільшено розмір вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, а саме просив відшкодувати за рахунок Державного бюджету України ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 10900 євро в українській гривні в перерахунку по офіційному курсу НБУ на момент вчинення відшкодування шкоди. Вказана заява прийнята до розгляду судом.

В судове засідання позивач не з'явився, у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі.

Представник відповідача Управління Держкомзему у Городенківському районі - позовні вимоги в частині зверненій до вказаного відповідача не визнав з мотивів, викладених у письмовому запереченні (а.с.36-38).

Представник Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, з мотивів відсутності в діях довірителя протиправних дій.

Представники інших відповідачів в судове засідання не з'явились, хоча про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Причини неявки до суду не повідомили. При цьому, Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби України в Івано-Франківській області свого представника в жодне судове засідання не направив, письмових заперечень з приводу заявленого позову не надав. На підставі ч. 4 ст. 128 КАС України судом продовжено розгляд справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши наявні та витребувані докази, судом встановлено наступне.

Згідно матеріалів справи позивачем заявлено до розгляду ряд позовних вимог до різних відповідачів, в тому числі, в одній позовній заяві об'єднано позовні вимоги з приводу невиконання судового рішення суб'єктами владних повноважень - Управління Держкомзему у Городенківському районі та Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», ухваленого у адміністративній справі №2а-1586/11/0970 і зобов'язання їх виконати та вимоги про визнання бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні виконавчого листа № 2а-1586/11/0970 протиправною та стягнення в зв'язку з наведеним моральної шкоди.

Судом встановлено, що підставою звернення позивача із вказаними позовними вимогами є невиконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №2а-1586/11/0970, яка набрала законної сили 04.05.2012. Судом досліджено, що на виконання вказаного судового рішення судом 10.05.2012 видано виконавчий лист, який позивачем пред'явлено до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби України в Івано-Франківській області. Останнім згідно вимог Закону України "Про виконавче провадження" прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.05.2012, якою надано боржникам строк для добровільного виконання постанови. Вказане підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 18.02.2015 та від 04.06.2015 (а. с. 8, 95-97). В подальшому Відділом примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби України в Івано-Франківській області жодних дій з приводу примусового виконання постанови суду не вчинено. Вказане також підтверджується поясненнями представників інших відповідачів, наданими під час розгляду справи та показами свідка - представника позивача у виконавчому провадженні ОСОБА_6, який був допитаний в судовому засіданні, та не спростовано Відділом примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби України в Івано-Франківській області.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ст.11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом ( п.1, 2).

Частиною 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 30 Закону України " Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку.

Загальні умови виконання рішення, наслідки та відповідальність, які настають за невиконання рішення , що зобов'язують боржника вчинити певні дії передбачені ст. ст. 75, 89 Закону України "Про виконавче провадження".

Зокрема, згідно п. 1, 2 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Таким чином, законом передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вжити всіх можливих заходів для виконання судового рішення на підставі якого видано виконавчий лист.

Як зазначалось вище, вимоги Закону України «Про виконавче провадження» відповідачем не виконано.

За таких обставин, з врахуванням того, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти наведені позивачем, слід визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби України в Івано-Франківській області при виконанні постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №2а-1586/11/0970.

Щодо позовних вимог звернених до управління Держкомзему в Городенківському районі Івано-Франківської області та Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», а саме виконати постанову Івано-Франківського окружного суду адміністративного суду по справі №2а-1586/11/0970, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України та статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Вказаними позовними вимогами позивач просить суд судовим рішенням зобов'язати відповідачів виконати рішення, ухвалене судом, яке набрало законної сили.

Слід зазначити, що встановлення судовим рішенням зобов'язання виконати інше судове рішення є неможливим, оскільки судове рішення, яке набрало законної сили є обов'язковим до виконання в силу приписів Конституції України та інших процесуальних законів і не потребує додаткового підтвердження шляхом прийняття ще одного судового рішення.

За таких обставин в задоволенні вказаної позовної вимоги слід відмовити. В зв'язку з цим не підлягає задоволенню і клопотання про встановлення судового контролю у цій справі за виконанням судового рішення на підставі ст. 267 КАС України.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди завданої бездіяльністю відповідачів, слід зауважити наступне.

У постанові Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001 та від 27.02.2009 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Стверджуючи про те, що відповідачами позивачеві завдано моральну шкоду, позивачем не обґрунтовано, в чому полягає ця шкода, не доведено факту завдання немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у житті позивача. Окрім того, позивачем не обґрунтовано розміру відшкодування моральної шкоди в сумі 10900, 00 євро в перерахунку по офіційному курсу НБУ на момент вчинення відшкодування шкоди.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування за рахунок Державного бюджету України на користь позивача моральної шкоди в сумі 10900, 00 євро в перерахунку по офіційному курсу НБУ на момент вчинення відшкодування шкоди, задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області щодо примусового виконання виконавчого листа №2а-1586/11/0970 у виконавчому провадженні №32841102.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_5, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1 сплачений судовий збір в сумі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя: Григорук О.Б.

Судді: Кишинський М.І.

Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 09.06.2015.