Справа № 44548/09
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2010 р. справа № 2а-1674/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Лукманової О.М. Сафронової С.В.

при секретарі судового засідання: Овчинніковій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2009 року по справі № 2а-1674/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та стягнення суми компенсації за шкоду заподіяну здоровю, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2009 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд винести рішення, котрим визнати неправомірними дії відповідача по невиплаті йому компенсації за шкоду заподіяну здоровю, передбачену ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року, стягнути з відповідача на його користь невиплачену суму компенсації за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 16 896 грн.12 коп. В обґрунтуванні заявлених вимог позивач посилався на те, що він є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. В грудні 2005 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, яке повязане з ліквідацією наслідків на ЧАЕС. Відповідач відмовився сплатити позивачу одноразову компенсацію, у розмірах, які визначено ст..48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач зазначав, що така відмова є неправомірною та просив суд задовольнити його позовні вимого.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2009 року позовні вимоги задоволено частково, а саме визнано дії ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради щодо виплати ОСОБА_2 сум одноразової компенсації неправомірними; стягнуто з відповідача на його користь невиплачену суму одноразової компенсації у розмірі 8 520 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в яких посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати постанову та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Вказавши на те, що відповідач своєчасно не повідомив про зміну групи інвалідності у 2005 році .

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, оцінивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є особою, що постраждала внаслідок ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС та має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, визнаний у встановленому порядку з 12.11.2001 року інвалідом третьої групи (а.с.4), а з 16 грудня 2005 року інвалідом другої групи (а.с.5).

Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на час виникнення спірних правовідносин, передбачено виплату одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, інвалідами ІІ групи в розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування норм законодавства, які регулюють порядок та розміри виплат одноразової компенсації учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Так, позивач, вказуючи на неправомірність дій відповідача, посилався на те, що передбачена ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»одноразова компенсація учасникам наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 30 мінімальних заробітних плат , а при зміні групи інвалідності на 2 в розмірі 45 мінімальних заробітних плат йому не була сплачена.

ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, зокрема, вказувало на те, що позивачем було порушено порядок звернення за отриманням одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами суд першої інстанції дійшов висновку про те, що дії ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради щодо виплати ОСОБА_2 сум одноразової компенсації визнав неправомірними та з відповідача на користь позивача стягнув невиплачену суму одноразової компенсації у розмірі 8 520 грн.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується в таких розмірах: інвалідам 11 групи 45 мінімальних заробітних плат,інвалідам 111 групи 30 мінімальних заробітних плат. Частиною 6, статті 48 вищевказаного Закону передбачено, що виплати , визначені в цій статті, проводяться протягом одного місяця з дня встановлення інвалідності чи смерті потерпілого.

Як видно з матеріалів справи , згідно довідки МСЕК № 271034 інвалідність третьої групи була встановлена позивачу вперше 19 листопада 2001 року (а.с.4) Позивач знаходиться на обліку в ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради з 14.01.2002 року на цей час у нього була вже встановлена інвалідність 3 групи та йому повинні були провести виплати за місцем роботи.

Зі змісту виписки з акту МСЕК № 478253 від 12.01.2006 року ОСОБА_2 встановлено 2 групу інвалідності з 16.12.2005 року , у звязку з захворюванням повязаним з виконанням обовязків військовослужбовця при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.5)

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 після встановлення інвалідності другої групи до ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради з заявою в місячний строк, передбачений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»не звернувся. Письмове звернення до відповідача ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради щодо компенсації позивачу одноразової виплати при встановлені 2 групи інвалідності, повязаної з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС було лише 05.11.2008 року (а.с.9).

Колегія суддів не приймає пояснення позивача в тій частині, що оскільки він при постановці на облік в ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради написав заяву про нарахування всіх належних йому виплат, то йому повинні були компенсувати в разі зміни групи одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки позивач особисто повинен звернутись до відповідача з заявою про виплату різниці в місячний термін та надати відомості щодо зміни групи інвалідності.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та прийняти нову постанову , якою в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст..ст.202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада жовтня 2009 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання дій неправомірними та стягнення суми компенсації за шкоду заподіяну здоров»ю відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох місяців.

(Повний текст постанови виготовлено 05.07.2010р.)

Головуючий: М.А. Руденко

Судді: О.М. Лукманова

ОСОБА_3.