Справа № 816/80/15-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 р.Справа № 816/80/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.,

представника відповідача - Дудника В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської митниці Державної фіскальної служби на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.04.2015р. по справі № 816/80/15-а

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат"

до Полтавської митниці Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА

14 січня 2015 року Відкрите акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі по тексту - ВАТ "ПГЗК", ВАТ «Полтавський ГЗК») звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці Міністерства доходів і зборів України (далі по тексту - Полтавська митниця, відповідач) про визнання протиправними та скасування карток відмови у прийнятті митних декларацій №806010002/2014/00053 від 11.12.2014 р., №806010002/2014/00054 від 11.12.2014 р., №806010002/2014/00055 від 11.12.2014 р., №806010002/2014/00056 від 12.12.2014 р., №806010002/2014/00057 від 12.12.2014 р., №806010002/2014/00058 від 15.12.2014 р., №806010002/2014/00059 від 15.12.2014 р., №806010002/2014/00060 від 15.12.2014 р., №806010002/2014/00062 від 16.12.2014 р., №806010002/2014/00063 від 16.12.2014 р., №806010002/2014/00064 від 16.12.2014 р., №806010002/2014/00065 від 16.12.2014 р., №806010002/2014/00066 від 17.12.2014 р., №806010002/2014/00067 від 17.12.2014 р., №806010002/2014/00068 від 17.12.2014 р., №806010002/2014/00069 від 17.12.2014 р., №806010002/2014/00070 від 18.12.2014 р., №806010002/2014/00071 від 18.12.2014 р., №806010002/2014/00072 від 18.12.2014 р., №806010002/2014/00073 від 18.12.2014 р., №806010002/2014/00074 від 19.12.2014 р., №806010002/2014/00075 від 19.12.2014 р., №806010002/2014/00076 від 19.12.2014 р., №806010002/2014/00077 від 22.12.2014 р., №806010002/2014/00078 від 22.12.2014 р., №806010002/2014/00079 від 23.12.2014 р., №806010002/2014/00081 від 23.12.2014 р.; рішень про коригування митної вартості товарів №806010002/2014/000037/1 від 11.12.2014 р., №806010002/2014/000038/1 від 11.12.2014 р., №806010002/2014/000039/1 від 11.12.2014 р., №806010002/2014/000040/1 від 12.12.2014 р., №806010002/2014/000041/1 від 12.12.2014 р., №806010002/2014/000042/1 від 15.12.2014 р., №806010002/2014/000043/1 від 15.12.2014 р., №806010002/2014/000044/1 від 15.12.2014 р., №806010002/2014/000045/1 від 16.12.2014 р., №806010002/2014/000046/1 від 16.12.2014 р., №806010002/2014/000047/1 від 16.12.2014 р., №806010002/2014/000048/1 від 16.12.2014 р., №806010002/2014/000049/1 від 17.12.2014 р., №806010002/2014/000050/1 від 17.12.2014 р., №806010002/2014/000051/1 від 17.12.2014 р., №806010002/2014/000052/1 від 17.12.2014 р., №806010002/2014/000053/1 від 18.12.2014 р., №806010002/2014/000054/1 від 18.12.2014 р., №806010002/2014/000055/1 від 18.12.2014 р., №806010002/2014/000056/1 від 18.12.2014 р., №806010002/2014/000057/1 від 19.12.2014 р., №806010002/2014/000058/1 від 19.12.2014 р., №806010002/2014/000059/1 від 19.12.2014 р., №806010002/2014/000060/1 від 22.12.2014 р., №806010002/2014/000061/1 від 22.12.2014 р., №806010002/2014/000062/1 від 23.12.2014 р., №806010002/2014/000063/1 від 23.12.2014 р.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2015 р. по справі № 816/80/15-а допущено заміну первинного відповідача - Полтавської митниці Міндоходів належним відповідачем Полтавською митницею ДФС (т. 5, а.с.66).

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.04.2015 р. по справі № 816/80/15-а адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Полтавської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень задоволено.

Визнано протиправними та скасовано картки відмови Полтавської митниці ДФС у прийнятті митних декларацій №806010002/2014/00053 від 11.12.2014 р., №806010002/2014/00054 від 11.12.2014 р., №806010002/2014/00055 від 11.12.2014 р., №806010002/2014/00056 від 12.12.2014 р., №806010002/2014/00057 від 12.12.2014 р., №806010002/2014/00058 від 15.12.2014 р., №806010002/2014/00059 від 15.12.2014 р., №806010002/2014/00060 від 15.12.2014 р., №806010002/2014/00062 від 16.12.2014 р., №806010002/2014/00063 від 16.12.2014 р., №806010002/2014/00064 від 16.12.2014 р., №806010002/2014/00065 від 16.12.2014 р., №806010002/2014/00066 від 17.12.2014 р., №806010002/2014/00067 від 17.12.2014 р., №806010002/2014/00068 від 17.12.2014 р., №806010002/2014/00069 від 17.12.2014 р., №806010002/2014/00070 від 18.12.2014 р., №806010002/2014/00071 від 18.12.2014 р., №806010002/2014/00072 від 18.12.2014 р., №806010002/2014/00073 від 18.12.2014 р., №806010002/2014/00074 від 19.12.2014 р., №806010002/2014/00075 від 19.12.2014 р., №806010002/2014/00076 від 19.12.2014 р., №806010002/2014/00077 від 22.12.2014 р., №806010002/2014/00078 від 22.12.2014 р., №806010002/2014/00079 від 23.12.2014 р., №806010002/2014/00081 від 23.12.2014 р.

Визнано протиправними та скасовано рішення Полтавської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №806010002/2014/000037/1 від 11.12.2014 р., №806010002/2014/000038/1 від 11.12.2014 р., №806010002/2014/000039/1 від 11.12.2014 р., №806010002/2014/000040/1 від 12.12.2014 р., №806010002/2014/000041/1 від 12.12.2014 р., №806010002/2014/000042/1 від 15.12.2014 р., №806010002/2014/000043/1 від 15.12.2014 р., №806010002/2014/000044/1 від 15.12.2014 р., №806010002/2014/000045/1 від 16.12.2014 р., №806010002/2014/000046/1 від 16.12.2014 р., №806010002/2014/000047/1 від 16.12.2014 р., №806010002/2014/000048/1 від 16.12.2014 р., №806010002/2014/000049/1 від 17.12.2014 р., №806010002/2014/000050/1 від 17.12.2014 р., №806010002/2014/000051/1 від 17.12.2014 р., №806010002/2014/000052/1 від 17.12.2014 р., №806010002/2014/000053/1 від 18.12.2014 р., №806010002/2014/000054/1 від 18.12.2014 р., №806010002/2014/000055/1 від 18.12.2014 р., №806010002/2014/000056/1 від 18.12.2014 р., №806010002/2014/000057/1 від 19.12.2014 р., №806010002/2014/000058/1 від 19.12.2014 р., №806010002/2014/000059/1 від 19.12.2014 р., №806010002/2014/000060/1 від 22.12.2014 р., №806010002/2014/000061/1 від 22.12.2014 р., №806010002/2014/000062/1 від 23.12.2014 р., №806010002/2014/000063/1 від 23.12.2014 р.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код 00191282) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 560 грн. 28 коп. (п'ятсот шістдесят гривень двадцять вісім копійок).

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.04.2015р. по справі № 816/80/15-а скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ВАТ «Полтавський ГЗК» відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що подані позивачем до митного оформлення документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, містять неповні відомості, а саме, відсутні документи, в яких було б виділено вартість пакування та маркування товару, що унеможливлює перевірити складові митної вартості (неможливість виділення із заявленої ціни товару вартості його упаковки не дає можливості перевірити й оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також встановити фактичний розмір витрат на упаковку, з урахуванням яких було сформовано митну вартість оцінюваного товару). Пояснив, що на рівень митної вартості впливає також порядок розрахунків за товар між покупцем та продавцем товару. Зазначив, що пунктом 4.3 контракту передбачено проведення оплати шляхом безвідкличного акредитиву строком на 100 днів, однак, позивач відкрив акредитив на інший строк - 110 днів. Незважаючи на те, що згідно з пунктом 6.2 контракту рахунок-фактура повинен містити інформацію щодо застосованої форми оплати за товар, надані до митного оформлення рахунки-фактури такої інформації не містять. Стверджує, що позивачем самостійно було подано до митного оформлення страховий поліс від 29.07.2014 р. № 060500/21/14/02/00000018 про страхування вантажу на суму 257980,80 дол. США, хоча умови поставки DAP (за ІНКОТРЕМС) не вимагають здійснення страхування. При цьому, суму витрат на страхування не було включено до складу митної вартості. Пояснив, що згідно з поданою позивачем експортною декларацією країни відправлення експортером товару є підприємство «Ais Engineering LTD», вантажоотримувачем - ВАТ «Полтавський ГЗК», товари поставлялися по контракту на умовах FOB. Між тим, відповідно до інвойсів транспортувався на умовах поставки DAP Комсомольськ. Тобто, товар експортувався з території Індії за умовами поставки, відмінними від умов поставки, визначених контрактом № 1522 від 13.05.2014 р., що поданий до митного контролю. Крім того, згідно з листом компанії Vega Industries Ltd (продавець за контрактом № 1522 від 13.05.2014 р.), остання є дочірньою компанією Vega Industries (Middle East) F.Z.E., яка у свою чергу є дочірньою компанією для AIA Engineering (відправник згідно товаросупровідних та комерційних документів та МД). Отже, зазначені іноземні компанії є взаємопов'язаними особами та відповідно мають економічні та господарські відносини. Однак, декларантом не було подано документи щодо підтвердження загальної суми всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або користь пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця. Отже, наявні розбіжності щодо складових митної вартості в наданих позивачем до митного оформлення документах викликали сумнів у достовірності задекларованої митної вартості, що слугувало підставою для вимоги митниці про надання декларантом додаткових документів. Однак, наданими позивачем на вимогу митниці документи не усунули наявних розбіжностей. З огляду на викладене, вважає, що Полтавською митницею правомірно, відповідно до положень статті 60 Митного кодексу України, визначено митну вартість товару, яка ґрунтується на раніше визнаній митній вартості подібного (аналогічного) товару, оформленого за митною декларацією № 110050004/2014/201540 від 16.07.2014 р.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.04.2015 р. по справі № 816/80/15-а скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ВАТ «Полтавський ГЗК» відмовити.

Представник позивача в надісланих до суду письмових запереченнях та в судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін. Зазначив, що рішення митного органу про коригування митної вартості та відмову у прийнятті митних декларацій з огляду на застосування митним органом методу визначення митної вартості товару за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів є неправомірними, оскільки заявлена декларантом митна вартість за ціною договору є достовірною та об'єктивною, підтверджується зовнішньоекономічними контрактами, інвойсами та іншими документами.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 02.06.2015 року, не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, в наданих до суду письмових поясненнях просив розглядати справу без участі представника ВАТ «Полтавський ГЗК».

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи, що позивач по справі належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, представник позивача надав пояснення у попередніх судових засіданнях, подав клопотання про розгляд справи без участі свого представника, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представника відповідача.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Відкрите акціонерне товариство "Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код 00191282) зареєстроване як юридична особа 02.01.1995 р., відомості про яку внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 22.09.2004 р. за №1 584 0000 000014 (т.1, а.с.10).

13.05.2014 р. між ВАТ "ПГЗК" (покупець) та компанією "Vega Industries LTD" (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії) (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №1522 (надалі - Контракт), за умовами якого продавець зобов'язувався передати у власність покупця, а покупець - прийняти у власність і оплатити литі кулі, що мелють, асортимент, кількість і вартість яких зазначається у замовленнях (додатках), що є невід'ємною частиною договору (пункти 2.1, 2.2) (т. 2, а.с. 232 - 251).

Вказана у додатках (замовленнях) ціна товару є твердою і не підлягає жодним змінам протягом всього строку дії Контракту (пункт 2.10). Товар поставляється на умовах DAP, м. Комсомольськ, Полтавська область, Україна (Інкотермс 2010) (пункт 3.2). Оплата товару здійснюється у формі документарного безвідкличного акредитива, відкритого у банку покупця (пункт 4.2).

Продавець зобов'язаний надати покупцю наступні документи: письмове повідомлення із зазначенням дати відвантаження товару, списку супровідних документів, номера Контракту та замовлення на поставку, найменування відвантаженого товару, кількості пакувальних листів, опису маршруту і періоду транспортування до місця поставки, виду та номера транспортних засобів, загальної ваги брутто та нетто; рахунок-фактуру на кожну відвантажену партію товару; повний комплект "чистого" бортового коносаменту чартер-партії, оригінал автомобільної накладної CMR, сертифікат країни-походження товару, документ про якість товару, пакувальний лист, експортну декларацію, інші стандартні відвантажувальні і транспортні документи на товар у відповідності з правилами перевезення і транспортування вантажів (розділ 6 Контракту).

08.07.2014 р. сторонами Контракту підписано замовлення №3 на поставку товару, а саме, мелючих шарів марки Vega Rock 11 загальною кількістю 168 т та загальною вартістю 234 528 доларів США (1396 доларів США за тонну). Сторонами погоджено строк поставки товару - вересень - жовтень 2014 року та визначено умови поставки: DAP, м. Комсомольськ (т. 3, а.с.1).

08.08.2014 року сторонами Контракту підписано замовлення №4 на поставку товару, а саме, мелючих шарів марки Vega Rock 11 загальною кількістю 768 т та загальною вартістю 1072128,00 доларів США (1396 доларів США за тонну) (т. 3, а.с. 2). Сторонами погоджено строк поставки товару - жовтень-листопад 2014 року та визначено умови поставки: DAP, м. Комсомольськ.

На виконання умов пункту 4.2 Контракту ВАТ "ПГЗК" до виконуючого банку - ПАТ "ОТП Банк" подано заяву про відкриття акредитиву №477 від 15.07.2014 на строк 110 календарних днів, на суму 234 528 доларів США, заяву про відкриття акредитиву №644 від 08.09.2014 р. на строк 110 календарних днів, на суму 1072128,00 доларів США. (т.3, а.с.16-18).

На підставі коносаментів від 17.09.2014 р. №AMD011847, від 06.10.2014 р. №AMD012005, № AMD012023, №AMD012024, від 14.10.2014 р. №AMD012036 продавцем здійснено відвантаження та поставку товару загальною вагою брутто 821 304 кг (т.1, а.с.109-110, т.3, а.с.91-92, 221-222, т.4, 86-87, 215 - 216). Доставку товару спочатку здійснено морським транспортом до порту м. Одеса, Україна, а потім - автомобільним транспортом до м. Комсомольськ Полтавської області, як визначено пунктом 3.2 Контракту.

11.12.2014 р., 12.12.2014 р., 15.12.2014 р., 16.12.2014 р., 17.12.2014 р., 18.12.2014 р., 19.12.2014 р., 22.12.2014 р. та 23.12.2014 р. декларантом позивача з метою здійснення митного контролю та оформлення товару "вироби литі без подальшої механічної обробки з чорних металів: високохромові кулі для млинів, що мелють" до митного поста "Кременчук" Полтавської митниці подано 27 митних декларацій: від 11.12.2014р. №806010002/2014/203092, №806010002/2014/203091, №806010002/2014/203099, від 12.12.2014р. №806010002/2014/203113, №806010002/2014/203116, від 15.12.2014р. №806010002/2014/203146, №806010002/2014/203145, №806010002/2014/203147, від 16.12.2014р. №806010002/2014/203166, №806010002/2014/203165, №806010002/2014/203169, №806010002/2014/203163, від 17.12.2014р. №806010002/2014/203173, №806010002/2014/203175, №806010002/2014/203183, №806010002/2014/203177, від 18.12.2014р. №806010002/2014/203194, №806010002/2014/203188, №806010002/2014/203193, №806010002/2014/203229, від 19.12.2014р. №806010002/2014/203202, №806010002/2014/203211, №806010002/2014/203204, від 22.12.2014р. №806010002/2014/203229, №806010002/2014/203228, від №806010002/2014/203237, №806010002/2014/203238 (т. 1, а.с. 137 -138, 149 -150, 161 -162, 173 - 174, 185 -186, 197 - 198, 209 - 210, 220 - 221, 230 - 231, 240 - 241, т. 2, а.с. 13-14, 23-24, 35 - 36, 51 - 52, 63 - 64, 75 - 76, 87 - 88, 109 - 110, 121-122, 133 - 134, 145 - 146, 157 - 158,166 - 167, 178 - 179, 190 - 191, 202 - 203, 214 - 215).

Разом з митними деклараціями декларантом подано документи, перелік яких визначено статтею 53 Митного кодексу України, а саме: зовнішньоекономічний контракт від 13.05.2014 р. №1522 з доповненням № 1, 3, 4, коносаменти від 17.09.2014 р. №AMD011847, від 06.10.2014 р. №AMD012005, № AMD012023, №AMD012024, від 14.10.2014 р. №AMD012036, інвойси №92500801, №92500801В, №92500801Е, №92500801F від 23.08.2014р., №92500963, №92500993F, №92500963G, №92500963D, №92500963Е, №92500963А, №92500963В, №92500963C від 23.09.2014, №92500972, №92500972Е, №92500972D, №92500972F, №92500972А, №92500972В, №92500972С від 25.09.14, №92500966, №92500966F, №92500966С, №92500966D, №92500966Е, №92500966В, №92500966А, №92500966G від24.09.2014, №92500987, №92500987С, №92500987D, №92500987Е №92500987F від 27.09.14р., міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) №32899, 32898, 33790, 33793, 33792, 33787, 33788, 33789, 33791, 33885, 33884, 33883, 33886, 33887, 33888, 33813, 33814, 33812, 33815, 33810, 33816, 33811, 33643, 33644, 33645, 33647; страховий поліс від 01.04.2014 р. №060500/21/14/02/00000018; сертифікат про походження товару від 17.09.2014 р. №19183, від 08.10.2014 №21320, №21378, №21379, від 15.10.2014 р. №22091, заяви про відкриття акредитиву від 15.07.2014 року №477, від 08.09.2014 р. № 644, експортні декларації країни відправлення та інші документи, копії яких наявні у справі, що не заперечується відповідачем.

Митна вартість товарів заявлена позивачем за основним методом, тобто за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), на рівні 1,396 дол. США за 1 кг.

За результатами перевірки митних декларацій відповідач дійшов висновку про відмову у прийнятті митних декларацій (митному оформленні (випуску) товарів), про що складено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 806010002/2014/00053 від 11.12.2014 р., № 806010002/2014/00054 від 11.12.2014 р., № 806010002/2014/00055 від 11.12.2014 р., № 806010002/2014/00056 від 12.12.2014 р., № 806010002/2014/00057 від 12.12.2014 р., № 806010002/2014/00058 від 15.12.2014 р., № 806010002/2014/00059 від 15.12.2014 р., № 806010002/2014/00060 від 15.12.2014 р., № 806010002/2014/00062 від 16.12.2014 р., № 806010002/2014/00063 від 16.12.2014 р., № 806010002/2014/00064 від 16.12.2014 р., № 806010002/2014/00065 від 16.12.2014 р., № 806010002/2014/00066 від 17.12.2014 р., № 806010002/2014/00067 від 17.12.2014 р., № 806010002/2014/00068 від 17.12.2014 р., № 806010002/2014/00069 від 17.12.2014 р., № 806010002/2014/00070 від 18.12.2014 р., № 806010002/2014/00071 від 18.12.2014 р., № 806010002/2014/00072 від 18.12.2014 р., № 806010002/2014/00073 від 18.12.2014 р., № 806010002/2014/00074 від 19.12.2014 р., № 806010002/2014/00075 від 19.12.2014 р., № 806010002/2014/00076 від 19.12.2014, № 806010002/2014/00077 від 22.12.2014 р., № 806010002/2014/00078 від 22.12.2014 р., № 806010002/2014/00079 від 23.12.2014 р., № 806010002/2014/00081 від 23.12.2014 (т.1, а.с.45-71).

Крім того, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від № 806010002/2014/000037/1 від 11.12.2014 р., № 806010002/2014/000038/1 від 11.12.2014 р., № 806010002/2014/000039/1 від 11.12.2014 р., № 806010002/2014/000040/1 від 12.12.2014 р., № 806010002/2014/000041/1 від 12.12.2014 р., № 806010002/2014/000042/1 від 15.12.2014 р., № 806010002/2014/000043/1 від 15.12.2014 р., № 806010002/2014/000044/1 від 15.12.2014 р., № 806010002/2014/000045/1 від 16.12.2014 р., № 806010002/2014/000046/1 від 16.12.2014 р., № 806010002/2014/000047/1 від 16.12.2014 р., № 806010002/2014/000048/1 від 16.12.2014 р., № 806010002/2014/000049/1 від 17.12.2014 р., № 806010002/2014/000050/1 від 17.12.2014 р., № 806010002/2014/000051/1 від 17.12.2014 р., № 806010002/2014/000052/1 від 17.12.2014 р., № 806010002/2014/000053/1 від 18.12.2014 р., № 806010002/2014/000054/1 від 18.12.2014 р., № 806010002/2014/000055/1 від 18.12.2014 р., № 806010002/2014/000056/1 від 18.12.2014 р., № 806010002/2014/000057/1 від 19.12.2014 р., № 806010002/2014/000058/1 від 19.12.2014 р., № 806010002/2014/000059/1 від 19.12.2014 р., № 806010002/2014/000060/1 від 22.12.2014 р., № 806010002/2014/000061/1 від 22.12.2014 р., № 806010002/2014/000062/1 від 23.12.2014 р., № 806010002/2014/000063/1 від 23.12.2014 р. (т.1, а.с. 11-37).

Вказаними рішеннями митну вартість товару (вироби литі без подальшої механічної обробки з чорних металів) визначено за ціною подібних товарів на рівні 1,72 доларів США за 1 кг.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наданими позивачем документами підтверджено контрактну ціну імпортованого товару та правильність визначення за вказаною ціною його митної вартості на рівні 1,396 доларів США за 1 кг., а відтак, відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, безпідставно прийнято рішення про коригування митної вартості товару та визначено митну вартість за другорядним методом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що підставою для прийняття спірних рішень про коригування митної вартості товарів слугував висновок відповідача про те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів (відсутні дані у документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості), а саме: відповідно до умов контракту в ціну товару включено вартість пакування та маркування, однак відсутні документи, в яких було б виділено дану складову, що унеможливлює, на думку митного органу, перевірити й оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також установити фактичний розмір витрат на упаковку, з урахуванням яких було сформовано вартість оцінюваного товару. При цьому наявна у митного органу інформація щодо митної вартості імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості, оскільки рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 1,396 доларів США за 1 кг, а рівень митної вартості таких товарів, оформлених за ВМД від 16 липня 2014 року №/4/201540, що визнана митним органом, становить 1,72 доларів США за 1 кг.

За таких обставин митну вартість, задекларовану позивачем, скориговано із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних товарів відповідно до статті 60 Митного кодексу України, внаслідок чого визначено митну вартість товару, що ґрунтується на раніше визнаній митній вартості товару, оформленого по ВМД від 16 липня 2014 року №/4/201540.

Колегія суддів вважає такий висновок відповідача хибним, з наступних підстав.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VI, що набрав чинності з 01 червня 2012 року.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною четвертою статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця (ч.5 ст.58 Митного кодексу України).

Платежі необов'язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо) (частина 7 статті 58 Митного кодексу України).

Отже, митною вартістю товарів є сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю.

Частиною 2 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із частиною 2 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Колегія суддів зазначає, що при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни контракту, що підлягала сплаті, замовлень №3 (на суму 234 528 доларів США) та № 4 (на суму 1072128 доларів США), виставлених інвойсів та інших документів постачальника.

Платежі були здійснені шляхом застосування безвідкличного акредитива згідно заяви про відкриття акредитиву №477 від 15.07.2014 р. на суму 234 528 доларів США та заяви про відкриття акредитиву №644 від 08.09.2014 р. на суму 1072128,00 доларів США (т.3, а.с.16-18), в яких суми коштів відповідали визначеним у контракті та замовленнях на поставку № 3 та №4.

Фактів здійснення позивачем на користь постачальника чи третіх осіб будь-яких інших платежів (страхових виплат, транспортних послуг, комісійної чи брокерської винагород тощо) відповідачем не встановлено та відповідних доказів не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції.

Під час консультацій митним органом зобов'язано позивача надати додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний із договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Позивачем на вимогу митного органу було надано наступні документи : лист № 2014-1GM від 26.08.2014 р., лист б/н від 27.08.2014 р., цінова пропозиція від 07.04.2014 р., свідоцтво про реєстрацію № 04-15182 від 30.03.2005 р., свідоцтво про володіння фірмою Vega Industries F.Z.E. б/н від 21.09.2012 р., торгівельні ліцензія № 1165 від 22.04.2003 р., лист б/н від 15.10.2014 р., висновок ТПП № П-186 від 11.12.2014 р.

Однак, за твердженням відповідача, вказані документи не підтверджують вартості товару.

При цьому позивачем повідомлялося про неможливість надання інших документів.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що об'єктивна неможливість подання всіх витребуваних митним органом документів у зв'язку з їх відсутністю у позивача, сама по собі не може бути підставою для відмови у визначенні митної вартості товару за обраним декларантом методом.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як зазначено вище, неможливість підтвердити заявлену митну вартість товару відповідач пов'язує з відсутністю документів, в яких було б виділено вартість пакування і маркування товарів.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що згідно з умовами контракту № 1522 від 13.05.2014 р. вартість пакування та маркування включено в ціну товару (п. 7.2., 7.3. Контракту).

В силу вимог «в» частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати, понесені покупцем на вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням.

Колегія суддів зауважує, що поставка товарів здійснювалась на умовах DAP (Поставка в місці призначення), м. Комсомольськ, Полтавська область, Україна, тобто товар поставлявся до місцезнаходження покупця у стані, придатному для розмитнення. Вказані умови поставки, окрім іншого, визначають, що оплату вартості тари, упаковки товарів, їх завантаження, транспортування, здійснює сторона-постачальник.

Слід відмітити, що відомості про тару та упаковку містяться у пакувальних листах, а умови оплати вартості товарів із супутніми послугами сторонами погоджено у Контракті.

З огляду на те, що витрати з пакування та маркування не були понесені позивачем і при цьому включені до ціни товару, колегія суддів зазначає, що їх розмір не впливав на визначення митної вартості, а тому вимоги відповідача про надання документів щодо вартості маркування та пакування не є підставою для висновку, що позивачем заявлено неповні відомості про митну вартість товарів.

Щодо тверджень відповідача про обґрунтованість сумнівів у митного органу відносно достовірності відомостей про митну вартість товарів з огляду на невідповідність зазначеної митної вартості даним експортних декларацій, внаслідок чого направлено запит до митних органів Індії (т. 5, а.с.155 - 157), наявності страхових витрат, які не включено до митної вартості, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Колегія суддів зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, твердження про невідповідність зазначеної митної вартості даним експортних декларацій та про наявність страхових витрат не були покладені в обґрунтування спірних рішень про коригування митної вартості, а тому такі доводи не є підтвердженням правомірності прийнятих відповідачем рішень про коригування митної вартості та не беруться до уваги колегією суддів до уваги.

При цьому, колегія суддів відмічає, що вказані доводи також не свідчать про наявність обставин, передбачених частиною 6 статті 54 Митного кодексу України, за яких митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

З приводу посилань відповідача на відомості про вартість подібних товарів, колегія суддів зауважує, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, не є беззаперечним доказом наявності порушень з боку декларанта, не свідчить про необґрунтованість визначення ним митної вартості та не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч.ч.1-4 ст.60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Відповідно до ст.5 Угоди від 15.04.1994 року про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, якщо ні імпортні товари, ні ідентичні або подібні імпортні товари не продаються в час увезення або приблизно в час увезення товарів, які оцінюються, митна вартість, яка в інших випадках підпадає під положення підпункту "a" пункту 1, ґрунтується на одиниці товару, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні імпорту як імпортні на найбільш ранню дату після імпорту товарів, які оцінюються, але до закінчення 90 днів після такого імпорту.

Таким чином, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості оцінюваного товару за певною МД рівень заявленої митної вартості товару слід порівнювати з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари у період 90 днів, що передує даті подання цієї митної декларації.

Як вбачається з оскаржуваних рішень, визначена відповідачем митна вартість товарів ґрунтується на раніше визнаній митній вартості товару, оформленого по МД від 16.07.2014 р. № 110050004/201/201540 (т. 5, а.с. 190 - 191), щодо поставки куль для млинів литих з чорних металів: - кулі мелючі Vegaroсk G22, d=25-72 000 кг, хімічний склад: С-2,89%, Mn-0,47%, Cr-19,61%, міцність: 67,45 HRH.

Між тим, беручи до уваги, що подання митних декларацій, за результатами розгляду яких відповідачем було прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості, відбулося в період з 11.12.2014 року по 23.12.2014 року, колегія суддів зазначає, що після митного оформлення товару по МД від 16.07.2014 р. № 110050004/201/201540 до моменту виникнення спірних відносин пройшло більше, ніж 90 днів, а відтак, відомості вказаної митної декларації не є належною підставою для сумнівів митного органу щодо правильності визначення декларантом митної вартості та для визначення митної вартості за методом вартості операції з подібними (аналогічними) товарами.

При цьому, слід відмітити, що позивач оформлював товари не однакові за всіма ознаками з товарами, оформленими по МД від 16.07.2014 № 110050004/201/201540, зокрема, відрізнялись діаметр та хімічний склад куль мелючих, поставка яких мала місце у спірних відносинах, та куль, які проходили оформлення за декларацією від 16.07.2014 р. № 110050004/201/201540.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що товари, які розмитнювалися позивачем, та оформлені по МД від 16.07.2014 р. № 110050004/201/201540, є комерційно взаємозамінними, а відтак, застосування методу визначення митної вартості за ціною подібних (аналогічних) товарів - "вироби литі без подальшої механічної обробки з чорних металів: високохромові кулі для млинів, що мелють" на рівні 1,72 долари США за 1 кг не є обґрунтованим.

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача на те, що оскільки Полтавською митницею 16.07.2014 року було прийнято рішення № 80601002/2014/000005/1 про коригування митної вартості аналогічного товару на рівні 1,72 дол. США за 1 кг, після чого позивачем такий товар було оформлено згідно з митними деклараціями від 16.07.2014 року № 806010002/2014/000005/1, № 806010002/2014/201751, 806010002/2014/201752, № 806010002/2014/201753 із застосуванням митної вартості 1,72 дол. США за 1 кг, вказана митна вартість є узгодженою, з огляду на таке.

Як пояснив представник позивача і не спростовано відповідачем по справі, 16.07.2014 року позивачем з метою митного оформлення було подано декларацію за № 806010002/2014/201749, в якій визначено митну вартість на рівні 1,396 дол. США за 1 кг товару. За результатами перевірки митної декларації відповідач дійшов висновку про відмову у прийнятті останньої та необхідність коригування митної вартості з 1,396 дол. США за 1 кг на 1,72 дол. США за 1 кг. У зв'язку з тим, що рішенням Полтавської митниці від 16.07.2015 р. № 80601002/2014/000005/1 ціна була скоригована відповідачем на рівні 1,72 кг і не була оскаржена ВАТ «Полтавський ГЗК», контролюючий орган вважає її узгодженою. Однак, оскарження рішення митниці є не обов'язком, а правом декларанта, а тому відсутні підстави вважати узгодженою ціну 1,72 дол. США за 1 кг «куль мелючих» у зв'язку з її не оскарженням. Та обставина, що позивачем у митних деклараціях від 16.07.2014 року № 806010002/2014/201751, № 806010002/2014/201751, 806010002/2014/201752, № 806010002/2014/201753 визначено митну вартість куль мелючих на рівні 1,72 дол. США за 1 кг., обумовлена безперервним виробництвом комбінату і нагальною потребою у даній продукції. З огляду на викладене, позивачем було здійснено одноразове декларування митної вартості на рівні 1,72 дол. США за 1 кг. При цьому, в подальшому в період з липня 2014 року по січень 2015 року ВАТ «Полтавський ГЗК» декларувалась ціна 1,396 дол. США за 1 кг.

Доказів зворотнього відповідачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що наданими позивачем документами у їх сукупності підтверджено контрактну ціну імпортованого товару та правильність визначення за вказаною ціною його митної вартості на рівні 1,396 доларів США за 1 кг., а відповідачем не доведено обґрунтованості сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості товару за основним методом (за ціною контракту).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів діяв необґрунтовано, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України, а отже, наявні підстави для скасування даних рішень.

З приводу позовних вимог про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 12 статті 264 Митного кодексу України передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи органу доходів і зборів про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Статтею 24 Митного кодексу України гарантовано кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вона вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Предметом оскарження є, зокрема, рішення - окремі акти, якими органи доходів і зборів або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань державної митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні (п.1 ч.2 ст.24 МК України).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що рішення про відмову у прийнятті митних декларацій (митному оформленні) є результатом неправомірної відмови контролюючого органу у визнанні задекларованої позивачем митної вартості товару за основним методом, а тому картки відмови у прийнятті митних декларацій також підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідач як суб'єкт владних повноважень правомірності своїх рішень про коригування митної вартості та рішень у формі карток відмови у прийнятті митної декларації не довів, а відтак, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Полтавської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.04.2015р. по справі № 816/80/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 08.06.2015 р.