Справа № 31196/10
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2011 р.справа № 2а-2488/10/1170

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Юхименка О.В. Мірошниченка М.В.

при секретарі судового засідання: Федоровій Т.С.

представники сторін в судове засідання не зявились

розглянувши апеляційну скаргу Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2010 року по адміністративній справі за № 2а-2488/10/1170 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 10.12.2009 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2010 року позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Кіровограді № /0 від 10.12.2009 року.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2010 року (суддя Мирошниченко В.С.) адміністративний позов задоволено повністю: визнано незаконним та скасовано податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Кіровограді № /0 від 10.12.2009 року.

Мотивуючи судове рішення суд першої інстанції вказав на те, що зі змісту норми пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»слідує, що за ставкою 15 відсотків оподатковується дохід платника податку від продажу обєкта рухомого майна протягом звітного податкового року, тобто обєктом оподаткування є дохід, отриманий від продажу обєкта рухомого майна. Вказав також на те, що сума податку від продажу легкового автомобілю через товарну біржу складає 15 відсотків від одержаного доходу, саме таку суму податку позивачем було сплачено до бюджету.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.10.2010 року скасувати , в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що за наявними документами автомобіль TOYOTA Camry 2.0 1, кузов (шасі) № JTDBH30К900008408, обєм двигуна 2000 см. Куб, рік випуску 2003, державний номерний знак «Транзит», що продав ОСОБА_1, одночасно має дві оцінки (зазначену у біржовій угоді та експертну оцінку). Для визначення обєкту оподаткування, приймається позитивне значення різниці між ринковою вартістю автомобіля та ціною зазначеною у біржовій угоді, Тобто, 13 442,21 грн. - 50 грн. = 13 4371, 21 грн. На думку податкового органу позивачем занижено дохід, якій підлягає оподаткуванню за звітний період 2008 року.

Позивач заперечень на апеляційну скаргу не надав.

В судове засідання сторони не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином ( про що свідчать повідомлення наявні в матеріалах справи).

Колегія суддів вважає, що в силу ст. 196 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про час та місце слухання справи не перешкоджає судовому розгляду.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи на підставі біржового договору (угоди), реєстраційний номер № 873381 позивач ОСОБА_1 продав , а ОСОБА_2 придбав транспортний засіб TOYOTA Camry 2.0 1, кузов (шасі) № JTDBH30К90000840 , обєм двигуна 2000 см. Куб, рік випуску 2003 за 50 грн.

Позивач отримав дохід від продажу транспортного засобу у сумі 50,00 грн., до бюджету ним сплачено податок з доходів фізичних осіб в розмірі 15 відсотків , від отриманої суми.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції, дійшов до висновку про те, що відповідач, не довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення про визнання заборгованості з податку з доходів фізичних осіб. Зі змісту норми пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»слідує, що за ставкою 15 відсотків оподатковується дохід платника податку від продажу обєкта рухомого майна протягом звітного податкового року, тобто обєктом оподаткування є дохід, отриманий від продажу обєкта рухомого майна. Вказав також на те, що сума податку від продажу легкового автомобілю через товарну біржу складає 15 відсотків від одержаного доходу, саме таку суму податку позивачем було сплачено до бюджету.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що у період з 23 листопада 2009 року по 25 листопада 2009 року старшим державним податковим ревізором - інспектром Державної податкової інспекції у м. Кіровограді на підставі направлення на проведення перевірки № 1543 від 20.11.2009 року, відповідно до п.2 ч.6 ст. 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" проведено позапланову невиїзну перевірку дотримання вимог податкового законодавства фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2008 року по 20.11.2009 року.

За результатами зазначеною перевірки складено акт № 142/1710/НОМЕР_1 від 30.1.2009 року, згідно висновків якого перевіркою встановлено порушення позивачем пп. «ж»п.1.3 ст.1, пп.. 4.2.6. п. 4.2. ст. 4, пп. 8.2.1. п. 8.2, ст. 8 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" зі змінами та доповненнями, а саме: позивач не сплатив податок з доходів фізичних осіб в сумі 20 115, 68 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № /0, яким позивачу визначено податкове зобовязання в сумі 20 115, 68 грн.

Зазначено податкове повідомлення рішення є предметом даного спору.

Відповідно до біржової угоди № 873381 від 06.12.2008 року продавець (ОСОБА_1) продав, а покупець (ОСОБА_2) купив вищевказаний транспортний засіб. Вартість товару (сума біржової угоди) становить 50,00 грн.

Згідно статті 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Отже, ціною зазначеного договору купівлі-продажу є ціна, встановлена за домовленістю сторін у розмірі 50,00 грн.

Таким чином позивач отримав дохід від продажу транспортного засобу TOYOTA Camry 2.0 1, кузов (шасі) № JTDBH30К900008408 , обєм двигуна 2000 см. Куб, рік випуску 2003 у сумі 50,00 грн.

Згідно п.п. 3.1.3 пункту 3.1 статті 3 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), об'єктом оподаткування резидента є доходи з джерелом їх походження з України, які підлягають кінцевому оподаткуванню при їх виплаті.

Відповідно до п. 12.1, п. 12.2 статті 12 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", дохід платника податку від продажу об'єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, встановленою пунктом 7.1 статті 7 цього Закону.

Як виняток із пункту 12.1 цієї статті при продажу одного з об'єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля, мотоцикла, моторолера або моторного (парусного) човна не частіше одного разу протягом звітного податкового року доходи продавця від зазначених операцій оподатковуються за ставкою в розмірі 1 відсотка від вартості такого об'єкта рухомого майна за умови сплати (перерахування) ним суми державного мита до бюджету або суми плати нотаріусу за нотаріальне посвідчення відповідного договору до такого посвідчення. Дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш ніж одного із зазначених об'єктів, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 7.1 статті 7 цього Закону. Зазначені операції відображуються в реєстрі об'єктів рухомого майна.

Згідно п. 7.1 статті 7 цього Закону (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), ставка податку становить 15 відсотків від об'єкта оподаткування, крім випадків, визначених у пунктах 7.2 - 7.3 цієї статті.

Позивачем сплачено до бюджету податок з доходів фізичних осіб в розмірі 7,50 грн.

Згідно звіту про незалежну оцінку вартості транспортного засобу № 023434 від 06 грудня 2008 року, на який посилається в обґрунтування правомірності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення відповідач, не спростовує умов біржового контракту від 06 грудня 2008 року (договір купівлі-продажу), не носить для сторін обовязкового характеру, тому не може слугувати підтвердженням того, що отриманий позивачем дохід від укладення договору фактично становить 134 421,21 грн.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обовязок доказування в спорі покладається на відповідача орган владний повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Проте відповідачем не доведено правомірність, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення та не надано до суду відповідних доказів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності достатніх підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.10.2010 р. по справі № 2-а-2488/10/1170 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 13.07.2011 року.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: М.В. Мірошниченко