Справа № 27567/09
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2010-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2010 р. справа № 2а-248/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Божко Л.А. Семененка Я.В.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2009 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання дій посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення незаконними та стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 04 березня 2009 р. звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління праці і соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання дій посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення незаконними та стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та стягнення недоплаченої суми 6068,50 грн. за 2005-2008 роки. Зазначає, що вона є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії.

За 2005,2006,2007,2008 роки отримувала допомогу на оздоровлення у розмірах значно нижчих, ніж це передбачено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист населення .

Відповідач позов не визнав, посилався на те, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо стягнення допомоги на оздоровлення за 2005 2007 р.р. Також вказував, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 р та про винесення змін до деяких законодавчих актів України»Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами, дії Управління щодо нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 р. правомірні та відсутні законодавчі підстави щодо перерахунку виплаченої щорічної допомоги на оздоровлення.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2009 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Ленінської районної в місті Дніпропетровську ради про признання дій посадових осіб незаконними та стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення задоволено частково, визнано дії Управління щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення, згідно ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальних захист населення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи»в 2005, 2007 та 2008 р. неправомірними, та зобовязано Управління донарахувати ОСОБА_1 недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2005, 2007, 2008 роки відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та забезпечити виплату цих коштів, а в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління праці і соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради просить скасувати постанову суду першої інстанції та в позові відмовити. Посилається на пропущений позивачем строк звернення з адміністративним позовом. Крім того, вважає, що одноразова допомога на оздоровлення виплачувалась позивачу згідно чинного законодавства .

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова частковому скасуванню.

ОСОБА_1 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, що підтверджується посвідченням.

З 2005 року по 2008 рік позивачу виплачувалась щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 90 грн. відповідно до Постанови КМУ №562 від 12 липня 2005 р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Місцевий суд правильно зазначив, що виходячи із змісту законів України про державний бюджет України на 2005 рік», не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тому колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно задоволених позовних вимог за 2005р.

У 2006 році щорічна допомога на оздоровлення проводилася правомірно в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Отже розмір сплаченої позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у 2006 році відповідає вимогам законодавства і суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в цій частині позовних вимог.

Що стосується 2007 р. ,відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким в 2007 році зупинено дію ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року вказані обмеження визнані неконституційними.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що одноразова допомога ОСОБА_1 за 2007 рік виплачена у січні 2007року, тобто до прийняття рішення Конституційного Суду України №6-рп від 09 липня 2007року,тому позовні вимоги за 2007рік задоволенню не підлягають.

Крім того, Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»було внесено зміни до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року такі зміни визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стовно задоволених позовних вимог за 2008рік, оскільки щорічна допомога на оздоровлення ОСОБА_1 за 2008 рік була перерахована відповідачем у вересні 2008 року (після прийняття рішення Конституційного суду України).

При таких обставинах колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, постанову суду скасувати в частині задоволених позовних вимог за 2007р. та прийняти нову.

Керуючись статтями ст.ст. 198, 202,205,206 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Ленінської районної в місті Дніпропетровську ради задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2009 року в частині задоволених позовних вимог за 2008 рік скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог в цій частині.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців згідно ст. 325 ЦПК України.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Я.В. Семененко

Повний текст виготовлено та підписано 21 квітня 2010 року

Головуючий Ю.М. Дадим