Справа № 592/13608/14-а
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 р.Справа № 592/13608/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.04.2015р. по справі № 592/13608/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області третя особа Комунальна установа "Сумська міська клінічна лікарня №5"

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області (далі - відповідач), третя особа - Комунальна установа "Сумська міська клінічна лікарня №5", в якому просила суд:

- визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області в зарахуванні їй до стажу роботи у подвійному розмірі її роботу з 01.11.2000р. по 27.09.2004р. та з 28.09.2004р. по 22.11.2006р. в обласному центрі інтенсивної терапії екстракорпоральних методів детоксикації та хронічного гемодіалізу;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області у відповідності до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зрахувати їй до стажу роботи у подвійному розмірі її роботу з 01.11.2000р. по 27.09.2004р. та з 28.09.2004р. по 22.11.2006р. в обласному центрі інтенсивної терапії екстракорпоральних методів детоксикації та хронічного гемодіалізу.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.04.2015р. зазначений позов задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області про відмову в зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи у подвійному розмірі її роботу з 01.11.2000 р. по 27.09.2004 р. та з 28.09.2004 року по 22.11.2006 року в обласному центрі інтенсивної терапії екстракорпоральних методів детоксикації та хронічного гемодіалізу у відділенні інтенсивної терапії, неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області у відповідності до ст. 60 Закону України „Про пенсійне забезпечення» зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи у подвійному розмірі її роботу з 01.11.2000 р. по 27.09.2004 року та з 28.09.2004 року по 22.11.2006 року в обласному центрі інтенсивної терапії екстракорпоральних методів детоксикації та хронічного гемодіалізу у відділенні інтенсивної терапії.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 60, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Також в обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що постанова суду першої інстанції містить недоведені обставини, які мають значення по справі, а саме: факт шкідливості роботи позивача не дає права на зарахування стажу у подвійному розмірі. Крім того, відповідач вважає, що судом першої інстанції не враховано, що позивач працював в центрі екстракорпоральної детоксикації та інтенсивної терапії, який мав як відділення інтенсивної терапії, так і відділення детоксикації, робота в якому не передбачає зарахування відпрацьованого часу у подвійному розмірі.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 05.10.2000 року прийнята на посаду медичної сестри відділення поліклініки та працювала в КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 5» відповідно до наказу № 118-к. 01.11.2000 року переведена на посаду палатної медичної сестри відділення детоксикації на підставі наказу № 129-к, п. 6 від 01.11.2000 року. 28.09.2004 року згідно штатного розкладу посада перейменована на сестра медична палатна для детоксикації обласного центру інтенсивної терапії екстракорпоральних методів детоксикації та хронічного гемодіалізу на підставі наказу № 347 від 28.09.2004 року. На вказаній посаді ОСОБА_1 працювала до 22.11.2006 року та звільнена з роботи по переводу до Сумської обласної інфекційної клінічної лікарні імені 3.Й. Красовицького на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України відповідно до наказу № 477-зв від 14.11.2006 року.

23.11.2006 року ОСОБА_1 прийнята на посаду палатної медичної сестри першого інфекційного відділення по переводу на підставі наказу № 57 К п 2 від 26.11.2006 року. 01.11.2007 року переведена на посаду сестри медичної палатної першого інфекційного відділення на підставі наказу № 5К п 14 від 26.11.2006р. 01.06.2007 року переведена на посаду медичної сестри відділення інтенсивної терапії на підставі наказу № 32 К п 1 від 01.06.2007 року(а.с. 9)

Згідно свідоцтва про шлюб від 21.09.2007 року позивач після реєстрації шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до довідки № 402 від 14.11.2014 року, виданої КУ «СМКЛ №5», стаж роботи ОСОБА_1 за період з 01.11.2000р. по 27.09.2004р. та з 28.09.2004р. по 22.11.2006р. становить 12 років 00 місяців 22 дні, тобто обраховано у подвійному розмірі (а.с. 10).

Підставою нарахування такого стажу стали накази по особовому складу за 2000, 2004, 2006 роки, особова картка ф. Т-2, штатний розпис за 2000 рік, тарифікаційні ставки працівників станом на 01.01.2005 року та на 01.09.2004 року. На теперішньому місці роботи в інфекційному відділенні також зарахований у подвійному розмірі та станом на 11.11.2014р. становить 8 років за вирахуванням часу перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку у період з 08.09.2009р. по 30.04.2012р. (наказ № 100В від 08.09.2009р.), що вбачається з довідки ОКЗ «Сумська обласна інфекційна клінічна лікарня ім. 3. Й. Красовицього» (а.с. 11).

Також судом першої інстанції встановлено, що стаж за вислугою років ОСОБА_1 станом на 11.11.2014 року становить 25 років 06 місяців 22 дні.

Листом від 22.12.2014 року № 6948/03-20 управління Пенсійного фонду в Сумському районі Сумської області ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років з підстави не зарахування у спеціальний стаж роботи в подвійному розмірі періодів з 01.11.2000р. по 27.09.2004р. та з 28.09.2004р. по 22.11.2006р. в обласному центрі інтенсивної терапії екстракорпоральних методів детоксикації та хронічного гемодіалізу, оскільки перевіркою встановлено, що первинними документами не підтверджується робота позивачки у відділеннях інтенсивної терапії (а.с. 25).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з неправомірності відмови відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи у подвійному розмірі її роботу з 01.11.2000р. по 27.09.2004р. та з 28.09.2004р. по 22.11.2006р. в обласному центрі інтенсивної терапії екстракорпоральних методів детоксикації та хронічного гемодіалізу у відділенні інтенсивної терапії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п.2 Прикінцевих положень зазначеного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. е) ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров'я при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Розділом 2 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909, передбачено, що робота на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) в лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальних органах Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичних центрах дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно листів Міністерства охорони здоров'я України від 08.12.2006р., на підставі Наказу Міністрества охорони здоров'я України № 303 від 08.10.1997р. проведено реорганізацію анестезіологічної служби у складі лікувально-профілактичних закладів охорони здоров'я та повинні створюватись такі відділення (групи, палати): анестезіологічне відділення або відділення анестезіології, анестезіологічні відділення з ліжками (палатами) для інтенсивної терапії, анестезіологічні групи, відділення інтенсивної терапії, вузькоспеціалізовані відділення інтенсивної терапії. Згідно з раніше діючими наказами у реанімаційній службі закладів охорони здоров'я існували такі відділення: відділення (групи) анестезіології реанімації, відділення реанімації і інтенсивної терапії.

В листі Міністерства праці та соціальної політики України від 21.06.2002 року зазначено, що період роботи працівників у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії зараховуються до стажу у подвійному розмірі, як це передбачено ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до листа Управління охорони здоров'я Сумської обласної державної адміністрації від 09.10.2014р., на базі Сумської міської клінічної лікарні № 5 у 1997 році створений Центр екстракорпоральної детоксикації та інтенсивної терапії хворих на ниркову недостатність на підставі наказів управління охорони здоров'я № 37 та п'ятої Сумської клінічної лікарні від 03.03.1997р. № 27.

Як вбачається з довідки Сумської міської клінічної лікарні № 5 від 14.11.2014р., позивач з 01.11.2000р. працювала на посаді палатної медичної сестри для детоксикації обласного центру інтенсивної терапії екстракорпоральних методів детоксикації та хронічного гемодіалізу, з 28.09.2004р. по 22.11.2006р. позивач працювала на посаді сестри медичної палатної для детоксикації обласного центру інтенсивної терапії екстракорпоральних методів детоксикації та хронічного гемодіалізу.

Відповідно до наказу Сумської міської клінічної лікарні № 5 від 28.08.2003р., позивачу з 28.08.2003р. проведено зарахування часу роботи у відділеннях детоксикації та інтенсивної терапії в подвійному розмірі (а.с. 17).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач працювала у спірні періоди у відділенні інтенсивної терапії, отже робота у ці періоди має бути зарахована до стажу у подвійному розмірі.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що робота у відділенні детоксикації центру екстракорпоральної детоксикації та інтенсивної терапії не передбачає зарахування відпрацьованого часу у подвійному розмірі.

Так, згідно відповіді управління охорони здоров'я Сумської обласної державної адміністрації, Центр екстракорпоральної детоксикації та інтенсивної терапії хворих на ниркову недостатність за часи його існування, в тому числі з 2000 по 2006 роки, не мав в своєму складі інших структурних підрозділів (відділень).

Отже, позивач у зазначені періоди працювала у Центрі екстракорпоральної детоксикації та інтенсивної терапії, який структурних підрозділів не мав.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, що позивач могла бути закріплена в Центрі в платах не для інтенсивної терапії, є необґрунтованими.

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку звернення суду з позовом, враховуючи наступне.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, із заявою до відповідача про визначення права на пенсію з урахування довідок про пільгових стаж № 402 від 14.11.2014р, № 05-27/06/832 від 11.11.2014р., № 401 від 14.11.2014р., позивач звернулася 17.11.2014р. Відповідь управління Пенсійного фонду про відмову в зарахуванні спірних періодів роботи до спеціального стажу в подвійному розмірі, позивачу надано 22.12.2014р.

До суду із позовною заявою про визнання такої відмови відповідача протиправною, позивач звернулась 26.12.2014р., тобто в межах строку, встановленого ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів, підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.04.2015р. по справі № 592/13608/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова Н.В.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Мінаєва О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 09.06.2015 р.