Справа № 6346/10
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2010-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2010 р. справа № 2а-1105/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Божко Л.А. Семененка Я.В.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області на постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2009 року у справі № 2а-1105/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про зобовязання здійснити перерахунок підвищення до пенсії «Дітям війни»,-

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області просить скасувати постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2009 року, якою частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1: визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області щодо нездійснення перерахунку та виплати доплати до пенсії позивачу відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за періоди з 09 листопада 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 07 грудня 2009 року, зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити доплати до пенсії позивачу відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»за періоди з 09 листопада 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 07 грудня 2009 року, розрахованої відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»та вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»і законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати у період листопада-грудня 2008 року, та з 01 січня 2009 року по 07 грудня 2009 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області зазначає, що п. 9 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 р. № 1261 передбачає вичерпний перелік напрямів використання коштів Пенсійного фонду України, які використовуються винятково за призначенням і вилученню не підлягають.

Апелянт вважає, що у 2008 році здійснював виплату підвищення до пенсії позивачу, як «дитині війни»у розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області посилається на те, що законодавством з 01 січня 2008 року не було встановлено величини, з якої мало обчислюватися вказане підвищення, що не давало можливості визначити його розмір.

Апелянт звертає увагу на те, що фінансування виплат за Законом України «Про соціальний захист дітей війни»проводиться з Державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови, не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 має статус дитини війни, що підтверджується посвідченням (а.с. 7).

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 рік згідно з Законом України від 20.12.2005 р. N 3235-IV (пункт 17 ст. 77). Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»п. 17 ст. 77 виключений, встановлено поетапне запровадження пільг дітям війни, передбачених статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Однак, такий порядок у 2006 році не був визначений.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу надбавки до пенсії за 2006 рік.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України за 2007 рік»дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007 визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), та втратила чинність з 09.07.2007 року ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якою зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік.

Судом першої інстанції відмовлено позивачу у поновленні пропущеного строку звернення до суду, так як згідно з ч.1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін, і як видно з матеріалів справи, Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області наполягало на цьому.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу у перерахунку пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в новій редакції, відповідно до якої дітям війни до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Частиною четвертою статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки з 01.01.2008 року прожитковий мінімум для непрацездатних осіб складав 470 грн., то відповідач з січня 2008 року правильно виплачував надбавку позивачам в розмірі 47 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

До набрання законної сили рішеннями Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року підстави для перерахунку підвищення до пенсії позивачам як дітям війни за період з 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року відсутні, оскільки зазначене рішення не має зворотної дії.

Позивач звернувся з позовом до суду першої інстанції 09 листопада 2009 року. Тому районний суд, застосувавши строк звернення до адміністративного суду, обґрунтовано зобовязав відповідача здійснити перерахунок та виплатити щомісячне підвищення до пенсії позивачу з 09 листопада 2008 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

При цьому, враховуючи пріоритет закону над підзаконним нормативно-правовим актом, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, якою встановлені менші розміри підвищення до пенсії дітям війни, ніж передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок підвищення до його пенсії як «дитині війни»з 01 січня 2009 року по 07 грудня 2009 року, оскільки зміст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у 2009 році не змінювався та розмір підвищення не корегувався.

Враховуючи наведені обставини, районний суд обґрунтовано зобовязав відповідача зробити перерахунок та виплати позивачу підвищення до основної пенсії відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 09 листопада 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 07 грудня 2009 року з урахуванням різниці, яка була виплачена у ці періоди.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003, №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Посилання відповідача на відсутність бюджетних коштів не може бути взято до уваги з огляду на статтю 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», згідно з якою рішення і висновки Конституційного Суду України є обовязковими до виконання.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що постанова районного суду відповідає вимогам закону, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області залишити без задоволення.

Постанову Гуляйпільського міськрайонного суду Запорізької області від 07 грудня 2009 року у справі № 2а-1105/09 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців згідно ст. 325 ЦПК України.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Я.В. Семененко