Справа № 42696/09
Суддя: Мірошниченко М.В.
Дата ухвалення: 2010-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2010 р. справа № 2а-1985/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Мірошниченка М.В.

суддів: Руденко М.А. Юхименка О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Олександрійському районі

Кіровоградської області

на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 21.10.2009р.

у справі № 2а-1985/2009

за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15

до відповідача ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Олександрійському районі

Кіровоградської області

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 звернулись з позовом до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області про: визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області щодо нездійснення підвищення до пенсії за віком як дитині війни у період з 01 січня 2006 року до 2009 року; зобовязано ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 3891,90 грн., як дитині війни, згідно ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 01 січня 2006р. по 01 січня 2009 року; виконання рішення Конституційного Суду України № 6-РП-2007 від 09.07.2007р.; стягнення з ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області на користь позивача індекс інфляції від щомісячної державної соціальної допомоги за 2006 рік в сумі 149,71 грн., за 2007 рік в сумі 259,49 грн., за 2008 рік в сумі 371,91 грн.; зобовязання ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області проводити в подальшому нарахування та виплати позивачу щомісячної державної соціальної допомоги, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.10.2009р. у справі № 2а-1985/2009 позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області щодо не призначення, не нарахування та невиплат позивачам в період з 09.07.2007р. і по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. і по 31.12.2008р. пенсії, підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»протиправною; зобовязано ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області провести нарахування та виплати позивачам відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»недоотримані суми пенсії, підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007р. і по 31.12.2007р., розрахованої відповідно до Положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування»та законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати в період з липня по грудень 2007 року; зобовязано ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області провести нарахування та виплати позивачам недотриману ними за період з 27 травня 2008 року і по 31 грудня 2008 року підвищеної пенсії на 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком розрахованої відповідно до вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати в період з травня по грудень 2008 року з відрахуванням отриманих ними у вказаний період сум підвищеної до пенсії; в позові про нарахування та виплати надбавок до пенсії як дитині війни за 2006 рік та за період з 01 січня 2007 року і по 08 липня 2007 року включно і за період з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року включно відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що Позивачі відносяться до соціальної категорії «дитина війни», мають право на пільги, встановлені законодавством України для дітей війни.

Підстав для задоволення вимог позивачів в частині зобовязання відповідача перерахувати та виплатити їм недоотримане підвищення до пенсії за 2006р. не вбачається, оскільки, п. 17 ст. 77 Закону України «Про державний бюджет України на 2006р.» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»була зупинена на 2006р. Законом України «Про державний бюджет України на 2006р.» від 19.01.2006р. № 3367-VІ п.17 ст.77 виключено. Статтю 110 вказаного Закону викладено у новій редакції, якою встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням Комітетом Верховною Ради України з питань бюджету. Проте, у 2006р., в порядку визначеному Законом України «Про державний бюджет України на 2006р.», Кабінетом Міністрів України не впроваджувався порядок надання пільг, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тому підвищення пенсії не провадилось. Вказані вище положення неконституційними не визнавались.

Зупинення дії статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року N 2195-IV на 2007 рік, передбачене пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»від 19.12.2006 р. N 489-V, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007).

Зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 р. N 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008).

Судом першої інстанції поновлено строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Отже, з 09.07.2007р. та з 27.05.2008р., відповідно, відновлено право Позивачів на нарахування підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу / а.с. 147-148/.

Посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом першої інстанції норм чинного матеріального права, та ухвалення рішення у даній справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити позивачам у задоволені заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи позивачі просили суд розглянути адміністративну справу за його відсутністю /а.с. 4,13,23,31,40.48,56,64,73,82,91,99,108,117/, а відповідач в апеляційній скарзі просить суд розглянути справи за відсутністю його представника /а.с.147-148/.

За таких обставин, колегія суддів, вважає, що у даному випадку наявні усі передбачені п. 10 ст.3, ст. 197 КАС України підстави для апеляційного розгляду даної адміністративної справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до протоколу розподілу справ між суддями розгляд справи передано колегії суддів у складі: ОСОБА_16 (головуючий суддя), ОСОБА_17 (суддя), ОСОБА_18 (суддя).

За результатами судового розгляду справи у порядку письмового провадження 12.10.2010р. колегією суддів було прийнято постанову суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскарженої постанови, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Стосовно фактичних обставин справи спір між сторонами відсутній.

Позивачі відносяться до соціальної категорії «дитина війни», відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.2006 року, перебуває на обліку в ОСОБА_1 Пенсійного фонду, та мають право на пільги, встановлені законодавством України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Правильним та обґрунтованим колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог позивачів в частині зобовязання відповідача перерахувати та виплатити позивачам недоотримане підвищення до пенсії за 2006р., оскільки, п. 17 ст. 77 Закону України «Про державний бюджет України на 2006р.» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»була зупинена на 2006р. Законом України «Про державний бюджет України на 2006р.» від 19.01.2006р. № 3367-VІ п.17 ст.77 виключено. Статтю 110 вказаного Закону викладено у новій редакції, якою встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням Комітетом Верховною Ради України з питань бюджету. Проте, у 2006р., в порядку визначеному Законом України «Про державний бюджет України на 2006р.», Кабінетом Міністрів України не впроваджувався порядок надання пільг, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тому підвищення пенсії не провадилось. Вказані вище положення неконституційними не визнавались.

Щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії «Дітям війни»за 2007р., 2008р. слід зазначити наступне.

Зупинення дії статті 6 на 2007 рік, передбачене пунктом 12 статті 71 Закону України від 19.12.2006 р. N 489-V, з урахуванням статті 111 цього Закону, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007.

Положення пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28 грудня 2007 року N 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008.

Згідно до статті 152 Конституції України, статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України»від 16 жовтня 1996 року422/96-ВР, у разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з 09.07.2007р., відновлено право Позивачів на нарахування підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак, судом першої інстанції в резолютивній частині постанови невірно зазначено початкову дату проведення перерахунку у 2008 році, оскільки право Позивачів на нарахування підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виникає з 22.05.2008р.

В силу ч. 3 статті 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»від 19 грудня 2006 року N 489-V для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абз. 5 ч. 1 цієї статті, збільшений на 1 відсоток - 410.06 грн. та 415.11 грн., відповідно.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28 грудня 2007 року N 107-VI прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на 2008 рік затверджений у наступних розмірах: з 01 січня 470,00 грн., з 01 квітня 481,00 грн., з 01 липня 482,00 грн., з 01 жовтня 498,00 грн.

Щодо поширення установленого в Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»терміну "мінімальний розмір пенсії за віком" на правовідносини для підвищення пенсії згідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року N 2195-IV слід зазначити наступне.

У ч.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»закладено однозначну вимогу щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого у абзаці першому частини першої цієї статті, - виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом (1058-1V).

Непоширення мінімального розміру пенсії за віком, встановленого у абзаці першому частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на правовідносини, що виникають на підставі інших законів, крім цього Закону (1058-1V), на чому наполягає заявник апеляційної скарги, дає підстави стверджувати про наявність прогалини у законодавчому регулюванні виплат дітям війни, передбаченої у статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Ця прогалина полягає у відсутності механізму вирахування мінімальної пенсії за віком, на 30 відсотків якої мають підвищуватися виплати дітям війни.

Водночас, згідно з п. 4 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

В силу п. 7 ст. 9 цього Кодексу у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Отже, застосування в якості розрахункової величини для мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму, обчисленого відповідно до ч. 1 ст. 28 базового пенсійного Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», є правильним та доводами скарги не спростовується.

Суд зауважує, що реалізація особою права, яке повязане з отриманням бюджетних коштів, котра базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань судом не приймається до уваги.

Колегія суддів, не враховує посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії позивачу, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституції України та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Крім того, відповідно до Преамбули Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до п.15 Положення «Про Пенсійний фонд України», Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створенні в установленому порядку територіальні управління.

Надання дітям війни соціальної підтримки є державною програмою соціальної допомоги, яка згідно ст. 87 Бюджетного кодексу України відноситься до видатків Державного бюджету, а Пенсійний фонд України згідно ст. 21 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів для здійснення програми соціальної підтримки дітям війни та відповідно до ч. 4 ст. 22 Бюджетного кодексу України розробляє план своєї діяльності відповідно до завдань та функцій, визначених нормативно-правовими актами, виходячи з необхідності досягнення конкретних результатів за рахунок бюджетних коштів, а також розробляє на підставі плану діяльності проект кошторису та бюджетні запити і подає їх до Мінфіну України чи місцевому фінансовому органу, затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (до яких відноситься і відповідач) та інше.

Таким чином, враховуючи, що суд першої інстанції невірно зазначив початкову дату проведення перерахунку у 2008 році, постанова Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 201, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області залишити без задоволення.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.10.2009р. у справі № 2а-1985/2009 змінити.

Викласти абз. 5 резолютивної частини постанови в наступні редакції:

«Зобовязати ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області провести нарахування та виплати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_19, ОСОБА_15 недоотриману ними за період з 22 травня 2008 року і по 31 грудня 2008 року підвищеня пенсії на 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком розрахованої відповідно до вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати в період з травня по грудень 2008 року з відрахуванням отриманих ними у вказаний період сум підвищення до пенсії.»

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та підлягає оскарженню протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції у відповідності до ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: М.В. Мірошниченко

Суддя: М.А. Руденко

Суддя: О.В. Юхименко