Справа № 9101/93064/2011(9101/93053/2011)
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2011 р.справа № 2а-594/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів :

головуючий суддя: Руденко М.А.

суддів: Нагорної Л.М. Юхименка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо нарахування підвищення до пенсії у меншому розмірі, ніж це передбачено ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити різницю у період з 01.01.2006 року по 01.12.2010 року.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2011 року адміністративний позов залишено без розгляду в частині позовних вимог за період з 01.01.2006 року по 08.09.2010 року включно.

Позивач, не погодившись з вказаною ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, суперечить чинному законодавству та наданим позивачем доказам, що містяться в матеріалах справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що передбачене Законом України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії є окремим видом соціальної підтримки певної категорії населення, означеним Законом врегульований окремий вид правовідносин, але при цьому строк для звернення до суду не встановлений, колегія суддів вважає, що в даному випадку підлягають застосуванню приписи Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З позовом до суду позивач звернувся 09.03.2011.

Відмовляючи позивачу в поновленні строку звернення до суду в частині вимог, предявлених за період до 08.09.2010, суд першої інстанції виходив з того, що поважні причини пропущення вказаного строку відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач посилається на те, що дізнавшись про порушення з боку відповідача щодо неналежного нарахування виплати щомісячного підвищення до пенсії, позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою про перерахування та доплату коштів до пенсії, але отримав відмову. Законні права та інтереси позивача, як ним зазначено, обмежені шляхом прийняття окремих конституційних положень нормативно-правових актів.

Наведені позивачем доводи не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку звернення до суду за вимогами, предявленими за період до 08.09.2010, оскільки жодна норма законодавства України не обмежує та не обмежувала конституційно закріплене право особи на судовий захист своїх прав і свобод.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги визначені позивачем вимоги, фактичні обставини справи, а також те, що зазначена доплата до пенсії є щомісячними виплатами, про розміри яких позивачу не могло бути не відомо у день їх виплат, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позовної заяви за періоди до 08.09.2010 без розгляду, вважає, що судом першої інстанції правильно застосовані визначені ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України правові наслідки пропущення строку звернення до адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, а тому апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2011 року у справі № 2а-594/11 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий суддя: М.А. Руденко

судді: О.В. Юхименко

ОСОБА_2