Справа № 585/770/15-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 р. Справа № 585/770/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 квітня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації», треті особи: ОСОБА_1, Реєстраційна служба Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області, Роменська міська державна нотаріальна контора про визнання протиправним і скасування рішення, -

В с т а н о в и л а:

16.03.2015 року позивач, ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом, яким просить визнати протиправним і скасувати рішення відповідача - комунального підприємства «Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації (далі - Роменське БТІ) про державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у листопаді 2012 року вона отримала у відповідача витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 36372455, з якого дізналася, що спірна частина квартири зареєстрована і за її батьком - ОСОБА_3 на підставі рішення Роменського міського суду Сумської області від 03 березня 1999 року. Відповідач повідомив, що така реєстрація проведена 17 жовтня 2012 року. ЇЇ батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і своїх прав на вказану квартиру до смерті не реєстрував. Вона отримала витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 16749346 від 21 листопада 2007 року, відповідно до якого квартира була зареєстрована після смерті батька лише за нею. Просила реєстрацію 1/2 частини квартири за її батьком більше ніж через п'ять років після його смерті, проведеної на підставі заяви його дружини - ОСОБА_1, визнати протиправною та скасувати її.

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 квітня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволений в повному обсязі.

Судове рішення вмотивовано посиланням на приписи Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5, на підставі аналізу норм яких, суд дійшов висновку про неправомірність дій відповідача по проведенню спірної державної реєстрації. Зазначено, що оскільки ОСОБА_3 зобов'язаний був зареєструвати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 згідно з рішенням Роменського міського суду від 03 березня 1999 року, але до дня своєї смерті не здійснив таку реєстрацію, то у нього і не виникло право власності на вказану частину цієї квартири.

Не погоджуючись з судовим рішенням, третя особа - ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, посилаючись невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, на порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову Роменського міськрайоннного суду від 15 квітня 2015 року з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, відповідно до положень ст. 202 ч. 1 п. 1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.09.1997 року приватним нотаріусом Роменського МНО Проскурня Л.І. посвідчений (№ за реєстром 700) договір дарування, за умовами якого ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_2 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 5, 6).

Рішенням Роменського міського суду Сумської області від 03.03.1999 року по справі № 2-82/1999 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_3, а саме: зазначений договір дарування визнаний частково недійсним, за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10).

25.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ромни Роменського МУЮ в Книзі реєстрації смертей вчинений актовий запис № 518 про смерть ОСОБА_3 (а.с. 8).

14.09.2012 року до Роменського БТІ звернулась ОСОБА_1 з заявою про державну реєстрацію прав ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 відповідно до судового рішення (а.с. 9).

17.10.2012 року відповідач зареєстрував право власності ОСОБА_3 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 відповідно до судового рішення та запиту державної нотаріальної контори (а.с. 7, 8 обор.).

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною.

Так, в окремих випадках, сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких застосовано цей акт, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у який буде застосовано цей акт, тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Зі змісту регулювання, яке міститься у КАС України, також убачається, що і право оскаржити індивідуальній акт має особа, якої він стосується.

Право на захист це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Позивач ОСОБА_2 оспорює правовий акт індивідуальної дії, яким є рішення відповідача про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, тобто такий правовий акт, який породжує права і обов'язки тільки тих суб'єктів, яким його адресовано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що посилання позивача на порушення її прав внаслідок прийняття Роменським БТІ, оскаржуваного рішення, є безпідставним, оскільки зазначене рішення не стосується її безпосередньо.

Подальше оспорювання правомірності набуття будь-якою особою права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, так як виникає спір про право цивільне.

Оскільки судом першої інстанції надана неправильна правова оцінка, встановленим у справі обставинам, колегія суддів відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України скасовує рішення суду першої інстанції та приймає нове - про відмову в задоволені адміністративного позову ОСОБА_2

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 160, 167, 195, 196, 198, 202 ч. 1 п. 4, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 квітня 2015 року - скасувати з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст постанови виготовлений і підписаний 08 червня 2015 року.