Справа № 36279/09
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2010 р. справа № 2а-597/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2009 року по справі № 2а-597/09 за позовом ОСОБА_1 Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про стягнення боргу з виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2009 року позивач звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, в якому просила зобовязати відповідача здійснити перерахунок щомісячної допомоги з січня 2007 року з урахуванням прожиткового мінімуму, зобовязати проводити щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у розмірі, що дорівнює прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років на відповідний рік, стягнути з відповідача 9319,50 грн. недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, стягнути з відповідача судові витрати.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2009 року дії відповідача щодо нарахування та виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачці за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року визнано протиправними. Зобовязано відповідача здійснити позивачу перерахунок фактично отриманої суми щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»від 21 листопада 1992 року з урахуванням встановлених статтею 62 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік»від 19.12.2006 року розмірів прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років та виплатити не донараховані суми щомісячної допомоги. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини, що мають значення для справи та невідповідність висновків обставинам справи.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітню дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Так, відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»було встановлено наступне:

- абзац 3 частини 2 ст. 56 Закону: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, за середньомісячним сукупним доходом сімї з розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач проводив відповідні виплати до вищезазначеного порядку та розмірів. Проте, Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу 3 частини 2 статті 56, та п.14 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

На 2007 рік правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності розмір виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не встановлювався, а постановою КМУ № 32 від 16.01.2007 року встановлено, що дана допомога у 2007 році застрахованим особам призначається органами праці та соціального захисту населення за місцем їх проживання і в II-IV кварталах ними ж і виплачується.

Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 з 09.07.2007 року.

Задовольняючи позовні вимоги в частині недоплати суми за 2007 рік, суд першої інстанції не вірно застосував норми процесуального права.

Так, відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не просить поновити строк звернення до суду, а відповідач в апеляційній скарзі просив застосувати наслідки пропуску такого строку. Тому суду першої інстанції належало вирішити питання щодо застосування наслідків пропуску строку, відмовивши в задоволенні позовних вимог.

Проте, суд першої інстанції фактично дав оцінку заяві позивача щодо пропуску нею строку звернення до суду, не зясувавши чи є причини його пропуску поважними.

В апеляційній скарзі відповідач просить застосувати наслідки пропуску строку звернення до суду, за таких обставин колегія суддів приходить до висновку про застосування положень ст.. 100 КАС України та вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду у грудні 2008 року, тому в частині позовних вимог щодо стягнення за період з 09.07.2007 року по 30.12.2007 року необхідно позивачу відмовити, оскільки дані виплати здійснені на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», який діяв на той період часу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно встановив обставини справи, дослідив докази, дав їм належну оцінку та прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має можливість скасувати її та прийняти нову постанову суду. Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2009 року по справі № 2а-597/09 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись п. 3 ст. 198, ст. 202, ст. 207 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2009 року по справі № 2а-597/09задовольнити.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2009 року по справі № 2а-597/09 скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: С.А. Уханенко