Справа № 2-а-8418/11
Суддя: Воробйов А. В.
Дата ухвалення: 2011-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу: 28.11.2011
Справа № 2-а-8418/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2011 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В. розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 фонду України, Управління ОСОБА_2 фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про зобовязання призначити пенсію за віком, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 фонду України, Управління ОСОБА_2 фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про зобовязання призначити пенсію за віком, в якому вказав, що вона досягла пенсійного віку і має необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. 04.08.1990 року вона виїхала на постійне місце проживання в Ізраїль. 22.07.2011 року вона звернулася до ОСОБА_2 Фонду України з заявою про призначення пенсії за віком, але в призначенні пенсії їй було відмовлено. Вважає, що дії відповідача суперечать вимогам діючого законодавства України.

Позивач просить визнати незаконною відмову ОСОБА_2 фонду України щодо призначення і виплату їй пенсії за віком; зобовязати ОСОБА_2 фонд України та Управління ОСОБА_2 Фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя призначити і виплачувати їй пенсію за віком з 22.07.2011 року.

Відповідачами надано письмові заперечення, у яких просять в задоволенні позову відмовити у звязку з його необґрунтованістю.

Справа розглядається судом в скороченому провадженні відповідно до вимог ст.183-2 КАС України.

Вивчивши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає на підставі встановлених обставин та відповідних їм правовідносин.

Згідно матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 04.08.1990 року постійно мешкає в Ізраїлі. До виїзду в Ізраїль мешкала у АДРЕСА_1 (Орджонікідзевський район).

Відповідно до п.1 Положення про ОСОБА_2 фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року №384/2011, ОСОБА_2 фонд є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце премєр міністра України Міністра соціальної політики України.

ОСОБА_2 фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та закона України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра (п.2 Положення).

Відповідно до п.17 Положення, пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління в районах, містах і у районах у містах.

Відповідно до Положення, ОСОБА_2 фонд України, як центральний орган виконавчої влади, відповідно до покладених на нього завдань лише організовує, координує та контролює роботу його органів щодо призначення (перерахунку) та виплати пенсій. Спеціальних підрозділів, які безпосередньо призначають та виплачують пенсію, в ОСОБА_2 фонді України не створено.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, до яких відноситься ОСОБА_2 фонд України, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.2.2 Положення про управління ОСОБА_2 фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління пенсійного фонду України від 30.04.2002 року №8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 року за №442/6730, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії управління Фонду в районі, місті і районах у містах, а не ОСОБА_2 фонд України.

Згідно із п.2 ч.1 ст.49 Закону №1058 виплата пенсії за рішенням територіальних органів пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України.

Статтею 51 Закону №1058 визначено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед відїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем простійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України №25-рп/2009 від 07.10.2009 року положення пункту 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 Закону №1058 відповідно до яких виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, крім випадку коли таку виплату передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

В резолютивній частині вказаного рішення Конституційний суд України зазначає про необхідність проведення у відповідність до Конституції України положень інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору.

Судом встановлено, що 22.07.2011 року позивачка зверталася до ОСОБА_2 фонду України із заявою про призначення та виплати пенсії за віком. ОСОБА_2 фонду України від 10.08.2011 року №16115/Я-11 позивачу надано відповідь - розяснення. Будь якого рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу, не приймалось.

Крім того, відповідно до п.1 ст.8 Закону України №1058, право на отримання пенсії мають громадяни України, які застраховані згідно із цим законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб, члени їхніх сімей, зазначених у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

З наданих позивачем доказів неможливо достовірно встановити чи являється на даний час позивачка громадянкою України, що є необхідною умовою для призначення пенсії відповідно до норм чинного законодавства.

Крім того, відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.11.2005 року №22-1 Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846, заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Крім того, як стверджує в своїх запереченнях представник управління ОСОБА_2 фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, позивачка не зверталася до управління із заявою та документами, необхідними для призначення пенсії.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 158-163, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 фонду України, Управління ОСОБА_2 фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про зобовязання призначити пенсію за віком відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: Воробйов А.В.