Справа № 23000/09
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2010-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2010 р. справа № 2а-185/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Божко Л.А. Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ОСОБА_1 ради на постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 04 червня 2009 р. у справі № 2а-185/09 за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ОСОБА_1 ради про визнання дій неправомірними, стягнення грошової суми, покладення зобов"язання щодо стягнення допомоги по догляду за дитиною,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ОСОБА_1 ради, в якому просила суд визнати дії відповідача виплатити позивачці допомогу. Просила стягнути з відповідача недоплачену допомогу по догляду за дитиною з 01.04.2007 року по 31.12.2008 року у розмірі 7740, 75 грн. Просила стягнути суму моральної шкоди у розмірі 10000, 00 грн. Також просила зобовязати виплачувати позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідач проти позову заперечував.

Постановою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 04 червня 2009 р. у справі № 2а-185/09 у справі позовні вимоги позивачці були задоволені частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо виплати позивачці допомоги за березень- грудень 2007 року. Стягнуто з відповідача недоплачену допомогу за 2007 року у розмірі 2988 грн. 15 коп. Стягнуто на користь позивачки суму моральної шкоди у сумі 250 грн.

Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ОСОБА_1 ради, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції прийняв постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права, Суд першої інстанції прийняв постанову, не врахував, що рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 набрало силу з 09.07.2007 року, та не має зворотної сили, окрім того, його дія втратила силу 31.12.2007 року. Рішення Конституційного Суду України не може бути реалізовано, оскільки не було внесено зміни до Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік»і не були збільшені видатки на виплати соціальної допомоги. Також вказував, що ст..56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»встановлене, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням»здійснюється за рахунок коштів відповідно субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірі , що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 грн. для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку встановленого Кабінетом Міністрів України. Вважає, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до винесення необгрунтованного рішення.

Позивачка заперечень на апеляційну скаргу до суду не подавала.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду відповідно до ст. 195 КАС України - в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Задовольнивши позовні вимоги позивачці за 2007 рік , а саме з березня 2007 року по 31 грудня 2007 року, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку відносно визначення періоду з якого потрібно нарахувати та виплатити позивачці суми щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки, згідно абзацу третього частини другої статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Таким чином, після прийняття рішення Конституційним судом України відповідач повинен був здійснити перерахунок допомоги позивачу у розмірах, передбачених ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми". Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Відповідач здійснював виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно до вищезазначеного порядку та розмірів .

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 були визнані неконституційним та втратили чинність з 09 липня 2007 року.

У відповідності до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги той факт, що ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" про зупинення дії ст. 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", втратила чинність з 09.07.2007 року, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про неправомірність дій відповідача щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, передбаченому ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", не врахував, що відповідач повинен був здійснити такий перерахунок саме з 09 липня 2007 року, а не з березня 2007 року. Отже, рішення суду першої інстанції в частині визнання неправомірними дій Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ОСОБА_1 ради щодо нарахування і виплати ОСОБА_2 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з березня 2007 року по 09 липня 2007 року підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні цієї частини позовних вимог, оскільки дії відповідач за вказаний період правомірні.

Відмовляючи позивачці у задоволенні позовних вимог за 2008 рік, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, оскільки вказана допомога в даному разі була нарахована та сплачена в порядку та у розмірі, передбаченому Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», відповідно до якого мінімальний розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з січня 2008 року, повинен складати не менше 130 грн. Положення даного Закону в цій частині неконституційними не визнавалися та діяли у часі в січні 2008 року. Тому в задоволенні позовних вимог в стягненні з відповідача недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік судом першої інстанції було правильно відмовлено. Відповідно, правильно відмовлено позивачці в задоволенні позовних вимог в частині визнання дій відповідача за 2008 рік незаконними, оскільки відповідач здійснював виплати державної допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку згідно до вищезазначеного порядку та розмірів.

Що ж стосується стягнення моральної шкоди на користь позивачці у сумі 10000 грн., то суд першої інстанції дійшов вірного висновку відмовивши у задоволенні позовних вимог оскільки, згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право подати до суду позов про відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів;

При визначенні розміру заподіяної моральної шкоди суд враховує обставини справи, доводи, приведені в обґрунтування заподіяної моральної шкоди і враховуючи те, що суду з боку позивачки не надано доказів стосовно спричиненої моральної шкоди, колегія суддів вважає, що сума, вказана позивачем моральної шкоди необґрунтована, тому в задоволенні позовних вимог в стягненні з відповідача суми моральної шкоди у розмірі 10000 грн. слід відмовити.

Таким чином, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенні, а постанова Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 04 червня 2009 р. у справі № 2а-185/09 підлягає зміні.

Керуючись п.2 ч.1 ст.198, ст.201, ст..205, ст..207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ОСОБА_1 ради - задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 04 червня 2009 р. у справі № 2а-185/09 в частині визнання протиправними дії та зобовязання відповідача виплатити на користь ОСОБА_2 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 березня по 09 липня 2007 року скасувати, та в задоволенні позову в цій частині відмовити. В іншій частині постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 04 червня 2009 р. у справі № 2а-185/09 залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного суду України протягом двох місяців з дня виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Судді: Я.В. Семененко

ОСОБА_4