Справа № 20704/10
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2011 р.справа № 2а-1968/10/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Мірошниченка М.В. Юхименка О.В.

при секретарі судового засідання: Федоровій Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2010 року по адміністративній справі № 2а-1968/10/0870 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14 січня 2010 року № /0 , -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2010 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила визнати нечинним та скасувати повідомлення-рішення форми «Р»від 14.01.2010 року за № /0 про донарахування податку на додану вартість в сумі 2 002 507,50 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2010 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивачка звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2010 року скасувати, прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказала на те, що вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Суд першої інстанції не прийняв до уваги, що відповідач при здійсненні планової документальної перевірки позивача порушив норми закону України «Про державну податкову службу в Україні», Наказ Державної податкової адміністрації України № 327 від 10.08.2005 року «Про затвердження Порядку результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань податкового, валютного та іншого законодавства», оскільки не мав підстав здійснювати перевірку, так як позивачка на час проведення перевірки була зареєстрована у Комунарському районі м. Запоріжжя. Орган державної податкової служби у 10 денний строк від дня отримання відомостей про зміну місцезнаходження з Єдиного державного реєстру чи від платника податків інформує про це орган державної податкової служби за новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків. Судом не були досліджені дані обставини, не зясовано, чи дійсно відповідачем був продовжений термін перебування позивача на податковому обліку у ДПІ Орджонікідзевського району, що свідчить про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи. Окрім того, вказала на те, що висновки, викладені в акті перевірки, не відповідають вимогам, викладеним в Наказі ДПА України від 10.08.2005 року за № 327, оскільки ґрунтуються не на підставі первинних документів, відображених в бухгалтерському обліку, а на припущеннях податкового органу.

Не погодившись з апеляційною скаргою Державна податкова інспекція у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя надала заперечення, відповідно до яких просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2010 року у справі № 2а-1968/10/0870 без змін. Вказала на те, що суд першої інстанції при винесенні рішення правильно встановив обставини справи шляхом дослідження всіх наявних у справі доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання позивачка та її представник не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином (про що свідчать повідомлення наявні в матеріалах справи), поважних причин неявки в судове засідання суду не повідомили. Колегія суддів вважає, що неявка позивача та її представника, які належним чином повідомлені про час та місце слухання справи в силу ч.4 ст. 196 КАС України, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Прокурор в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, в силу ч.4 ст.196 КАС України неявка не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши представника відповідача, перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи згідно з розпорядженням ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 21.05.2009 року за № 45-р «Про організацію планових виїзних перевірок у другому кварталі 2009 року»була запланована планова виїзна документальна перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податків та зборів за період з 01.10.2007 року по 31.03.2009 року субєктом підприємницької діяльності без створення юридичної особи ОСОБА_1, про що відповідно до ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»за № 510- Х11 від 04.12.1990 року позивачку було повідомлено рекомендованим листом з повідомленням № 30/17/2-215 від 22.05.2009 року.

Однак ПП ОСОБА_1 не знаходилась за адресою реєстрації, про що повноважними особами податкового органу було складено акт перевірки наявності за місцезнаходженням № 177/17 від 01.06.2009 року.

02.06.2009 року складено акт №179 щодо неможливості почати перевірку у терміни визначені у направленні за № 364 від 01.06.2009 року.

05.06.2009 року ПП ОСОБА_1 зявилась до податкового органу та пояснила, що вона не отримувала повідомлення про проведення перевірки, надала письмові пояснення та зобовязалась надати для перевірки документи протягом 10 днів.

В подальшому ПП ОСОБА_1 не в повному обсязі подала документи необхідні для перевірки.

Уповноваженими фахівцями податкового органу в період з 28.12.2009 року по 30.12.2009 року була проведена планова документальна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства позивачкою в період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року.

За результатами перевірки було складено акт № 78/17-221-296561608 від 30.12.2009 року. Відповідно до висновків акту встановлено наступні порушення п.п. 7.4.5 п.п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»внаслідок чого відбулося заниження податку на додану вартість на суму 1 335 005,00 грн. в тому числі:

За IV квартал 2007 року 233 127,00 грн.;

За 2008 рік 1 092 625,00 грн.,

За 1 квартал 2009 року 9 253,00 грн.

На підставі зазначеного акту податковим повідомленням рішенням № /0 від 14.01.2010 року визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість у сумі 2 002 507,50 грн. (основний платіж 1 335 005,00 грн., штрафні санкції 667 502, 50 грн.)

Скасування зазначеного податкового рішення-повідомлення є предметом даного спору.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що зміна місцезнаходження платника податків не є підставою для внесення змін до плану-графіку перевірок. Позивачу неодноразово направлявся акт перевірки, однак у звязку з неможливістю вручення був повернутий, документальні докази направлення наявні в матеріалах справи та було складено акт про неможливість вручення від 11.01.2010 року. Позивачу також своєчасно направлялось податкове повідомлення-рішення, однак 01.02.2010 року було складено акт №42 про неможливість вручення податкового повідомлення рішення, оскільки зазначене рішення повернулося з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Таким чином суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачу належним чином, відповідно до вимог діючого законодавства направлявся акт перевірки та оскаржуване податкове повідомлення - рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити на наступне.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням та сплатою податків та зборів (обовязкових платежів) за № 619 від 21.07.2005 року заміна у планах графіках планових виїзних ревізій і перевірок субєкта господарювання, діяльність якого підлягає перевірці, та зміна строків їх проведення забороняється, крім випадків виникнення обєктивних обставин (ліквідація, банкрутство субєкта господарювання, припинення його діяльності на тривалий час, обставини непереборної сили тощо).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що зміна місцезнаходження позивача не впливає на наявність підстав для проведення перевірки, оскільки відповідно до п.8.8.4 Наказу ДПА України за № 80 від 19.02.1998 року «Про затвердження Порядку обліку податків, зборів (обовязкових платежів)»термін перебування позивача на податковому обліку підлягав обовязковому продовженню, про що відповідач повідомив ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя.

Відповідно до Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України № 327 від 10.08.2005 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 25.08.2005 року за № 925/11205 встановлено акт невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок складається у двох примірниках та підписується протягом 5-ти робочих днів з дня, наступного за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для субєктів малого підприємництва протягом 3-х робочих днів, а для субєктів господарювання, які мають філії та перебувають на консолідованій сплаті,- протягом 10-ти робочих днів). Підписання акту планової чи позапланової перевірок посадовими особами субєкта господарювання та особами органу державної податкової служби, які здійснювали перевірку, здійснюється за місцезнаходженням платника податків, а у разі здійснення невиїзних документальних перевірок у приміщенні органу державної податкової служби, куди посадові особи субєкта господарювання запрошуються для підписання акта до закінчення строку, передбаченого у пункті 4.2 зазначеного наказу.

У разі неможливості вручення для ознайомлення та підписання акта планової чи позапланової виїзної перевірок у строки, визначені у пункті 4.2 зазначеної інструкції, у звязку з відсутністю посадових осіб субєкта господарювання за його місцезнаходженням, службовими особами органу державної податкової служби складається акт довільної форми, що засвідчує факт відсутності, який підписується не менш як трьома особами та в день його складання реєструється в спеціальному журналі органу державної податкової служби. Акт перевірки двічі (04.01.2010 року та 06.01.2010 року) направлявся позивачці, однак повернувся з звязку з відсутністю позивачки за місцем проживання. 11.01.2010 року відповідачем у відповідності до вимог Наказу № 327 було складено акт про неможливість вручення акту перевірки ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується також з висновками суду першої інстанції про правомірність направлення органами державної податкової служби податкового повідомлення рішення від 14.01.2010 року за № /0, оскільки при його направленні був дотриманий п.п.4.9 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затверджений Наказом ДПА України від 21.06.2001 року за № 253 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 06 липня 2001 року за № 567/5758 ( зі змінами та доповненнями).

Окрім того, щодо порушень зафіксованих в акті перевірки, а саме: включення до складу податкового кредиту за період з 01.10.2007 року по 31.03.2009 року податку на додану вартість за податковими накладними, виданими ТОВ «Омега Трейд 2007»на суму ПДВ 283 938,98 грн. та ПП «Діапазон Стандарт»на суму ПДВ 274 716,51 грн. колегія суддів вважає за необхідне вказати на наступне.

Відповідно до висновку спеціаліста № 120 від 08.12.2009 року почеркознавчого дослідження підписів ОСОБА_2 (директора ТОВ «Омега Трейд -2007») та ОСОБА_3 (директора ПП «Діапазон Стандарт») встановлено, що у податкових накладних, наданих для дослідження, підписи в накладних виконані не ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відповідно, а іншою особою.

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 надали пояснення, згідно яких господарську діяльність від імені вказаних підприємств не здійснювали, первинних та бухгалтерських документів не підписували. Також ОСОБА_6 з 27.01.2008 року відбуває покарання за скоєння злочину, передбаченого ст. 121 КК України.

Зазначені обставини свідчать про те, що в господарських операціях з позивачем від імені ТОВ «Омега Трейд 2007»та ПП «Діапазон Стандарт»на стороні продавця діяли особи, які не мали законних повноважень на здійснення господарських операцій, підписання податкової звітності та складання податкових накладних.

Окрім того, 15.02.2010 року позивачка написала явку з повинною (а.с.82), відповідно до якої повідомила, що відносини з ТОВ «Омега Трейд 2007»та ПП «Діапазон Стандарт»мали безтоварний характер, документи первинного бухгалтерського та податкового обліку придбавались у чоловіка на імя ОСОБА_6, до складу податкового кредиту відносились суми за угодами з цими підприємствами з метою зменшення обєкта оподаткування.

Викладені вище обставини вказують на наявність ознак фіктивності відповідних господарських операцій.

Таким чином на підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про правомірність винесення податкового повідомлення-рішення від 14.01.2010 року за № /0.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, у звязку з чим підстав для його скасування не існує.

Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованість висновків суду першої інстанції, а носять характер особистого тлумачення позивачем окремих норм матеріального права, у звязку з чим, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2010 року по справі № 2а-1968/10/0870 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку передбаченому ст.212 КАС України.

Ухвалу виготовлено у повному обсязі 02.06.2011 р.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: М.В. Мірошниченко

Суддя: О.В. Юхименко