Справа № 9101/94249/2011
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2011 р.справа № 2а-3742/11

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Нагорної Л.М. Юхименка О.В.

при секретарі судового засідання: Федоровій Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року по справі №2а-3742/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання неправомірною бездіяльність та стягнення недоплаченої допомоги,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року позивачка звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради, в якому просила: визнати протиправною відмову відповідача в проведенні перерахунку призначеної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; зобовязати відповідача перерахувати, нарахувати та виплатити державну допомогу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»в розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом для дітей віком до шести років, на час її виплати у період з 03.02.2009 року до досягнення дитини 3-х річного віку.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищезазначену постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення. Позивачка зазначила, що судом першої інстанції було прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом встановлено, що позивачка має дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження а.с. 8), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до довідки, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначена позивачці з 03.02.2009 року. Позивачка отримувала у 2009 році 130,00 грн. щомісяця впродовж року, у 2010 році також 130,00 грн. щомісяця впродовж року, у 2011 році в січні та лютому 130 грн. (а.с.9).

Колегія суддів вважає, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог за 2009 рік, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, оскільки відповідно до статті 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудня 2008 року № 835-VI допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. На дійсний час є чинним порядок призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751. Відповідно до пункту 22 зазначеного Порядку відповідно до статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

Норми статті 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" на дійсний час є чинними, визнані неконституційними не були, у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2009 рік задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивачки допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2010 та 2011 рік, то колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачці за цей період нараховувалась та сплачувалась допомога в порядку та у розмірі визначеному в ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»з урахуванням змін, внесених до неї Законом України «Про Державний бюджет України на 2010, 2011 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2008 року і відповідно до якого мінімальний розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з січня 2010 року, повинен складати не менше 130 грн. Положення даного Закону в цій частині неконституційними не визнавалися. Відповідно, слід відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог в частині визнання дій відповідача за 2010, 2011 роки незаконними, оскільки відповідач здійснював виплати державної допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку згідно до вищезазначеного порядку та розмірів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, дослідив докази, дав їм належну оцінку та прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року по справі №2а-3742/11 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко