Справа № 826/1040/15
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1040/15 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я.М., Шурка О.І.,

за участю секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Акрілат-Хімконтракт» до Київської міської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, стягнення з Державного бюджету коштів, за апеляційною скаргою Київської міської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.04.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів (далі - відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (далі - відповідач-2) про:

- зобов'язання відповідача-1 підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Акрілат-Хімконтракт» надмірно зарахованих до бюджету митних платежів відповідно до Додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державної казначейської служби;

- зобов'язання відповідача-2 перерахувати на користь позивача надмірно зарахованих при митному оформленні товару суми мита на 867,24 грн. та суми ПДВ на 1 907,93 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.04.2015 року позов задоволено частково:

Визнано протиправними дії Київської міської митниці ДФС щодо відмови в наданні висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплачених платежів за результатами розгляду заяви ПП «Акрілат-Хімконтракт» від 12.11.2014 року № 11.

Зобов'язано Київську міську митницю ДФС скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України в м. Києві про повернення ПП «Акрілат-Хімконтракт» надміру сплаченого податку на додану вартість в сумі 1 907,93 грн. та мита в сумі 867,24 грн., всього в сумі 2775,17 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність не вчинення митним орган дій, передбачених чинним законодавством, спрямованих на повернення позивачу суми надмірно сплачених до бюджету митних платежів за вантажно-митними деклараціями, коригування яких, здійснене митним органом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач подав до митного органу митну декларацію №100250000/2013/071372. Митна вартість була визначена позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості від 24.09.2013 року № 100250000/2013/600760/2 та скоригував митну вартість товару у бік її збільшення до 1,0050 дол. США за одиницю.

Також відповідач оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №100250000/2013/01740.

Рішення щодо коригування заявленої митної вартості від 24.09.2013 №100250000/2013/600760/2 та картка відмови №100250000/2013/01740, були оскаржені в судовому порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2014 по справі № 826/3620/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014, адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №100250000/2013/600760/2 від 24.09.2013 року; визнано протиправним та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товару №100250000/2013/01740.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.07.2014 про відкриття касаційного провадження відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2014 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014 року.

На підставі визнаних протиправними та скасованих судом рішень про коригування заявленої митної вартості товарів митним органом було зараховано до Державного бюджету кошти, що складають різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною позивачем як декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом самостійно. При цьому, судом визнано неправомірність таких рішень митного органу. Відтак, до Державного бюджету України фактично надійшли від позивача надмірно сплачені кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Згідно ч. 3 приведеної норми помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Процедура повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами регламентується Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року № 618 (далі - Порядок № 618).

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Порядку № 618 для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Таким чином, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум надмірно сплаченого податку на додану вартість є подання платником заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Як убачається з матеріалів справи, 12.11.2014 року позивач звернувся до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів із заявою в якій просив підготувати висновок про повернення надміру сплачених коштів в загальній сумі 2775,17 грн. на розрахунковий рахунок, що вказаний в заяві.

В якості додатків до заяви позивачем долучено копії: рішення про коригування митної вартості товарів від 24.09.2013 року №100250000/2013/600760/2; картки відмови № 100250000/2013/01740; митної декларації №100250000/2013/071583 та № 100250000/2013/071372; постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2014 року; ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014 року; ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.07.2014 року.

За наслідками розгляду вказаної заяви, відповідач листом від 17.12.2014 року № 382/6/26-70-25-04 відмовив позивачу в поверненні надмірно сплачених податків і зборів мотивуючи це тим, що питання повернення коштів не було предметом розгляду в рамках адміністративної справи № 826/3620/14, внаслідок чого правові підстави для повернення надміру сплачених коштів відсутні.

Обговорюючи правомірність такої відмовити, судова колегія зазначає, що зі змісту п. п. 2, 3 Розділу III Порядку № 618 слідує, що заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Пунктом 4 Розділу III Порядку № 618 передбачено, що для підготовки висновку встановленої форми про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, керівництвом відділу митних платежів митного органу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Згідно пункту 6 цього Розділу Порядку № 618 керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів).

Враховуючи приведені нормі, колегія суддів вважає, що митний орган зобов'язаний був перевірити факт наявності зайвої сплати позивачем грошових коштів до бюджету та надати до відповідного органу Державного казначейства України висновок про повернення надмірно зарахованих до бюджету митних платежів.

У відповідності до п. 7 цього Розділу Порядку №618 висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

Як убачається з матеріалів справи, усупереч приведеним нормам, Київська міська митниця Міндоходів відмовила позивачу у поверненні з бюджету грошових коштів, посилаючись на відсутність правових підстав для таких дій.

Доводи митного органу, викладені в листі від від 17.12.2014 року № 382/6/26-70-25-04 є необґрунтованими, позаяк у разі звернення платника за поверненням надміру сплачених коштів, в першого виникає обов'язок у встановлені терміни перевірити та встановити факт наявності чи відсутності відповідних переплат та надати відповідний висновок органу Державної казначейської служби України. При цьому, такий обов'язок не потребує наявності відповідного судового рішення, а визначений нормативно-правовими актами.

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем-1 не надано доказів, які б підтвердили правомірність його дій та бездіяльності при розгляді заяви позивача про повернення надмірно сплачених коштів.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та про їх часткове задоволення.

Доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно часткового задоволення позовних вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 12, 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.04.2015 року по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Акрілат-Хімконтракт» до Київської міської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, стягнення з Державного бюджету коштів - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.04.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Шурко О.І.