Справа № 802/1139/14-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року м. Київ К/800/53582/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головчук С.В., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом командування Повітряних Сил Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) до Замостянського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про визнання незаконної та скасування постанови, за касаційною скаргою Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року,-

у с т а н о в и л а :

У квітні 2011 року командування Повітряних Сил Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) звернулося з позовом до Замостянського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, у якому просило визнати незаконною та скасувати постанову від 20 березня 2014 року про накладення штрафу в розмірі 1360 грн. за невиконання судового рішення щодо стягнення грошової допомоги на користь громадянина ОСОБА_1 .
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року, позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з неповним усуненням недоліків в частині оплати судового збору.
У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, а справу направити для продовження розгляду справи.
Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи колегія суддів, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.
Судами встановлено, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано усунути недоліки шляхом оплати судового збору за ставками і у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».
22 квітня 2014 року на виконання зазначеної ухвали позивачем надано платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 73,08 грн.
Повертаючи позовну заяву суди попередніх інстанцій на підставі наявних у справі даних встановили і правильно виходили з того, що ухвала суду про усунення недоліків виконана не у повному обсязі, зокрема судовий збір сплачено у меншому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про судовий збір».
Так, статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені вимоги до позовної заяви.
У відповідності до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції спірного періоду) до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб`єктом владних повноважень. Суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.
У відповідності з пунктом 1 частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позову майнового характеру ставка судового збору становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.
Згідно частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.
Згідно пункту 1 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.
Суди правильно виходили із суми 1827 грн., яку має сплатити позивач за подання позову майнового характеру, оскільки така сума становить 1,5 розміру мінімальної заробітної плати на час подання позову.
При цьому, доводи касаційної скарги про те, що позовні вимоги не містять однак майнового характеру суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.
Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.
Зі змісту Рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» вбачається, що збільшення податковим органом зобов`язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.
Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.
Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача суб`єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.
З огляду на те, що спір сторін зводиться до оскарження позивачем рішення відповідача, як суб`єкта владних повноважень, про накладення штрафу в розмірі 1360 грн., такі позовні вимоги носять майновий характер у розумінні чинного законодавства.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правомірно повернув позов з підстав неусунення недоліків, зокрема несплати у встановленому розмірі судового збору позивачем.
При цьому посилання позивача на скрутне матеріальне становище не може бути виключною підставою для звільнення від сплати судового збору. Такі обставини можуть бути викладенні у клопотання щодо зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх сплати, відстрочення та розстрочення судових витрат, у порядку статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України. Проте, позивачем такого клопотання під час подання даного позову та усунення його недоліків не заявлялось, а тому ці посилання є безпідставними.
Отже, рішення судів відповідають дійсним обставинам справи та нормам процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, а тому підстав для їхнього скасування колегія суддів не вбачає.
За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) відхилити, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.В. Головчук

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало