Справа № 9101/180130/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2015 рокусправа № 2а/0470/6621/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2012р. у справі № 2а/0470/6621/12

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал"

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби

про визнання податкових повідомлень-рішень недійсними,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобал" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Глобал") звернулося до адміністративного суду з позовом про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби (далі по тексту - відповідач, податковий орган) від 28.04.12 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 444046грн.50 коп., та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 77788 грн. 75 коп.

На обґрунтування позовних вимог зазначалось, що позапланова перевірка, за результатами якої податковим органом прийняті оскаржувані рішення, проведена відповідачем з порушенням чинного законодавства; норми, на які посилається відповідач, не передбачають можливості проведення позапланових перевірок, відповідного наказу керівником відповідача прийнято не було, а копію такого наказу позивачу перед початком перевірки не вручено. Висновки перевірки зроблені відповідачем без належного правового аналізу наданих підприємством первинних документів, в акті не наведено, які саме норми законодавства були порушенні при оформлені актів виконаних робіт транспортних послуг між позивачем та його контрагентом "ТОВ "Центральна транспортна компанія". Був наданий позивачем до перевірки і повний пакет первинних документів, складених за взаємовідносинами з ТОВ "Ферро-Центр" та ДП "Придніпровська Залізниця". Позивачем зазначено про ігнорування відповідачем податкової накладної від 30.09.10, виданої контрагентом ТОВ "Торгсервіс-Компані", на підставі якої позивачем сформований податковий кредит на суму 57495,63 грн.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено. При цьому суд зазначив, що відповідачем не доведена правомірність висновків та прийнятих на їх підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Суд вказує, що висновки, викладені у акті перевірки, не підкріплені належними доказами і носять характер суб'єктивних припущень.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, відповідач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права. Апелянт стверджує, що направлення на перевірку та наказ вручені директору позивача перед початком перевірки; первинні документи, надані позивачем на підтвердження взаємовідносин з контрагентами, оформлені неналежним чином, відсутня калькуляція витрат, понесених за взаємовідносинами з ДП "Придніпровська залізниця"; до перевірки не надані акти виконаних робіт, які б підтверджували надання/отримання послуг, пов'язаних з господарською діяльності позивача із ТОВ "Ферро-Центр"; позивачем безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суму в розмірі 4 734,66 грн., яка не підтверджена податковими зобов'язаннями контрагента.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем з 12.03.12 по 23.03.12 проведена документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.10 по 31.12.10, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.10 по 31.12.11. Термін проведення перевірки був продовжений з 26.03.12 на 10 робочих днів на підставі наказів відповідача від 23.03.12 №52, від 29.03.12 №87.

Перевірка проведена на підставі наказу "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Глобал" від 28.02.12 №253, який разом із повідомленням вручений директору товариства Ліннік В.К. 02.03.12 (том 4 а.с.91-93).

Результати перевірки оформлені актом від 13.04.12 №935/225/32007274 (том.1 а.с.15-46)., з якому зазначається про порушення позивачем п.5.1, пп.5.2.1. п.5.2.; пп.5.3.1, пп.5.3.9 п.5.3. ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994р.; п.138.2, п.138.8 ст. 139, пп.139.1.9. п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. та пп.7.2.1, пп.7.2.6, п.7.2, пп.7.4.1, пп.7.4.5. п.7.4. ст. 7. Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. (том.1 а.с.45-46).

На підставі акту перевірки податковим органом прийняті: податкове повідомлення-рішення від 28.04.12 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 444046 грн. 50 коп., з урахуванням штрафних санкцій в розмірі 1481 грн.50 коп., та податкове повідомлення-рішення від 28.04.12 №, яким позивачу збільшена сума грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 77788 грн. 75 коп., з урахуванням штрафних санкцій в розмірі 15557,75 грн. (том.1 а.с.13-14).

Наведені висновки зроблені посадовими особами податкового органу на підставі аналізу досліджених в ході перевірки документів, складених позивачем за результатами господарських взаємовідносин з ТОВ "Центральна транспортна компанія", ДП "Придніпровська залізниця" ТОВ "Ферро-Центр". Так, на думку відповідача, акти виконаних транспортний послуг, складені за взаємовідносинами з ТОВ "Центральна транспортна компанія", оформлені неналежним чином: не дають можливості визначити місце здійснення зазначених операцій та спосіб його безпосереднього перевищення транспортними засобами. Висновки акту перевірки щодо взаємовідносин з ДП "Придніпровська залізниця" обґрунтовані ненаданням позивачем відомостей про перелік наданих транспортних послуг, відомостей про оплату за користування вагонів, де визначається розшифровка отриманих транспортних послуг, тобто відсутня калькуляція витрат. Висновки акту перевірки щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Ферро-Центр" обґрунтовані ненаданням платником податків актів виконаних робіт, які б підтверджували надання/отримання послуг, пов'язаних з господарською діяльністю. Висновки щодо заниження позивачем податкового кредиту ґрунтуються на відсутності у позивача податкових накладних від ТОВ "Торгсервіс - Компані" на загальну суму ПДВ 57 495,63 грн.

Так, між ТОВ "Глобал" та ТОВ "Центральна транспортна компанія" укладений договір комісії № 217/К від 27.04.09, на підставі якого ТОВ "Центральна транспортна компанія" від свого імені, за дорученням, за кошти та в інтересах ТОВ "Глобал" (комітент), має здійснювати транспортно-експедиційне обслуговування вітчизняних, експортно-імпортних та транзитних вантажів Комітента у вагонах загального парка, власних або орендованих при їх перевезені в мережі залізничних доріг України та інших країни. За даними позивача на виконання означеного договору за період з 01.01.10 року по 31.12.11 ТОВ "Центральна транспортна компанія" надано ТОВ "Глобал" транспортно-експедиційні послуги на суму 119 484,74 грн., в т.ч. ПДВ - 4 734,66 грн., а саме: за 1 квартал 2010 року на суму 28407,96 грн., в т.ч. ПДВ - 4734,66 грн.; за 1 квартал 2011 року на суму 35 453,48 грн., без ПДВ ; за 3 квартал 2011 року на суму 7 516,38 грн., без ПДВ; за 4 квартал 2011 року на суму 48 106,92 грн., без ПДВ.

На підтвердження факту реального здійснення у вказаних періодах господарських операцій з вказаним контрагентом, за результатами яких позивачем сформовані дані податкового обліку, в матеріалах справи містяться: звіти ТОВ "Центральна транспортна компанія", акти виконаних робіт по Договору комісії №217/К від 27.04.09, розрахунки вартості затрат комісіонера при організації перевезень вантажів, квитанції про приймання вантажу одержувачем, накладні, рахунки - фактури, Довідку про списання коштів від 16.05.12 №469, видану ДОД ПАТ "Райффайзен банк Аваль", платіжні доручення в підтвердження оплати послуг ТОВ "Центральна транспортна компанія" (том 1 а.с.96-144).

Як свідчать матеріали справи, контрагентом позивача здійснювались послуги з транспортно-експедиційного обслуговування вітчизняних, експортно-імпортних та транзитних вантажів Комітента - стружки стальної, брухту, які отримані іншим контрагентом позивача Красноперекопським ВАТ "Бром" - покупцем за Договором від 23.04.09 №51, укладеним між ним та позивачем (продавцем). З Розрахунків вартості витрат Комісіонера окрім вартості послуг зазначено також номери вагонів, в яких транспортувався вантаж від позивача до одержувача (покупця товару), номери залізничних накладних (квитанцій) про отримання вантажу, в яких, в свою чергу, містяться дані про одержувача вантажу, їх адреси, місця (станції) відправлення і призначення, найменування вантажу тощо.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

Відповідно до ч.5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" в редакції N 283/97-ВР від 22.05.97, валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

За приписами п.5.2.1 ч.5.2 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з п.5.3.1 ч.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не включаються до складу валових витрат витрати на потреби, не пов'язані з веденням господарської діяльності, а саме: організацію та проведення прийомів, презентацій, свят, розваг та відпочинку, придбання та розповсюдження подарунків (крім благодійних внесків та пожертвувань неприбутковим організаціям, визначеним пунктом 7.11 цього Закону, та витрат, пов'язаних з проведенням рекламної діяльності, які регулюються нормами підпункту 5.4.4 цієї статті). Обмеження частини другої цього підпункту не стосуються платників податку, основною діяльністю яких є організація прийомів, презентацій і свят за замовленням та за рахунок інших осіб; придбання лотерей, участь в азартних іграх; фінансування особистих потреб фізичних осіб за винятком виплат, передбачених пунктами 5.6 і 5.7 цієї статті, та в інших випадках, передбачених нормами цього Закону.

Відповідно до п. 5.3.9 ч.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" виплату винагород або інших видів заохочень пов'язаним з таким платником податку фізичним чи юридичним особам у разі, якщо немає документальних доказів, що таку виплату або заохочення було проведено як компенсацію за фактично надану послугу (відпрацьований час). За наявності зазначених документальних доказів віднесенню до складу валових витрат підлягають фактичні суми виплат (заохочень), але не більші ніж суми, розраховані за звичайними цінами.

При цьому не підлягають віднесенню до складу валових витрат суми збитків платника податку, понесених у зв'язку з продажем товарів (робіт, послуг) або їх обміном за цінами, що нижчі за звичайні, пов'язаним з таким платником податку особам.

У разі коли сума виплат (заохочень) або її частина пов'язаним фізичним особам не визнаються валовими витратами, така сума (або її частина) є базою для нарахування внесків на соціальні заходи, передбачені пунктом 5.7 цієї статті.

Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів, платник податку має право письмово заявити про це податковому органу та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом з поданням розрахунку податкових зобов'язань звітного періоду. Якщо платник податку не подасть у такий строк письмову заяву та не поновить зазначених документів до закінчення податкового періоду, що настає за звітним, непідтверджені відповідними документами витрати не визнаються валовими витратами і на суму недосплаченого податку нараховується пеня у розмірі облікової ставки Національного банку України, збільшеної в 1,2 раза.

Якщо платник податку поновить зазначені документи у наступних періодах, підтверджені витрати (з урахуванням сплаченої пені) включаються до валових витрат податкового періоду, на який припадає таке поновлення.

Згідно з пп.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: - або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; - або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

За нормами п.138.2 ст.138 Розділу ІІІ Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. При цьому за змістом пп. 138.1.1. п.138.1 ст.138 ПКУ витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ, до яких відносяться: а) процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за кореспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу; б) комісійні витрати, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління; в) від'ємний результат (збиток) від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів; г) від'ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов'язань у зв'язку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу; ґ) суми страхових резервів, сформованих у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу; д) суми коштів (зборів), внесені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; е) витрати з придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги (факторинг); є) витрати, пов'язані з реалізацією заставленого майна; ж) інші витрати, прямо пов'язані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг; з) інші витрати, передбачені цим розділом.

Оскільки, матеріали справи підтверджують фактичність здійснення господарських операцій та понесені позивачем витрати за операціями по результатам господарських взаємовідносин позивача з ТОВ "Центральна транспортна компанія", тому формування позивачем валових витрат на суму 119 484,74 грн., в т.ч. ПДВ - 4 734,66 грн., а саме: за 1 квартал 2010 року на суму 28407,96 грн., в т.ч. ПДВ - 4734,66 грн.; за 1 квартал 2011 року на суму 35 453,48 грн., без ПДВ ; за 3 квартал 2011 року на суму 7 516,38 грн., без ПДВ; за 4 квартал 2011 року на суму 48 106,92 грн., без ПДВ - правомірні.

Як свідчать матеріали справи, взаємовідносин позивача з ТОВ "Ферро-Центр" виникли на підставі договору від 30.04.10 № 004303, за яким ТОВ "Ферро-Центр" (виконавець) зобов'язується здійснювати наступні послуги, пов'язані з операціями з брухтом та відходами чорних металів: дроблення стальної стружки, доопрацювання брухту та відходів чорних металів. За даними позивача на виконання вищевказаного договору за період з 01.01.11 по 31.12.11 ТОВ "Ферро-Центр" надано ТОВ "Глобал" послуги на загальну суму 581 120,88 грн., без ПДВ, а саме: - за 1 квартал 2011 року на суму 128 182,56 грн., без ПДВ; - за 2 квартал 2011 року на суму 109 974,48 грн., без ПДВ; - за 3 квартал 2011 року на суму 19619328 грн., без ПДВ; - за 4 квартал 2011 року на суму 146 770,56 грн., без ПДВ. При цьому, надання ТОВ "Ферро-центр" вказаних послуг обмовлено відсутністю у позивача відповідного подрібнювального обладнання для подрібнення закупленої стружки виду (№ 503 за ДСТУ 4121-2002) до більш дрібної (№ 22 і 23), постачання якої здійснювалось позивачем на замовлення різних клієнтів.

Фактами реального здійснення у вказаних періодах господарських операцій із означеним контрагентом, за результатами яких позивачем сформовані дані податкового обліку, є: договір від 30.04.10 №004303, додаткові угоди до вказаного договору специфікації №3-5, довіреності на гр. ОСОБА_3, якого виконавець уповноважує отримати від позивача цінності за вказаним договором, акти приймання-передачі, зі змісту яких вбачається факт отримання виконавцем від позивача стружки стальної виду 503 ДСТУ 4121-2002 та факт отримання позивачем від виконавця стружки стальної виду №22 ДСТУ 4121-2002, а також акти виконаних робіт до наведених актів, з яких вбачається, найменування наданих послуг, одиниця виміру, кількість матеріалу, переданого на обробку та вартість наданих послуг. В підтвердження оплати отриманих від ТОВ "Ферро-центр" послуг позивачем надана довідка про списання коштів від 16.05.12 №420, видану ДОД ПАТ "Райффвйзен банк Аваль", а також платіжні доручення (том 1 а.с.146-236, том 2 а.с.1-89).

Матеріали справи підтверджують фактичне отримання позивачем послуг від ТОВ "Ферра-центр". Доводи відповідача щодо відсутності первинних документів та порушення норм п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.1 п.н.5.3.9 п.5.3, гт.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", необґрунтовані, тому позивачем на правових підставах сформовані валові витрати за взаємовідносинами з ТОВ "Ферро-Цент".

Щодо взаємовідносин позивача з Державним підприємством "Придніпровська залізниця", матеріалами справи підтверджено, що з означеним контрагентом позивачем укладений Договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 14.02.07№ПР.ДН-1/07-6352577/НЮ. Предметом договору є надання Залізницею послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги. Послуги залізниць складаються з: залізничного тарифу, послуг по подачі, прибиранню вагонів, маневрових робіт, оформлення залізничних документів та інше. За даними позивача на виконання вищевказаного договору за період з 01.01.11 по 31.12.11 ДП "Придніпровська залізниця" надано ТОВ "Глобал" послуги перевезення на загальну суму 1 189 831,72 грн. без ПДВ, а саме: - за 1 квартал 2011 року на суму 255 313,28 грн., без ПДВ; - за 2 квартал 2011 року на суму 254 170,36 грн., без ПДВ; - за 3 квартал 2011 року на суму 318 116,90 грн. без ПДВ; - за 4 квартал 2011 року на суму 362 231,18 грн., без ПДВ.

Так, на підтвердження факту реального здійснення у вказаних періодах господарських операцій з вказаним контрагентом, за результатами яких позивачем сформовані дані податкового обліку, останнім до суду надані: договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 14.02.07№ПР.ДН-1/07-6352577/НЮ та додаткова угода до нього, переліки залізничних документів за відповідні дати надання транспортних послуг, квитанції про приймання вантажу, транспортні залізничні накладні, а також виписки з особового рахунку позивача. В підтвердження оплати наданих залізницею послуг позивачем додані до матеріалів позову Довідка про списання коштів від 15.05.12 №462 та платіжні доручення (том 2 а.с.90-224, том 3, том 41-86).

Перевезення вантажів залізничним транспортом в Україні регулюються Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів, Технічними умовами навантаження і кріплення вантажів тощо. Зміст положень зазначених нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що факт укладення договору перевезення вантажу, за яким залізниця зобов'язується вчасно і в цілісності доставити вантаж на залізничну станцію призначення з дотриманням умов його перевезення і видати вантаж вантажоодержувачеві, а вантажовідправник - оплатити це перевезення, підтверджують транспортна залізнична накладна та квитанція про прийняття вантажу, які видаються вантажовідправникові. Прийняття вантажу до перевезення засвідчується календарним штемпелем станції від правлення у перевізних документах. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію (п. 23 Статуту залізниць України). Також у накладній вказуються відомості про відправника і одержувача, швидкість перевезення, найменування вантажу, кількість місць і масу вантажу, оголошену цінність вантажу, час приймання його до перевезення тощо.

Як свідчать матеріали справи, документи на підтвердження укладення та здійснення договору між позивачем та ДП "Придніпровська залізниця" відповідають вищевказаним вимогам, містять необхідні обов'язкові реквізити, що дає підстави для висновку про реальний характер взаємовідносин між позивачем та залізницею, тому висновки відповідача щодо порушення позивачем положень п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.1 п.н.5.3.9 п.5.3, гт.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та завищення валових витрат всього на суму 255 313 грн. за взаємовідносинами з ДП "Придніпровська залізниця" не знайшли свого підтвердження.

Щодо порушення позивачем пп.7.2.1, пп.7.2.6, п.7.2, пп.7.4.1, пп.7.4.5. п.7.4. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", а саме завищення ним податкового кредиту, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 62 231 грн., у тому числі, за січень 2010р. на 3 653 грн., за лютий 2010 року на 1 082 грн. за взаємовідносинами з ТОВ "Центральна транспортна компанія" та за вересень 2010 року на 57 496 грн. за взаємовідносинами з ТОВ "Торгсервіс-Компані".

Так, відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" №168 (далі - Закон №168) податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.6.1 ст.6 та ст.8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна (пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону №168).

Наведені положення кореспондуються з вимогами пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону 3168, відповідно до яких не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів(послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Нормами пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону №168 визначені вимоги до заповнення податкової накладної, яка є податковим документом та підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Матеріали справи підтверджують, що надана позивачем податкова накладна від 30.09.10 №09300901 виписана постачальником ТОВ "Торгсервіс-Компані". На підставі зазначеної накладної ТОВ "Глобал" у вересні 2010р. сформувало спірний податковий кредит, відповідає вимогам, визначеним законодавцем в ст. 7 Законі №168, що не заперечується відповідачем. Як вбачається з реєстру отриманих та виданих податкових накладних №9 (том 6 а.с.27), означена податкова накладна на загальну суму 344 973,78 грн., в тому числі ПДВ 57 495 грн., отримана позивачем 30.09.10. За викладених обставин, враховуючи наведені положення Закону № 168, позивачем правомірно сформований спірний податковий кредит в податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2010р. (том 6 а.с.18-22).

Доводи відповідача щодо неправомірності формування позивачем податкового кредиту за взаємовідносинами з ТОВ "Центральна транспортна компанія" в розмірі 4734,66 грн. не підтверджені матеріалами справи, факту порушення позивачем вищевказаних норм податкового законодавства не доведено.

За встановлених обставин висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та нормам матеріального та процесуального права. Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування не вбачається. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2012р. у справі № 2а/0470/6621/12 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2012р. у справі № 2а/0470/6621/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.254 КАС України та може бути оскарженою згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна