Справа № 818/2920/14
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 р. Справа № 818/2920/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагенства у Сумській області, треті особи, яки не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_3, Реєстраційна служба Сумського районного управління юстиції Сумської області, про визнання протиправними та скасування наказів, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, -

В с т а н о в и л а:

28.10.2014 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, яким просить визнати протиправними та скасувати накази відповідача - Головного управління Держземагенства у Сумській області від 03.02.2014 року: № СМ/:15:001/00000126 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 29,0531 га., кадастровий номер НОМЕР_3, розташованої на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області та передачі її в оренду гр. ОСОБА_1, № СМ/:15:004/00000127 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 132,9603 га., кадастровий номер НОМЕР_4, розташованої на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області та передачі її в оренду гр. ОСОБА_1, та скасувати державну реєстрацію права оренди зазначених земельних ділянок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майна, що виникло з договорів оренди цих земельних ділянок, укладених між ОСОБА_1 та відповідачем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що незважаючи на наявне судове рішення, яким були визнані протиправними та скасовані накази відповідача від 10.10.2013 року про надання ОСОБА_1 дозволів на розроблення проектів землеустроїв щодо відведення названих земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства, і відповідач зобов'язаний розглянути її клопотання від 30.08.2013 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 161,0 га., для ведення фермерського господарства на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, відповідач прийняв оспорюванні накази, уклав з ОСОБА_4 договори оренди земельних ділянок та здійснив реєстрацію права оренди зазначених земельних ділянок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майна.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Так, судовим рішенням скасовані оскаржувані накази відповідача і скасована державна реєстрація права оренди земельних ділянок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникли з договорів оренди вищезазначених земельних ділянок. В задоволені позовних вимог в іншій частині ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду вмотивовано тим, що, виходячи із вимог ст.ст. 123, 124 Земельного кодексу України та ст. 26 Закону України «Про оренду» землі, у зв'язку із скасуванням дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, у відповідача були відсутні підстави для передачі цих земельних ділянок в оренду ОСОБА_4

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року і закрити провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З підстав, визначених ч. 10 ст. 35, ч. 4 ст. 196 КАС України розгляд справи відбувся за відсутністю позивача, її представника, представника відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Реєстраційної служби Сумського районного управління юстиції Сумської області.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказами відповідача - Головного управління Держземагенства у Сумській області від 03.02.2014 року № СМ/:15:001/00000126 і № СМ/:15:004/00000127 затверджені, відповідно, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля) для ведення фермерського господарства та надана в оренду земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 29,0531 га., (рілля), розташована за межами населених пунктів на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області у користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства строком на 7 років, та проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля) для ведення фермерського господарства та надана в оренду земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_5, площею 132,9603 га., (рілля), розташована за межами населених пунктів на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області у користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства строком на 7 років (а.с. 35-36, 37-38).

14.03.2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Сумській області та ОСОБА_1 укладені договори оренди землі, за умовами яких орендодавець надає, а ОСОБА_3 приймає в строкове платне користування вищезазначені земельні ділянки (а.с. 44-45, 50-51).

14.03.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Сумського районного управління юстиції Сумської області прийняті рішення про державну реєстрацію прав оренди земельних ділянок, індексні номери, відповідно, - 11628427 та 11627403, та здійснено державну реєстрацію речових прав, що є похідними від права власності, номери записів, відповідно, 4979176 і 4978936 (а.с. 49, 55).

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 05.03.2014 року по справі № 818/8847/13-а, що набрала законної сили 17.06.2014 року, частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 Так, судовим рішенням визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держземагенства у Сумській області від 10.03.2013 року про відмову у видачі ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 161,0 га., відповідач зобов'язаний повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 30.08.2013 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Одночасно судовим рішенням визнані протиправними та скасовані накази Головного управління Держземагенства у Сумській області від 14.10.2013 року про надання ОСОБА_1 дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, орієнтовною площею 126, 0 га. і 35,0 га. (а.с. 17-33).

Листом від 10.07.2014 року № 31-18-0.7-5172/2-14 Головне управління Держземагенства у Сумській області повідомило ОСОБА_2, що вирішити її клопотання від 30.08.2013 року можливо лише за наявністю нотаріальної згоди землекористувача - ОСОБА_4, якому надані у користування бажані для неї земельні ділянки (а.с. 34).

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною.

Так, в окремих випадках, сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких застосовано цей акт, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у який буде застосовано цей акт, тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Зі змісту регулювання, яке міститься у КАС України, також убачається, що і право оскаржити індивідуальній акт має особа, якої він стосується.

Право на захист це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Позивач ОСОБА_2 оспорює правові акти індивідуальної дії, якими є рішення відповідача у формі наказів від 03.02.2014 року №№ СМ/:15:001/00000126 і СМ/:15:004/00000127 про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі їх в оренду, тобто такі правові акти, які породжують права і обов'язки тільки того суб'єкту, яким їх адресовано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що посилання позивача на порушення її прав внаслідок прийняття відповідачем, оскаржуваних рішень, є безпідставним, оскільки зазначені рішення не стосуються її безпосередньо.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України в постанові від 24.02.2015 року по справі № 21-34а15 за позовом особи до Головного управління Державного агентства земельних ресурсів у Київській області про визнання протиправними та скасування наказів дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Предметом спору в даній справі є право користування земельною ділянкою, тобто між сторонами існує спор про право, що в свою чергу виключає її розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, якщо провадження за заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, було помилково порушено, суд закриває провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Враховуючи положення п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України ухвалене в даній справі судом першої інстанції рішення про скасування наказів Головного управління Держземагенства у Сумській області від 03.02.2014 року: № СМ/:15:001/00000126 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 29,0531 га., кадастровий номер :001:0343, та № СМ/:15:004/00000127 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 132,9603 га., кадастровий номер НОМЕР_6 підлягає скасуванню, а провадження у справі в даній частині позовних вимог ОСОБА_2 - закриттю.

Колегія суддів роз'яснює позивачу його право за вирішенням даного спору звернутися до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства з урахуванням правил територіальної підсудності.

Доводи апеляційної скарги стосовно поширення юрисдикції адміністративних судів на дані правовідносини спростовуються правовою позицією Верховного суду України, висловленою у ухвалі від 14.09.2011 року у справі № 6-51203св10.

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права оренди земельних ділянок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникли з договорів оренди земельних ділянок, площею 29,0531 га., кадастровий номер НОМЕР_3 та, площею 132,9603 га., кадастровий номер НОМЕР_5, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав).

Пунктами 2 і 3 ч. 2 ст. 9 цього Закону встановлено, що державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав, відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи.

За приписами ч. 2 ст. 26 Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, законодавче визначено, що підставою для скасування запису про державну реєстрацію прав, внесеного до Державного реєстру прав, окрім інших підстав, є скасування рішенням суду рішення цього державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

Згідно із ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Звершаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_2 такі позовні вимоги, як скасування рішень державного реєстратора Реєстраційної служби Сумського РУЮ Сумської області від 14.03.2014 року про державну реєстрацію прав, індексні номери 11628427 та 11627403, не заявляла.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що за приписами КАС України, позивач самостійно визначає коло осіб, які виступають в якості відповідачів. Реалізуючи дане право і визначаючи коло відповідачів по справі, позивач ОСОБА_2 до участі у справі у якості відповідача не залучила суб'єкта владних повноважень, який приймає рішення про державну реєстрацію прав, вносить записи до Державного реєстру прав тощо, а саме, - державного реєстратора Реєстраційної служби Сумського РУЮ Сумської області.

Судом склад осіб, які мають брати участь у справі, у тому числі з підстав, встановлених ст. 52 КАС України, також не визначений.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду про обґрунтованість зазначених позовних вимог ОСОБА_2, скасовує рішення суду в даній його частині та приймає нове про відмову в задоволені цих позовних вимог.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

Керуючись положеннями ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ст.ст. 87, 94 КАС України колегія суддів приймає рішення про повернення позивачу ОСОБА_2 судового збору у розмірі 146,16 грн., сплаченого квитанціями №№ 62, 63 від 21.10.2014 року (а.с. 2, 3) та про стягнення з Державного бюджету України 146,16 грн. на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат, пов'язаних із сплатою судового збору, сплачених квитанцією N188F58091 від 28.04.2015 року (а.с. 152).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 94, 157, 185, 186, 196, 198, 202 ч. 1 п. 1, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року скасувати в частині, якою скасовані накази Головного управління Держземагенства у Сумській області від 03.02.2014 року: № СМ/:15:001/00000126 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 29,0531 га кадастровий номер НОМЕР_3 та № СМ/:15:004/00000127 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 132,9603 га кадастровий номер НОМЕР_5 з прийняттям нового рішення про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагенства у Сумській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_3, Реєстраційна служба Сумського районного управління юстиції Сумської області про скасування наказів.

Роз'яснити ОСОБА_2, що розгляд таких справ віднесено до суду цивільної юрисдикції.

Повернути ОСОБА_2 (проживає у АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 146 (сто сорок шість) грн. 16 коп., сплачений квитанціями №№ 62, 63 від 21.10.2014 року.

Виконання ухвали в частині повернення судового збору доручити Управлінню Державної казначейської служби України у Сумській області.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року скасувати в частині, якою скасована державна реєстрація права оренди земельних ділянок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникли з договорів оренди земельних ділянок площею 29,0531 га, кадастровий номер НОМЕР_3 та площею 132,9603 га, кадастровий номер НОМЕР_5 з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволені позову.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (проживає у АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) у відшкодування витрат із сплати судового збору 146 (сто сорок шість) грн. 16 коп., сплачений квитанцією N188F58091 від 28.04.2015 року.

В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст постанови виготовлений і підписаний 08 червня 2015 року.