Справа № 806/343/15
Суддя: Панталієнко П.В.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

5 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Панталієнка П.В.,

суддів: Прокопенка О.Б., Маринченка В.Л., -

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Житомирський окружний адміністративний суд постановою від 16 лютого

2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року, позов задовольнив частково: визнав протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо утримання з виплаченої ОСОБА_2 грошової допомоги при звільненні податку з доходів фізичних осіб та зобов'язав відповідача виплатити ОСОБА_2 цей податок. В іншій частині позову відмовив.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 24 квітня 2015 року на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України

далі - КАС) відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на вказані судові рішення.

28 травня 2015 року, не погоджуючись із зазначеним рішення суду касаційної інстанції, ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України із заявою про її перегляд з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 КАС.

Подана заява відповідає вимогам, встановленим статтями 239 та 239-1 КАС.

У заяві ОСОБА_2 посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції частини другої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011- XII), положень постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби надзвичайних ситуацій» (далі -постанова № 889) та Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 листопада 2010 року № 595 (далі - Інструкція), що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування заяви додав копії ухвал Вищого адміністративного суду від 6 та 20 листопада 2014 року (справи №№ К/800/4397/14, К/80044275/14), які, на думку ОСОБА_2, підтверджують неоднакове правозастосування.

Верховний Суд України вже вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права у спорах цієї ж категорії, та, зокрема, у постанові від 3 березня 2015 року (справа № 21-32а15) вказав про те, що історичний (в історичному розвитку) та нормативний підхід до розуміння положень постанови № 889 в системному зв'язку із нормами статей 9 і 15 Закону № 2011- ХІІ та правилами Інструкції дають підстави стверджувати, що винагорода, встановлена постановою № 889, не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога на підставі пункту 2 статті 15 Закону № 2011-ХІІ. Ця винагорода має окремий, особливий і разовий вираз виплати, позаяк виплачується тільки тим категоріям військовослужбовцям, перелік яких наведений у цій постанові, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати; вона (винагорода) виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення. Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку й умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема, щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі, і водночас вона не включається до складу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Цьому правовому висновку відповідає рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 квітня 2015 року у вказаній адміністративній справі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії за заявою ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 квітня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач П.В. Панталієнко
Судді: О.Б. Прокопенко
В.Л. Маринченко