Справа № 9101/19774/2011
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2011-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2011 р. справа № 2а-2402/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Мірошниченка М.В. Юхименка О.В.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Першотравенськ Дніпропетровської області на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2010 року по справі №2а-2402/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Першотравенськ Дніпропетровської області про зобовязання здійснити перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року позивачка звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Першотравенськ Дніпропетровської області, в якому просила: поновити пропущений строк для звернення до суду; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити їй підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за 2010 рік.

Постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2010 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність відповідача щодо своєчасного перерахунку та виплати підвищення до пенсії за віком, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 30.05.2010 по 20.12.2010 року. Зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»за період з 30.05.2010 по 20.12.2010 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апелянт вважає, що вищезазначена постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на відсутність виділених коштів, можливості та підстав для здійснення зазначеного виду доплати.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення.

Судом встановлено, що позивачка ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№2195 від 18 листопада 2004 року (далі Закон №2195) має статус «дитини війни», а тому згідно зі ст.6 цього Закону має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком (а.с.6).

Згідно ст.6 Закону №2195 (чинна з 01.01.2006 року) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Отже, позивачка є особою, яка має право на отримання підвищення до пенсії, у розмірах, які визначено Законом, а відтак має право на звернення до суду за захистом порушеного такого права.

Відповідно до положень частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет за 2010 рік»обмежень щодо застосування положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не передбачено, а відтак відповідач був зобовязаний виплачувати позивачу підвищення до пенсії у розмірах, які визначено ст.6 названого Закону.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідач припустився бездіяльності щодо своєчасного перерахунку та виплати пенсії за 2010 рік в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Що стосується клопотання позивачки про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку (в редакції Закону № 2453-VI (2453-17) від 07.07.2010 року).

Позивачка звернулась за позовом до суду 30.11.2010 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду на позовній заяві (а.с.2).

Виходячи з цього строк звернення позивачкою до суду з вимогою перерахунку та виплати їй щомісячної допомоги, як «дитині війни»за період з 01.01.2010 року по 29.05.2010 року, пропущений без поважної причини та в цій частині позовних вимог задоволенню не підлягає.

Отже колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо зобовязання відповідача перерахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 30.05.2010 року по 20.12.2010 року.

Щодо відмови в задоволені позовних вимог, позивачка своїм правом оскаржити постанову суду першої інстанції не скористалась, що позбавляє суд процесуальної можливості переглянути постанову в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Право позивачки на отримання підвищення до пенсії відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, таке право надане державою і закріплено Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава, через створені нею органи, в даному випадку органи Пенсійного фонду України, і несе обовязок по своєчасній та повній виплаті підвищення до пенсії саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі.

Суд зауважує, що реалізація особою права, яке пов'язане з отриманням бюджетних коштів, котра базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги.

Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню постанова КМУ від 28.05.2008р. №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою визначено розмір виплат підвищення до пенсії, оскільки виходячи із загальних принципів пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку підвищення до пенсії, слід керуватися Законом (Законом України «Про соціальний захист дітей війни», а не підзаконним нормативно-правовим актом (Постановою КМУ від 28.05.2008р. №530).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції в достатньому обсязі встановив обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, ст.207 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Першотравенськ Дніпропетровської області на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2010 року по справі №2а-2402/10- залишити без задоволення.

Постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2010 року по справі №2а-2402/10без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: М.А. Руденко

Суддя: М.В. Мірошниченко

Суддя: О.В. Юхименко