Справа № 10597/10
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2010 р. справа № 2а-19/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Католікяна М.О. Лукманової О.М.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 січня 2010 року по справі №2а-19/10 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову в перерахунку додаткової пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2009 року позивач звернувся з позовною заявою до суду, в якій просив суд винести рішення, котрим визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у відмові проведення йому перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязати відповідача зробити перерахунок та доплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у відповідності до ст.50, ст.7 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду 3-ої групи, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, починаючи з 01.10.2008 року.

В обґрунтування позовних вимог вказав на те, що отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЄС, інвалідом 3-ої групи, внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацію наслідків аварії. Відповідачем призначена та виплачується йому щомісячна додаткова пенсія згідно ст. 50 Закону України № 796-Х11 в розмірі 15 відсотків до прожиткового мінімуму встановленого Законом для осіб, які втратили працездатність. Вважає, що розрахунок додаткової пенсії відповідачем проводиться не вірно.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено: визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 в проведені перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»незаконними. Зобовязано відповідача зробити перерахунок та доплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну у відповідності до ст. ст. 50,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28.12.1991 року як інваліду третьої групи в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до встановленого Законами України «Про Державний бюджет на 2008 рік»та «Про Державний бюджет на 2009 рік»розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, починаючи з 01.01.2008 року

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що коштів на проведення перерахунку не має, суд першої інстанції при винесені рішення не врахував, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», не врахував також, що Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих даних»було ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»викладено в іншій редакції.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.6) Інвалідом третьої групи, що підтверджується довідкою МСЄК (а.с.8).

Відповідно до заперечень Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (а.с.9) отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», також отримує додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю відповідно до норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка з 22.05.2008 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів № 530 складає 15 процентів прожиткового мінімуму для інвалідів 3-ої групи, які втратили працездатність.

Позивач в червні 2008 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок додаткової пенсії у розмірах, встановлених ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", але в проведенні перерахунку пенсій було відмовлено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повинен провести нарахування та виплату пенсій позивачу, виходячи з їх розмірів, встановлених Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постановами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами третьої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин правильними та такими, що відповідають Закону, є висновки суду першої інстанцій, що позивач має право на щомісячну додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст.46 Конституції України).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суди першої інстанцій дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не регулюється розмір постановами Кабінету Міністрів України, що істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 11 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і цим Законом.

Статтею 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відносяться військовослужбовці.

Однак колегія суддів не погоджується з датою з якою потрібно провести перерахунок, оскільки підпунктом 12 пункту 28 розподілу 11 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»була викладена в новій редакції відповідно до якої: особам , віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю в розмірах інвалідам 111 групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу 1, пунктів 1-4,6-22,24-100 розподілу 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 було визнано неконституційними. Тобто, з 22.05.2008 року редакція ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»була поновлена і відповідач зобовязаний був виплачувати додаткову пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого на відповідний рік.

Отже, у задоволенні позовних вимог за період з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року включно необхідно відмовити, оскільки відповідач діяв правомірно.

Щодо задоволення позовних вимог за 2009 рік колегія суддів вважає зазначити наступне, оскільки обмежень дії ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у цьому році не було, то суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги.

При визначенні періоду перерахунку та виплати пенсії, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_1 інвалідність, яка повязана з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, встановлена безстроково, призначення та виплата пенсії носить безстроковий характер, за заявою пенсіонера вид пенсії може змінюватися, а тому визначення кінцевого періоду перерахунку та виплати пенсії вважає недоцільним.

На підставі вище викладеного, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню у частині задоволення позовних вимог за період з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року включно.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити частково.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 січня 2010 року у справі №2а-19/10 зобовязання провести перерахунок та доплату ОСОБА_1 додаткової пенсій згідно ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року включно скасувати та в цій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня виготовлення тексту постанови.

Головуючий суддя: М.А. Руденко

Судді: О.М. Лукманова

ОСОБА_2