Справа № 2а-8103/11
Суддя: Савічев В. О.
Дата ухвалення: 2011-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-8103/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2011 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Савічева В.О.

при секретарі Коршак Н.В.

розглянувши у порядку скороченого провадження в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області про визнання не правомірними дій та зобовязання зробити перерахунок та виплату додаткової пенсії та щомісячної доплати до пенсії у відповідності до ст. ст. 51, 56, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача - ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області, посилаючись на ту обставину, що вона у 1986 році приймала участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2-ї категорії серії А № 017855 від 15.01.1993 року.

З 2006 року перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області, і отримує пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю згідно а. 1 ст. 51 Закону № 796.

У жовтні 2010 року їй стало відомо, що відповідач невірно нараховував та виплачував їй пенсію і остання звернулася до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області із заявою про приведення розмірів пенсій у відповідність до норм Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". На що УПФУ Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області відмовило їй в перерахунку призначених пенсій з огляду на відсутність підстав такого перерахунку та правомірність визначення розміру пенсії.

Відповідач вважає, що при нарахуванні та виплати пенсії за цей період застосовується мінімальна пенсія за віком в сумі 19 грн. 91 коп., встановлена постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 3 січня 2002 року №1, де і встановлені чорнобильцям певні обмеження щодо розмірів виплати пенсій: мінімальної державної основної та додаткової. Крім того відповідач вважає, що певні обмеження виплат чорнобильцям мінімальних державних пенсій в сумах були також встановлені пунктом 2 Постанови КМУ від 27.12.2005 року №1293, пунктом 4 та 6 Постанови КМУ №530 від 28.05.2008 року, підпунктом 2) пункту 1 Постанови КМУ №654 від 16.07.2008 року.

Вважає, що такі дії відповідача є незаконними та просить суд визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області в перерахунку державних пенсій (додаткової) відповідно до вимог а. 1 ст. 51 та ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, виходячи із 30 відсоткового розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області здійснити з 01 січня 2005 року перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, віднесеної до категорії 2, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог а. 1 ст. 51 та ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, з підвищенням розміру вказаної пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного відповідним законом, з виключенням перерахунку з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року включно, відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат.

Визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області в нарахуванні та виплаті щомісячного додаткового збільшення пенсії на 1 процент заробітку за кожний повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії в повному розмірі відповідно до вимог п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області нарахувати та виплатити з 01 січня 2005 року щомісячну доплату до пенсії за кожний повний рік стооку роботи понад 15 років, шляхом збільшення пенсії на 1 процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років, але не вище за 75% заробітку, відповідно до вимог п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, відповідні виплати провести за вищевказаний період з урахуванням виплачених мені за цей період сум щомісячних доплат за понаднормативний стаж роботи згідно а. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003року М1058-УІ.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 у 1986 році приймала участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2-ї категорії серії А № 017855 від 15.01.1993 року.

З 2006 року перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області, і отримує пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю згідно а. 1 ст. 51 Закону № 796.

В жовтні 2010 року їй стало відомо, що відповідач невірно нараховував та виплачував їй пенсію і остання звернулася до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області із заявою про приведення розмірів пенсій у відповідність до норм Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". На що УПФУ Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області відмовило їй в перерахунку призначених пенсій з огляду на відсутність підстав такого перерахунку та правомірність визначення розміру пенсії.

ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського районну м. Кременчука вважає, що при нарахуванні та виплати пенсії за цей період застосовується мінімальна пенсія за віком в сумі 19 грн. 91 коп., встановлена постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 3 січня 2002 року №1, де і встановлені чорнобильцям певні обмеження щодо розмірів виплати пенсій: мінімальної державної основної та додаткової. Крім того відповідач вважає, що певні обмеження виплат чорнобильцям мінімальних державних пенсій в сумах були також встановлені пунктом 2 Постанови КМУ від 27.12.2005 року №1293, пунктом 4 та 6 Постанови КМУ №530 від 28.05.2008 року, підпунктом 2) пункту 1 Постанови КМУ №654 від 16.07.2008 року.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом.

Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Абзац 1 статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХП передбачає, що особам, віднесеним до категорії 2, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796 у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесених до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно статті 71 вищевказаного Закону, дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року №966-14, а також Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року №2017-111, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком.

Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Законами України: «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік та деяких інших законодавчих актів України» від 25.03.2005 р. № 2505-ІУ (стаття 63); «Про державний бюджет України на 2006 рік» від 25.12.2005р. № 3235 - IV (стаття 65); «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489 -V (стаття 62); «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.07 р. № 107-VI (стаття 58); «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 р. № 835 VI (стаття 54); «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік»» від 06.11.2009 р. №1715-УІ (стаття 54); «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 року № 1646-УКетаття 1); «Про державний бюджет України на 2010 рік»» від 27.04.2010 р. №2154-УІ(стаття 52) - було затверджено прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність у таких розмірах: на 2005 рік - 332 грн.; на 2006 рік, з 01 січня - 350 грн., з 01 квітня - 359 грн., з 01 жовтня - 366 грн.; на 2007 рік, з 01 січня - 380 грн., з 01 квітня - 406 грн., з 01 жовтня - 411 грн.; на 2008 рік, з 01 січня - 470 гривень, з 01 квітня - 481 гривня, з 01 липня - 482 гривні, з 01 жовтня - 498 гривень; на 2009 рік - у розмірах, що діяли у грудні 2008 року, тобто 498 грн., з 01.11. - 573 грн.; на 2010 рік, з 01 січня - 695 грн., з 01 квітня - 706 грн., з 01 липня - 709 грн., з 01 жовтня - 723 грн., з 01 грудня - 734 грн., на 2011 рік, з 01 січня 750 грн., з 01 квітня 764 грн., з .01 жовтня 784 грн., з 01 грудня 800 грн..

Таким чином, для позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, розмір додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів, а Постанови Кабінету Міністрів України: №1 від 03.01.2002 року, №530 від 28.05.2008 року, на які посилається відповідач, в частині встановлення обмежень щодо розмірів виплати додаткової пенсії не відповідає розміру, встановленому іншими законами України. Крім того, Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХП має вищу юридичну силу.

Оскільки Верховна Рада України і Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме ст.. 49, а. 1 ст. 51 та ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХП, а не вказані постанови Кабінету Міністрів України.

Відповідачем невірно застосовано норми матеріального права та не враховано, що реалізація права на отримання коштів згідно вказаного вище закону не може бути постановлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Європейський суд неодноразово підкреслював, що згідно з Конвенцією про захист прав людини та основних свобод, аргументи відносно відсутності бюджетних асигнувань не є поважною причиною для не виконання своїх зобов'язань органами державної влади.

Відповідно до Законів України: № 2505-ІУ від 25.03.2005р., № 3235-1У від 20.12.05.р., № 489-У від 19.12.06.р.,№ 107-УІвід 28.12.07.р., №835 -VI від 26.12.08 р., №1715-УІ від 06.11.09.р., №1646-У1 від 20.10.2009 р., №2154-УІ від 27.04.2010 р. на 2005-2010 роки встановлювалась мінімальна пенсія за віком в наступних розмірах: на 2005 рік - 332 грн.; з 01.01.0б.р. - 350 грн., з 01.04.06.р. - 359 грн., з 01.10.0б.р. - 366 грн., з 01.01.07.р. -380 грн., з 01.04.07.р. -406 грн., з 01.10.07р. - 411 грн., з 01.01.08 р. -470, з 01.04.08 р. - 481 грн., з 01.07.08 р. - 482 грн., з 01.10.08 р. - 498 грн., на 2009 рік - у розмірах, що діяли у грудні 2008 року, тобто 498 грн., з 01.11.09р.- 573 грн., з 01.01.10 р. - 695 грн., з 01.04.10 р. - 706 грн., з 01.07.10 р. - 709 грн., з 01.10.10 р. - 723 грн., з 01.12.10 р. - 734 грн., з 01 січня 2011 року 750 грн., з 01 квітня 764 грн., з .01 жовтня 784 грн., з 01 грудня 800 грн..

Позивачу фактично нараховували та виплачували пенсію за цей період в значно менших розмірах і внаслідок чого завдано значну матеріальну шкоду.

Вищий адміністративний суд України своїм «Оглядовим листом» від 14.08.2008 року № 1406/100/13-08 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення (за результатами справ, розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному порядку)» в пункті 9 у порядку інформації та для врахування при розгляді справ даної категорії висловив свою позицію застосування законодавства України з питань пенсійного забезпечення осіб постраждалих від аварії на ЧАЕС.

Відповідач ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області також вважає, що відповідно до чинного законодавства України виплата пенсії постраждалим від аварії на ЧАЕС 2-ї категорії проводиться відповідно до норм Закону №1058 і пенсія позивача за віком була розрахована у відповідності до ст.ст. 27, 28 цього закону і загальний страховий стаж роботи на день призначення пенсії складав 32 років 05 місяців 25 днів, заробітна плата взята за період з 01.07.1995р. по 30.06.2000р. та з 01.07.2000 р. по 31.01.2006 р., а розмір пенсії станом на 01.10.2010 року становить 951,00 грн., і що розрахунок понаднормативного стажу передбачений тільки Законом №1058 і що відповідно до а. 2 ч. 1 ст.28 цього закону за кожен рік роботи понад 20 років для жінок встановлена доплата до пенсії за понаднормативний стаж в розмірі 1% від основного розміру пенсії, але не більше ніж 1 відсоток від прожиткового мінімуму.

Як вбачається з пенсійної справи позивача, на день призначення пенсії, загальний страховий стаж роботи складав 32 років 05 місяців 25 днів, тобто понад 15 років, які передбачені п. 2 ст.56 Закону №796, як підстава для призначення спеціальної пенсії і пенсія нарахована відповідно до зазначеного закону.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ умови, норми та порядок такого забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом №796, або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом №1788.

Таким чином, цією нормою надано позивачу право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним законом, якім є Закон №1788, або спеціальним законом, яким є Закон №796.

Позивач обрала умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені вказаним спеціальним законом. Статтею 56 цього закону передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію. Зокрема, згідно з п. 2 зазначеної статті право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи, не меншого, ніж 20 років для чоловіків, 15 років для жінок, зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище за 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, - чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище за 85% заробітку.

Аналіз викладеного положення закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Порядок перерахунку пенсій спеціальним законом не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього спору аналогії закону на підставі ч. 7 ст. 9 КАС України.

Передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону №1058, зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в п. 2 ст.56 Закону №796, як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно із цим законом він дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 28 Закону №1058 встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону №796, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Відповідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність прийнятого ним рішення.

Крім того грошові зобов'язання держави щодо громадянина в світлі рішень Європейського суду з прав людини та Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розцінюються як власність громадянина, термін давності застосування до якої перевищує строк давності по цивільним справам і в сукупності з вищевикладеним зумовлює продовження мені терміну звернення до суду з вимогами щодо захисту своїх конституційних прав.

Керуючись ст. ст. 1, 3, ч. 2 ст. 6, 8, ч.2 ст.19, 22, 23, ч.1 ст. 24, 50, 64 Конституції України; ст. ст.. 49, 50, 54, 62, 67, 70, 71 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-12; Закону України №2154-VI від 27.04.2010 р.; Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14; Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-Ш; п. 4 «Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 р. N 523; ч. 1 статті 76 Закону України «Про використання ядерної енергетики та радіаційну безпеку» від 8 лютого 1995 року Ж59/59-ВРст. ст. 128, 159, 160, 161, 163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області в перерахунку ОСОБА_1 державних пенсій (додаткової) відповідно до вимог а. 1 ст. 51 та ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, виходячи із 30 відсоткового розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області здійснити ОСОБА_1 з 01 січня 2005 року перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, віднесеної до категорії 2, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог а. 1 ст. 51 та ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, з підвищенням розміру вказаної пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного відповідним законом, з виключенням перерахунку з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року включно, відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат.

Визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного додаткового збільшення пенсії на 1 процент заробітку за кожний повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії в повному розмірі відповідно до вимог п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 січня 2005 року щомісячну доплату до пенсії за кожний повний рік стооку роботи понад 15 років, шляхом збільшення пенсії на 1 процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років, але не вище за 75% заробітку, відповідно до вимог п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, відповідні виплати провести за вищевказаний період з урахуванням виплачених мені за цей період сум щомісячних доплат за понаднормативний стаж роботи згідно а. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003року М1058-УІ.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області, шляхом подання апеляційної скарги в 10-ти денний строк з моменту отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя :