Справа № 817/792/15
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/792/15

04 червня 2015 року 11год. 00хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Лютко М.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився

відповідача: представники Білик М.В., Герус А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ДАР"
до Гощанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальність "Еко-Дар" звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Гощанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 26.12.2014, № від 26.12.2014, № від 26.02.2015 та № від 26.12.2014, вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю- від 26.12.2014 та рішення про застосування штрафних санкцій № від 26.12.2014.

В позові вказує, що причиною більшості виявлених документальною перевіркою порушень визнано відсутність підтверджуючих документів. Зауважує, у перевіреному періоді відповідальними особами були ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а на час перевірки директором товариства був ОСОБА_7 На час перевірки передача справ від попереднього керівництва товариства новому ще не відбулася. Таким чином, слід вважати, що необхідні підтверджуючі документи були в наявності під час складання і подання відповідних декларацій, але на даний час вони просто не передані новому директору товариства, а тому не пред'явлені до перевірки. Що стосується таких витрат посадових осіб, як сплата адміністративних штрафів, позивач вважає, що вони мають пряме відношення до господарської діяльності, а тому могли бути сплачені за кошти товариства. Крім цього, позивач вважає безпідставними твердження про те, що витрати на пальне не можуть враховуватись до витрат, оскільки у товариства немає власного транспорту. З наведених підстав спірні рішення позивач вважає протиправними та просить їх скасувати.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи без його участі, на підставі наявних доказів.

Відповідач Гощанська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.117-120).

В судовому засіданні представники відповідача пояснили, що актом документальної позапланової перевірки від 12.12.2014 № 572/2242/37737442 встановлено, що за 2013 рік в порушення пп.135.5.5 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України ТОВ "Еко-Дар" занижено дохід на 398302,00 грн. на суму поворотної допомоги, отриманої від ОСОБА_8, яка залишилась неповернена на кінець звітного періоду, та занижено дохід на 504,00 грн. від реалізації товарів (робіт, послуг). Також, в порушення п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України завищено витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за 2012 рік на загальну суму 271107,00 грн., за 2013 рік на 599433,00 грн. по собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) та завищено інші витрати за 2013 рік на суму 898277,00 грн., які не підтверджені первинними документами. За 2013 рік встановлено повернення готової продукції (сирів) на суму 128535,00 грн. Відповідно, собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) за 2013 рік підлягає зменшенню на 128535,00 грн. і становить 2634988,00 грн. На підставі наведеного, податковим органом зроблено висновок про заниження податку на прибуток в сумі 417270,00 грн.

Також перевіркою встановлено завищення податкового кредиту з ПДВ за 2012 рік в сумі 144,00 грн. та за 2013 рік в сумі 1775,00 грн. по послугах, які не пов'язані з діяльністю підприємства. Всього в порушення п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України ТОВ "Еко-Дар" занижено податок на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету, в сумі 1919,00 грн.

Крім цього, проведеною перевіркою встановлено несвоєчасне перерахування суми податку на додану вартість на спеціальний рахунок переробного підприємства для виплати компенсації в сумі 410547,00 грн., а саме за 2012 рік в сумі 85718,00 грн., за 2013 рік в сумі 324829,00 грн.

В порушення пп.12 п.1 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено невиплату компенсації населенню за молоко, несвоєчасну виплату компенсації населенню за молоко за 2013 рік всього в сумі 356055,00 грн.

Пунктом 13 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що суми податку на додану вартість, не перераховані на спеціальний рахунок або перераховані з порушенням терміну, встановленого цим пунктом, а також суми компенсації, не виплачені сільськогосподарським товаровиробникам або виплачені з порушенням терміну, встановленого цим пунктом, вважаються такими, що використані не за призначенням і підлягають стягненню до державного бюджету.

Таким чином, ТОВ "Еко-Дар" в результаті перерахування на спеціальний рахунок з порушенням терміну податку на додану вартість в сумі 410547,00 грн., а також суми компенсації, не виплачені сільськогосподарським товаровиробникам, або виплачені з порушенням терміну, в розмірі 356055,00 грн., суми податку на додану вартість вважаються такими, що використані не за призначенням, і підлягають стягненню до державного бюджету відповідно до пункту 13 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідних положень" Податкового кодексу України.

Також перевіркою встановлено, що ТОВ "Еко-Дар" не подано податкову декларацію з податку на додану вартість (загальна декларація) за жовтень 2012 року.

Окрім цього, встановлено, що в порушення пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України податок на доходи фізичних осіб за період 2012-2013 рр. перераховувався несвоєчасно, платіжні доручення по сплаті податку на доходи фізичних осіб подавались несвоєчасно.

Також встановлено, що не утриманий і не перерахований до бюджету податок на доходи фізичних осіб:

в сумі 113,22 грн. за 2012 рік у випадку, коли працівнику ОСОБА_5 надавались додаткові блага без відповідного оподаткування;

в сумі 450609,60 грн. за 2013 рік у випадку не оподаткування безповоротної фінансової допомоги, коли не оподатковано витрачені кошти, отримані готівкою з рахунку в банку керівником підприємства, та не прозвітованих або не повернутих у встановлений строк в касу підприємства або на рахунок. Тобто, працівнику підприємства ОСОБА_5 відшкодовувались кошти без представлення розрахункових документів, що підтверджують факт оплати за надані послуги та придбання товарно-матеріальних цінностей.

Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску із сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, а також утримання єдиного внеску з сум заробітної плати, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), встановлено заниження суми єдиного соціального внеску із суми заохочувальних та компенсаційних виплат (інших виплат, що мають індивідуальний характер).

Так, до загального оподатковуваного доходу ОСОБА_5 необхідно включити:

суму коштів, яка надана фізичній особі як сплата адміністративного стягнення в розмірі 783,00 грн. за жовтень 2012 року;

за 2013 рік - не відзвітовані у встановлені строки використані кошти, отримані з карткового рахунку, в сумі 2654551,65 грн., які є додатковим благом у вигляді суми безповоротної фінансової допомоги.

В результаті порушення ТОВ "Еко-Дар" ст.7, ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" проведеною перевіркою донараховано єдиного внеску на суму 319,31 грн. за жовтень 2012 року та 87330,27 грн. за 2013 рік. Відповідно до ст.25 Закону України № 2464-VI на підставі акта перевірки позивачу сформована та виставлена для узгодження вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 26.12.2014 № Ю- в сумі 87649,58 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції по єдиному внеску в сумі 41821,24 грн.

Окрім цього, відповідно до виписки банку, з карткового рахунку ТОВ "Еко-Дар" було знято в 2013 році грошових коштів в сумі 3649553,00 грн. Проведеною перевіркою встановлено перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також видача готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів з карткового рахунку, всього в сумі 2654551,65 грн., чим порушено п.2.11, п.2.12 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004.

Також, встановлено не оприбуткування готівки в сумі 394900,00 грн. за 2013 рік.

Відповідно до ст.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" до позивача застосовані штрафні санкції за неоприбуткування у касі готівки - у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми; за перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів, - в розмірі 25 відсотків виданих під звіт сум.

Представники відповідача оскаржувані рішення контролюючого органу вважають правомірними, в задоволенні адміністративного позову просили відмовити повністю за безпідставністю вимог.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників відповідача, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Матеріалами справи стверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Дар" зареєстроване як юридична особа 21.06.2011 (а.с.32-37); взяте на облік як платник податків Корецьким відділенням Гощанської ОДПІ ГУ Міндоходів у Рівненській області з 22.06.2011; зареєстроване платником податку на додану вартість (а.с.50, 51).

Судом встановлено, що на підставі наказів від 26.11.2014 №253, від 02.12.2014 №258 та направлень від 27.11.2014 № 201-203 (а.с.52-56) уповноваженими особами Гощанської ОДПІ ГУ Міндоходів у Рівненській області згідно з ст.20, пп.78.1. п.78.1 ст.78, ст.82 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України в період з 27.11.2014 по 05.12.2014 проведено документальну позапланову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Дар" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013. За результатами перевірки складено акт № 572/2242/37737442 від 12.12.2014 (а.с.58-76), відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення:

- п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2012 рік в сумі 56932,00 грн., за 2013 рік в сумі 360338,00 грн.;

- п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, який підлягає нарахуванню та спрямовується до спеціального фонду державного бюджету, за 2012 рік всього в сумі 43,00 грн., в тому числі: квітень 2012 року - 43,00 грн.; за 2013 рік всього у сумі 710,00 грн., в тому числі: січень - 18,00 грн., лютий - 46,00 грн., березень - 69,00 грн., квітень - 32,00 грн., травень - 40,00 грн., червень - 172,00 грн., грудень - 333,00 грн.; на спеціальний рахунок за 2012 рік всього в сумі 101,00 грн., в тому числі: квітень 2012 року -101,00 грн.; за 2013 рік всього в сумі 1065,00 грн., у тому числі: січень - 26,00 грн., лютий - 68,00 грн., березень - 104,00 грн., квітень - 48,00 грн., травень - 59,00 грн., червень - 260,00 грн., грудень - 500,00 грн.;

- п.49.1, п.49.2 ст.49 Податкового кодексу України, - не подано податкову декларацію з податку на додану вартість (загальна декларація) за жовтень 2012 року;

- пп.10 п.1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, - несвоєчасне перерахування суми податку на додану вартість на спеціальний рахунок переробного підприємства для виплати компенсацій :

за 2012 рік всього в сумі 85718,00 грн., з них: квітень - 9187,00 грн., липень - 16529,00 грн., жовтень - 18611,00 грн., листопад - 16780,00 грн., грудень - 24611,00 грн.;

за 2013 рік всього в сумі 324829,00 грн., з них: січень - 25893,00 грн., лютий - 24958,00 грн., березень - 31916,00 грн., квітень - 35329,00 грн., травень - 43004,00 грн., червень - 65843,00 грн., серпень - 58031,00 грн., вересень - 82,00 грн., грудень - 39773,00 грн.;

- пп.12 п.1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, - встановлено невиплату компенсації населенню за молоко, несвоєчасну виплату компенсації населенню за молоко за 2013 рік всього в сумі 356055 грн., а саме:

несвоєчасна виплата компенсації всього в сумі 68897,00 грн., в тому числі: січень - 25893,00 грн., травень - 43004,00 грн.;

не виплата компенсації всього в сумі 287158,00 грн., в тому числі: лютий - 86,00 грн., березень - 10912,00 грн., червень - 65843,00 грн., липень - 49247,00 грн., серпень - 58031,00 грн., вересень - 19641,00 грн., жовтень - 18486,00 грн., листопад - 25139,00 грн., грудень - 39773,00 грн.;

- п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено не оприбуткування готівки в сумі 394900,00 грн. за 2013 рік;

- п.2.11, п.2.12 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів з карткового рахунку всього сумі 2654551,65 грн. за 2013 рік;

- пп.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, пп.3.1.13 розділу ІІІ Порядку складання та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 №1020, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 за № 46/18784, а саме: подача податкових розрахунків по формі 1-ДФ за 3-4 квартали 2013 року, 1-3 квартали 2014 року в перекрученому вигляді та не у повному обсязі;

- пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.54.2, пп.54.3.5 п.54.3 ст.54, п.168.1 ст.168 та п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб та несвоєчасна подача платіжних доручень;

- пп.14.1.54, 14.1.56, 14.1.180 п.14.1 ст.14, п.18.1 ст.18, пп.163.1.1, 163.1.2 п.163.1 ст.163, пп.164.2.1, пп.164.2.11 п.164.2, п.164.5 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.1, 168.1.2 п.168.1 ст.168, пп.170.9.2 п.170.9 ст.170, п.171.1 ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, донараховано, у випадку коли працівникам надавались додаткові блага без відповідного оподаткування -117,45 за 2012 рік, та за 2013 рік - 450609,60 грн., в тому числі лютий 2013р.- 36688,91 грн., березень 2013р. - 11153,22 грн., квітень 2013р. - 16267,81 грн., травень 2013р. - 30641,72 грн., червень 2013р. - 62296,53 грн., липень 2013р. - 4945,05 грн., серпень 2013р. - 103397,53 грн., вересень 2013р. - 64227,25 грн., жовтень 2013р. - 90671,85 грн., листопад 2013 р. - 15234,41 грн., грудень 2013р. -15035,32 грн.;

- ст.7, ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VІ від 08.07.2010 зі змінами та доповненнями, а саме: донараховано єдиного соціального внеску в сумі 319,31 грн. за жовтень 2012р., за 2013 рік 87330,27 грн., в тому числі за лютий 2013р. - 7888,69 грн., за березень 2013р. - 7886,69 грн., за квітень 2013р. - 7886,69 грн., за травень 2013р. - 7886,69 грн., за червень 2013р. - 7886,69 грн., за липень 2013р. - 7888,69 грн., за серпень 2013р. - 7888,69 грн., за вересень 2013р. - 7852,94 грн., за жовтень 2013р. - 7908,49 грн., за листопад 2013р. -7904,89 грн., за грудень 2013р. - 8443,92 грн.

Гощанською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області на підставі акта перевірки № 572/2242/37737442 від 12.12.2014 прийнято:

податкове повідомлення-рішення № від 26.12.2014, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" на загальну суму 1536662,75 грн., в тому числі за основним платежем 1919,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1534703,75 грн. (а.с.4);

податкове повідомлення-рішення № від 26.12.2014, яким за порушення законодавства норм регулювання обігу готівки застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2638137,90 грн. (а.с.4);

податкове повідомлення-рішення № від 26.12.2014, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на доходи фізичних осіб" на загальну суму 813083,45 грн., в тому числі за основним платежем 450722,82 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 362360,63 грн. (а.с.6);

податкове повідомлення-рішення № від 26.12.2014, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на прибуток" на загальну суму 521588,00 грн., в тому числі за основним платежем 417270,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 104318,00 грн. (а.с.7);

вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 26.12.2014, якою вимагається сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 87649,58 грн. (а.с.6);

рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 26.12.2014, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 41821,24 грн. (а.с.5).

Позивач використав процедуру адміністративного оскарження зазначених рішень, за наслідками якої рішенням Головного управління ДФС у Рівненській області №73/10с/17-00-10-04-04/1 від 14.02.2015 скасовано податкове повідомлення-рішення від 26.12.2014 № в частині визначення грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 1341552,75 грн. застосованої штрафної (фінансової) санкції та збільшено грошове зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 766602,00 грн. основного платежу, а в іншій частині зазначене рішення залишено без змін. Решта оскаржуваних рішень контролюючим органом вищого рівня залишено без змін, скарги платника податків - без задоволення (а.с.83-90).

За результатами адміністративного оскарження Гощанською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 26.02.2015, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" на загальну суму 961672,00 грн., в тому числі за основним платежем 768521,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 193151,00 грн. (а.с.8-9).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 13.03.2015 повторну скаргу платника податків залишено без задоволення, податкові повідомлення-рішення та рішення Головного управління ДФС у Рівненській області №73/10с/17-00-10-04-04/1 від 14.02.2015 - без змін (а.с.91-95).

Вирішуючи даний адміністративний спір, суд виходить з такого.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Пунктом 85.2 ст.85 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Актом № 572/2242/37737442 від 12.12.2014 стверджується, що ТОВ "Еко-Дар" не надано в повному обсязі документи для проведення документальної перевірки, що стосуються фінансово-господарської діяльності ТОВ "Еко-Дар" за перевіряємий період, зокрема: первинні бухгалтерські документи, первинні документи на придбання/закупку молока, договори, угоди, додаткові угоди, накладні, видаткові накладні, податкові накладні, рахунки-фактури, товаро-транспортні накладні, касові та банківські документи, головні книги 2012р., 2013р., касові книги, регістри бухгалтерського обліку, оборотно-сальдову відомість 2012р., 2013р., оборотно-сальдові відомості по рахунках, журнал-ордери, відомості по рахунках, дані аналітичного та синтетичного обліку за 2012р., 2013р., калькуляції на виготовлення готової продукції, рецептури, сертифікати якості на продукцію, виробничі матеріальні звіти, подорожні листи на автомобілі, дані про наявність основних засобів, виробничого обладнання, транспортних засобів та інші документи, що стосуються фінансово-господарської діяльності товариства.

Обумовлені первинні документи не були надані в повному обсязі платником податків на письмовий запит контролюючого органу, про що складено акт від 05.12.2014 за №26/22-24, підписаний директором ТОВ "Еко-Дар" (а.с.57).

Фактичне ненадання платником податків до перевірки первинних документів не заперечується позивачем в позовній заяві.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Суд може збирати докази з власної ініціативи.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Слід зазначити, що при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі, при призначенні справи до розгляду суд зобов'язував позивача надати всі первинні документи бухгалтерського обліку, якими оформлені господарські операції, що були підставою для формування спірних витрат по податку на прибуток, спірного податкового кредиту з ПДВ, компенсації сільськогосподарським виробникам, податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску перевіреного періоду, всі наявні докази на обгрунтування позовних вимог. Зазначені докази також витребовувались у позивача ухвалою суду від 12.05.2015.

Позивач вимоги судових ухвал не виконав, жодного документу бухгалтерського обліку суду не надав, покликаючись на те, що документи фінансово-господарської діяльності не були передані попереднім керівництвом ТОВ "Еко-Дар" чинному директору товариства, та зазначаючи про відсутність відомостей щодо місцезнаходження таких документів.

Суд критично оцінює твердження позивача щодо неможливості надання ним документів до перевірки та до судової справи у зв'язку з непередачею їх попереднім керівництвом.

При цьому, крім наведених вище норм Податкового кодексу України, суд враховує приписи статті 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" N 996-XIV від 16.07.1999, якою встановлено, що бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.

Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Тобто, чинне законодавство не звільняє платника податків від обов'язку збереження впродовж установленого строку документів бухгалтерського обліку в разі зміни персонального складу керівництва підприємством.

Суд зауважує, що позивач не надав суду навіть тих первинних документів, що були наявними в нього та надавались до перевірки, які описані в акті перевірки та відображені в додатку 4 (а.с.80).

З огляду на наведене, суд вважає, що позивач всупереч ч.1 ст.71 КАС України самоусунувся від виконання процесуального обов'язку доказування обставин, на яких грунтуються його позовні вимоги.

Відтак, в ході судового розгляду фактичні обставини справи встановлені судом з акта документальної перевірки, додатків до нього, та інших доказів, наданих відповідачем на обгрунтування заперечень проти позову.

При цьому суд враховує, що відповідно до пунктів 3-6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України N 984 від 22.12.2010, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 за N 34/18772 (далі - Порядок № 984), акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення № від 26.12.2014 по податку на прибуток, суд встановив та врахував наступне.

Відповідно до п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення правовідносин) доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:

доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;

інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Актом від 12.12.2014 № 572/2242/37737442 стверджується, що перевіркою відображених у рядку 02 Декларацій "дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг))" показників за перевірений період у загальній сумі 6078892,00 грн. встановлено, що на формування цих показників мали вплив операції із реалізації готової продукції (сири, масла).

Проведеною вибірковою перевіркою відображеного показника на підставі наданих для перевірки документів, а саме: видаткові накладні на відпуск продукції, товарів, накладні на повернення постачальнику продукції, реєстру виданих накладних дохід від реалізації товарів (робіт, послуг) за 2013р., становить 4418013грн.

Проведеною перевіркою встановлено порушення п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено дохід від реалізації товарів (робіт, послуг) за 2013р. в сумі 504,00 грн.

Крім цього, на підставі виписок банку встановлено зарахування на розрахунковий рахунок ТОВ "Еко-Дар" поворотної фінансової допомоги від фізичної особи ОСОБА_8 на підставі укладених договорів про надання поворотної фінансової допомоги: № ФП-19092013 від 01.10.2013 в сумі 100000,00 грн., №ФП-19112013 від 12.11.2013 в сумі 320000,00 грн., №ФП-19132013 від 10.12.2013 в сумі 100000,00 грн.

Так, згідно з вищевказаними договорами на розрахунковий рахунок надійшла поворотна фінансова допомога від ОСОБА_8 всього в сумі 398302,50 грн., а саме: 19.09.2013 - 99500,00 грн., 01.10.2013 - 99302,50 грн., 21.10.2013 - 99500,00 грн., 10.12.2013 - 100000,00 грн.

Відповідно до банківських виписок, касової книги, наданої за період з 01.01.2013 по 13.08.2013, поворотна фінансова допомога не поверталася.

Головні книги, регістри бухгалтерського обліку по рахунку 685 "Розрахунки за іншими операціями" ТОВ "Еко-Дар" для перевірки не надано. Проведеною перевіркою встановлено, що на кінець звітного періоду 31.12.2013 поворотна фінансова допомога в сумі 398302,50 грн. не повернута.

Відповідно до пп.135.5.5. п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України інші доходи включають, зокрема, суми поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, що залишаються неповерненими на кінець такого звітного періоду, від осіб, які не є платниками цього податку (в тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із цим Кодексом мають пільги з цього податку, в тому числі право застосовувати ставки податку нижчі, ніж установлені пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу.

У разі якщо в майбутніх звітних податкових періодах платник податку повертає таку поворотну фінансову допомогу (її частину) особі, яка її надала, такий платник податку збільшує суму витрат на суму такої поворотної фінансової допомоги (її частини) за наслідками звітного податкового періоду, в якому відбулося таке повернення.

Також актом документальної перевірки стверджується, що згідно з наданими до перевірки документами та даними бухгалтерського обліку ТОВ "Еко-Дар" встановлено завищення відображених показників в рядку 04 Декларації "витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування (рядок 05+рядок 06)" за 2012р. на суму 271107,00 грн., за 2013р. на суму 1497710,00 грн.

По рядку Декларації 05.1 "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)" за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 в загальній сумі 4535891,00 грн., на підставі наданих платником документів, відображених в додатку 4 до акта перевірки, встановлено завищення вказаного показника на суму 599433,00 грн.

Пунктом 138.2 ст.138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.

Підпунктом 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України встановлено, що до витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування не враховуються витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно наданих до перевірки первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, регістрів бухгалтерського обліку (оборотні відомості) по рахунках бухгалтерського обліку 201, 23, 26, 63, 651, 661, 91 собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг), в т.ч. витрати, прямо пов'язані з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг, інші витрати, придбані підприємством у 2012р., становлять 1363776,00 грн.; за 2013р. обумовлений показник становить 2763523,00 грн.

За 2013р. встановлено повернення готової продукції (сирів) на суму 128535,00 грн. Відповідно, собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) за 2013р. підлягає зменшенню на 128535,00 грн. і становить 2634988,00 грн.

Таким чином, підприємством в порушення п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового Кодексу України завищено витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за 2012р. на загальну суму 271107,00 грн., витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування в рядку 05.1 "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)" Декларації з податку на прибуток за 2013 рік на загальну суму 599433,00 грн.

Ні в ході адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, ні в ході судового розгляду адміністративної справи позивач вищевказаних обставин, встановлених документальною перевіркою, не заперечив та доказів на їх спростування не надав.

Крім цього, перевіркою показників, відображених у рядку 06 податкової декларації "інші витрати" за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 у сумі 950491,00 грн., що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, встановлено, що суб'єкт господарювання відносив: адміністративні витрати - 525851,00 грн.; витрати на збут 424640,00 грн.

На підставі наданих для перевірки первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, регістрів бухгалтерського обліку (оборотні відомості) по рахунках бухгалтерського обліку 63,92 інші витрати за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 становлять 52214,00 грн.

Таким чином, підприємством в порушення п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України завищено інші витрати за 2013 рік на загальну суму 898277,00 грн.

Акт документальної перевірки в досліджуваній частині відповідає приписам Порядку № 984, а відтак є належним доказом, який підтверджує виявлені перевіркою порушення.

Ні в ході адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, ні в ході судового розгляду адміністративної справи позивач вищевказаних обставин щодо заниження доходу та завищення витрат, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування, встановлених документальною перевіркою, не заперечив та доказів на їх спростування не надав.

За встановлених обставин збільшення ТОВ "Еко-Дар" за результатами документальної перевірки податкового зобов'язання з податку на прибуток на суму 417270,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 104318,00 грн. суд вважає правомірним. Підстав для скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.12.2014 судом не встановлено, а відтак адміністративний позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 26.12.2014, яким застосовано штрафні санкції за порушення норм з регулювання обігу готівки, суд зазначає наступне.

Актом документальної перевірки стверджується і платником податків не заперечується, що в ТОВ "Еко-Дар" було відкрито картковий рахунок у національній валюті №3381 в ПАТ "Фідобанк" для обліку операцій з використанням корпоративних банківських платіжних карток.

Відповідно до виписки банку з карткового рахунку було знято в 2013р. грошових коштів в сумі 3649553,00 грн.

Згідно з п.2.12 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за N 40/10320, фізичні особи - довірені особи підприємств (юридичних осіб), які відповідно до законодавства України одержали готівку з поточного рахунку із застосуванням корпоративного електронного платіжного засобу або особистого електронного платіжного засобу, використовують її за призначенням без оприбуткування в касі. Зазначені довірені особи подають до бухгалтерії підприємства звіт про використання коштів разом із підтвердними документами в установлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України, а також документи про одержання готівки з поточного рахунку (чек банкомата, копія видаткового ордера, довідки за встановленими формами, сліп, квитанція торговельного термінала тощо) разом з невитраченим залишком готівки.

Згідно з пунктом 2.11 цього Положення видача готівкових коштів під звіт або на відрядження здійснюється відповідно до законодавства України. Видача відповідній особі готівкових коштів під звіт проводиться за умови звітування нею у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми. Звітування за одержані під звіт готівкові кошти здійснюється відповідно до законодавства України.

Проведеною перевіркою на підставі наданих документів для перевірки, а саме касових документів, відомостей на виплату зарплати, приймально-розрахункових відомостей на видачу коштів за закуплене молоко від населення та виплату компенсації за період з 01.01.2013 по 13.08.2013 було встановлено наступне.

В січні 2013р. на картковий рахунок надійшло 313900,00 грн.; одержано з карткового рахунку 312240,00 грн. Дана сума оприбуткована в касу підприємства. Кошти в сумі 312240,00 грн. було використано на повернення поворотної фінансової допомоги, виплату заробітної плати, виплати за молоко.

В лютому 2013р. на картковий рахунок надійшло 307502,00 грн.; з них одержано із карткового рахунку 297010,00 грн., повернуто з карткового рахунку на розрахунковий рахунок 7000,00 грн., оплачено за товари 9939,92грн. В касі оприбутковано 83880,00 грн. Кошти в сумі 83880,00 грн. використано на виплату заробітної плати, виплати за молоко населенню.

Документальною перевіркою встановлено, що до бухгалтерії підприємства не подано звіт про використання коштів разом із підтвердними документами в установлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України, всього на суму 216069,92 грн.

В березні 2013р. на картковий рахунок надійшло 170845,00 грн.; з них одержано із карткового рахунку 169900,00 грн. В касі оприбутковано 104040,00 грн. Залишок в касі на кінець місяця 1347,41 грн. Кошти в сумі 102692,59 грн. було використано на виплату заробітної плати, виплати за молоко населенню.

Документальною перевіркою встановлено, що до бухгалтерії підприємства не подано звіт про використання коштів разом із підтвердними документами в установлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України, всього на суму 65860,00 грн.

В квітні 2013р. на картковий рахунок надійшло 197500,00 грн.; з них одержано з карткового рахунку 182820,00 грн., оплачено за товари 13145,80 грн. В касі оприбутковано 100070,00 грн. Кошти в сумі 100070,00 грн. використано на виплати за молоко населенню.

Документальною перевіркою встановлено, що до бухгалтерії підприємства не подано звіт про використання коштів разом із підтвердними документами в установлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України, всього на суму 95895,80 грн.

В травні 2013р. на картковий рахунок надійшло 228720,00 грн., з них одержано з карткового рахунку 223490,00 грн., оплачено за товари 2058,23грн. В касі оприбутковано 45100,00 грн. Кошти в сумі 45100,00 грн. було використано на виплату за молоко населенню.

Документальною перевіркою встановлено, що до бухгалтерії підприємства не подано звіт про використання коштів разом із підтвердними документами в установлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України, всього на суму 180448,23 грн.

В червні 2013р. на картковий рахунок надійшло 431820,00 грн., з них одержано з карткового рахунку 427130,00 грн., оплачено за товари 20290,00 грн. В касі оприбутковано 62506,00 грн. Кошти в сумі 62506,00 грн. використано на виплату за молоко населенню.

Документальною перевіркою встановлено, що до бухгалтерії підприємства не подано звіт про використання коштів разом із підтвердними документами в установлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України, всього на суму 180448,23 грн.

В липні 2013р. на картковий рахунок надійшло 376406,00 грн., з них одержано з карткового рахунку 360840,00 грн., повернуто з карткового рахунку на розрахунковий рахунок 10000,00 грн., оплачено за товари 3651,35 грн. В касі оприбутковано 325200,00 грн. Кошти в сумі 325200,00 грн. використано на виплату за молоко населенню.

Документальною перевіркою встановлено, що до бухгалтерії підприємства не подано звіт про використання коштів разом із підтвердними документами в установлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України, всього на суму 29291,35 грн.

В серпні 2013р. на картковий рахунок надійшло 660238,00 грн., з них одержано з карткового рахунку 650150,00 грн., повернуто з карткового рахунку на розрахунковий рахунок 5000,00 грн., оплачено за товари 1663,58 грн. В касі оприбутковано 38390,00 грн. Кошти в сумі 38390,00 грн. використано на виплату за молоко населенню .

Документальною перевіркою встановлено, що до бухгалтерії підприємства не подано звіт про використання коштів разом із підтвердними документами в установлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України, всього на суму 608423,58 грн.

За період з 14.08.2013 по 31.12.2013 до бухгалтерії підприємства авансові звіти про використання коштів разом із підтвердними документами в установлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України, а також документи про одержання готівки з поточного рахунку (чек банкомата, копія видаткового ордера, довідки за встановленими формами, квитанція торговельного термінала тощо) разом з невитраченим залишком готівки не подавалися.

В результаті чого контролюючим органом встановлено не звітування про отримані кошти з карткового рахунку в установлені строки за вересень - 377067,19 грн., жовтень - 535225,49 грн., листопад - 90347,28 грн., грудень - 89269,81 грн.

Документальною перевіркою за 2013р. встановлено перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів з карткового рахунку всього сумі 2654551,65 грн., чим порушено п.2.11, п.2.12 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004.

Вибірковою перевіркою щодо своєчасного оприбуткування готівкових коштів в касу підприємства встановлено порушення 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004, яким встановлено, що вся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Зокрема, встановлено, що 10.04.2013 з розрахункового рахунку по чеку ОСОБА_5 отримав 49900,00 грн. на господарські витрати. Відповідно до касової книги дані кошти в касу підприємства не оприбутковані.

З 14.08.2013 касові документи для перевірки не надано. Згідно з випискою банку встановлено, що з розрахункового рахунку № 3379 отримано по чеку кошти на господарські витрати: 19.11.2013 - 135000,00 грн., отримала ОСОБА_6; 05.12.2013 - 110000,00 грн., отримав ОСОБА_5, 10.12.2013 - 100000,00 грн., отримала ОСОБА_6

Проведеною перевіркою за 2013р. встановлено всього не оприбуткування готівки в сумі 394900,00 грн.

Акт документальної перевірки в досліджуваній частині відповідає приписам Порядку № 984, а відтак є належним та допустимим доказом, який підтверджує виявлені перевіркою порушення.

Вищевказані фактичні обставини, встановлені документальною перевіркою, позивач не заперечив та не надав суду жодного доказу на їх спростування.

Відповідно до ст.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" № 436/95 контролюючим органом до позивача правомірно застосовані штрафні санкції за неоприбуткування у касі готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми; за перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також за видачу готівкових коштів пі звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів - в розмірі 25% виданих підзвіт сум (а.с.100).

За встановлених обставин податкове повідомлення-рішення № від 26.12.2014 суд вважає правомірним, підстав для його скасування не встановлено, а відтак в задоволенні адміністративного позову в зазначеній частині слід відмовити.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 26.02.2015 по податку на додану вартість, суд зазначає наступне.

Як встановлено з акта перевірки, перевіркою відображених у рядку 10.1 Декларацій "Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) з податком на додану вартість на митній території України товарів/послуг та необоротних активів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку, які оподатковуються за основною ставкою" показників за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 у загальній сумі 250941,00 грн. встановлено, що суб'єкт господарювання здійснював операції з придбання товарів, робіт, послуг з метою проведення господарської діяльності.

На підставі наданих платником податків до перевірки документів, відображених в: додатку 4 до акта документальної перевірки, встановлено завищення задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 10.1 Декларацій за 2012р. в сумі 144,0 грн., за 2013р. завищення в сумі 1775,00 грн., в тому числі по періодах: квітень 2012р. в сумі 144,00 грн., січень 2013р. - 44,00 грн., лютий 2013р. - 114,00 грн., березень 2013р. - 173,00 грн., квітень 2013р. - 80,00 грн., травень 2013р. - 99 грн., червень 2013р. - 432,00 грн., грудень 2013р. - 833,00 грн., що мало наслідком донарахування основного зобов'язання в сумі 1919,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій 479,75 грн. (розрахунок а.с.104-105).

За твердженням відповідача, в порушення п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту включено податок на додану вартість по придбаних товарах, використання в господарській діяльності яких не підтверджено.

З акта перевірки та пояснень представників відповідача в судовому засіданні встановлено, що обумовлений висновок контролюючого органу грунтується на тому, що на балансі ТОВ "Еко-Дар" транспортні засоби не обліковуються, а під час перевірки не надано договорів на оренду транспортних засобів, актів на списання бензину, дизпалива.

Суд встановив, що ТОВ "Еко-Дар" включено до податкового кредиту податок на додану вартість:

в червні 2013р. - по придбаному в ПП "Окко бізнес" бензину на суму 403,65 грн. Податкова накладна від 30.06.2013 №166213, всього на суму 2421,91 грн., в тому числі ПДВ 403,65 грн.;

в грудні 2013р. - по придбаному в ПП "Окко бізнес" бензину, дизпаливу на суму 833,34 грн. Податкова накладна від 31.12.2013 №352270, всього на суму 1038,61 грн., в тому числі ПДВ 173,10 грн., податкова накладна №351938 від 31.12.2013 всього на суму 3961,44 грн., в тому числі ПДВ 660,24 грн.

Також, відповідно до наданих до перевірки чеків, включено до податкового кредиту податок на додану вартість по придбаному бензину:

в березні 2013р. у ТОВ "Південно-західна група", всього на суму 240,00 грн., в тому числі ПДВ 40,00 грн.,

в квітні 2013р. у ТОВ "Золототек" всього на суму 200,00 грн., в тому числі ПДВ 33,33 грн.,

в травні 2013р. у ТОВ "Золототек" всього на суму 595,14 грн., в тому числі ПДВ 99,19 грн.

До витрат, що враховуються при визначені об'єкта оподаткування, придбаний бензин, дизпаливо не включено.

Крім цього, з акта перевірки суд встановив, що ПАТ Рівненський завод "Газотрон" для ТОВ "Еко-Дар" надає послуги по відшкодуванню вартості електроенергії, послуги за користування електропередавальними пристроями. До витрат, що враховуються при визначені об'єкта оподаткування вищезазначені послуги не включено.

Договір про надання послуг, а саме відшкодування вартості електроенергії, послуги за користування електропередавальними пристроями ПАТ Рівненський завод "Газотрон" для ТОВ "Еко-Дар" не надано.

До податкового кредиту ТОВ "Еко-Дар" включено податок на додану вартість по послугах, отриманих від ПАТ Рівненський завод "Газотрон":

в січні 2013р. податкова накладна №164 від 21.01.2013 на суму 262,92 грн., в тому числі ПДВ 43,82 грн.,

в лютому 2013р. податкова накладна №4 від 21.02.2013 на суму 510,73 грн., в тому числі ПДВ 85,12 грн.,

в березні 2013р. податкова накладна №117 від 21.03.2013 на суму 800,96 грн., в тому числі ПДВ 133,49 грн.,

в квітні 2013р. податкова накладна №84 від 22.04.2013 на суму 283,55 грн., в тому числі ПДВ 47,26 грн.,

в червні 2013р. податкова накладна №90 від 20.06.2013 на суму 167,47 грн., в тому числі ПДВ 27,91 грн.

Висновок контролюючого органу щодо завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ за вищевказаними господарськими операціями суд вважає необгрунтованим, з урахуванням такого.

Відповідно до п.198.3. ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Як встановлено документальною перевіркою та відображено на арк.10 акта перевірки, ТОВ "Еко-Дар" в перевіреному періоді здійснювало операції з придбання товарів, робіт, послуг з метою проведення господарської діяльності.

Таким чином, наявність такої обов'язкової умови для формування податкового кредиту з ПДВ, як мета подальшого використання придбаних товарів (послуг) в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності, - підтверджена актом документальної перевірки. На безтоварність господарських операцій відповідач не вказує, їх реальність під сумнів не ставить. Відтак, ненадання до перевірки господарських договорів та документів, які б підтверджували фактичне використання придбаних товарів (робіт, послуг) в господарській діяльності позивача, не може слугувати самостійною підставою для невизнання податкового кредиту з ПДВ. Податковий закон не ставить право платника податку на формування податкового кредиту в залежність від початку фактичного використання придбаних товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду.

Разом з тим, відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

А згідно з п.201.11 ст.201 Податкового кодексу України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної , також є:

а) транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;

б) касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника). При цьому з метою такого нарахування загальна сума отриманих товарів/послуг не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку).

Актом перевірки стверджено, що платником податків до перевірки було надано відповідні податкові накладні та чеки на придбання товарів та послуг, які описані в акті перевірки. При цьому на неналежність їх оформлення контролюючий орган не покликається.

За таких обставин суд вважає, що за описаними вище господарськими операціями податковий кредит під час проведення документальної перевірки був підтверджений належними документами відповідно до приписів закону і підстав для його неврахування в контролюючого органу не було.

Також, з акта перевірки встановлено, що ТОВ "Еко-Дар" до податкового кредиту включено податок на додану вартість в сумі 28,73 грн. в січні 2013р. та в лютому 2013р. (повторно) по податковій накладній №8 від 22.01.2013 від Шепетівської державної лабораторії ветеринарної медицини.

Окрім того, ТОВ "Газотрон-Влатава", код 25315667, надавало послуги для ТОВ "Еко-Дар" по оренді приміщення за квітень 2012р. на загальну суму 864,00 грн., в т.ч. ПДВ 144,0 грн. Під час проведення перевірки платником податкову накладну не надано.

Зазначені фактичні обставини дають підстави для висновку, що позивачем порушено п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, а відтак зменшення документальною перевіркою податкового кредиту на суму 28,73 грн. за січень 2013р. та на 144,00 грн. за квітень 2012р. суд вважає правомірним. Підстави для скасування податкового повідомлення-рішення в частині донарахованого основного зобов'язання з ПДВ на суму 173,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 25% в сумі 43,25 грн. відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність зменшення позивачу податкового кредиту з ПДВ в загальній сумі 1746,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 436,50 грн., а відтак податкове повідомлення-рішення в частині збільшення грошового зобов'язання в обумовленій частині підлягає до скасування.

Також документальною перевіркою встановлено, що ТОВ "Еко-Дар" в порушення п.49.1, п.49.2 ст.49 Податкового кодексу України не подано податкову декларацію з податку на додану вартість (загальна декларація) за жовтень 2012р., що позивач не заперечив.

Відповідно до п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Враховуючи, що згідно з актом перевірки, за аналогічні порушення до ТОВ "Еко-Дар" були повторно застосовані штрафні санкції, що платник податків не заперечує, відтак застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1020,00 грн. (а.с.104) суд вважає правомірним, а підстави для скасування податкового повідомлення-рішення в цій частині відсутні.

Перевіряючи обгрунтованість доводів відповідача в частині збільшення ТОВ "Еко-Дар" грошового зобов'язання з ПДВ за порушення порядку перерахування цього податку на спеціальний рахунок та виплати компенсації товаровиробникам, суд врахував таке.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України переробне підприємство у строки, встановлені пунктом 203.1 статті 203 Кодексу, подає до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість і податкову декларацію з податку на додану вартість щодо діяльності з постачання продукції за місцем реєстрації переробного підприємства. У податковій декларації з податку на додану вартість щодо діяльності з постачання продукції окремо відображаються сума податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню на спеціальний рахунок для виплати компенсації, та сума податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України перерахування суми податку на додану вартість на спеціальний рахунок переробного підприємства для виплати компенсації здійснюється переробним підприємством до 15 числа місяця, наступного за звітним (податковим) періодом, до спеціального фонду Державного бюджету України - у строки, встановлені пунктом 203.2 статті 203 Кодексу.

Для підтвердження перерахування сум податку на додану вартість на спеціальний рахунок переробне підприємство разом з податковою декларацією з податку на додану вартість щодо діяльності з постачання продукції надає реєстр платіжних доручень про фактично зараховані на такий спеціальний рахунок кошти за звітний (податковий) період і виписку органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів з такого рахунка.

Згідно з підпунктом 12 пункту 1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України виплата компенсації сільськогосподарським товаровиробникам (юридичним особам за платіжними дорученнями шляхом перерахування на їх окремі рахунки, відкриті в обслуговуючих банках, фізичним особам - готівкою безпосередньо з каси переробного підприємства або згідно з договорами доручення) здійснюється переробним підприємством до 20 числа місяця, наступного за звітним (податковим) періодом.

Підпунктом 13 пункту 1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України встановлено, що суми податку на додану вартість, не перераховані на спеціальний рахунок або перераховані з порушенням терміну, встановленого цим пунктом, а також суми компенсації, не виплачені сільськогосподарським товаровиробникам або виплачені з порушенням терміну, встановленого цим пунктом, вважаються такими, що використані не за призначенням і підлягають стягненню до державного бюджету.

Актом документальної перевірки (арк. 15-16) стверджено, що перевірка перерахування суми податку на додану вартість на спеціальний рахунок переробного підприємства ТОВ "Еко-Дар" для виплати компенсації проводилася на підставі виписок ГУ ДКСУ у Рівненський області, номер рахунку 4129, за 2012р., 2013р.

Податковим органом встановлено несвоєчасне перерахування суми податку на додану вартість на спеціальний рахунок переробного підприємства для виплати компенсацій, а саме: за 2012р. всього в сумі 85718,00 грн., за 2013р. всього в сумі 324829,00 грн. (а.с.66), у зв'язку з чим збільшено ТОВ "Еко-Дар" грошове зобов'язання з ПДВ за основним платежем на 410547,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 102636,75 грн. (а.с.104).

Суд встановив, що ТОВ "Еко-Дар" в 2012р. перераховано на спеціальний рахунок в органі державного казначейства податок на додану вартість:

за квітень 2012р. в сумі 9187,00 грн., по строку сплати до 15.05.2012, фактично перераховано 15.05.2015 в сумі 9187,00 грн.,

за липень 2012р. в сумі 16529,00 грн., по строку сплати до 15.08.2012, фактично перераховано 15.08.2012 в сумі 16529,00 грн.,

за жовтень 2012р. в сумі 18611,00 грн., по строку сплати до 15.11.2012, фактично перераховано 15.11.2012 в сумі 18611,00 грн.,

за листопад 2012р. в сумі 16780,00 грн., по строку сплати до 15.12.2012, фактично перераховано 17.12.2012 в сумі 16780,00 грн.,

за грудень 2012р. в сумі 24611,00 грн., по строку сплати до 15.01.2013, фактично перераховано 18.01.2013 в сумі 24611,00 грн.

В 2013р. ТОВ "Еко-Дар" перераховано на спеціальний рахунок в органі державного казначейства податок на додану вартість:

за січень 2013р. в сумі 25893,00 грн., по строку сплати до 15.02.2013, фактично перераховано 21.02.2013 в сумі 25893,00 грн.,

за лютий 2013р. в сумі 24958,00 грн., по строку сплати до 15.03.2013, фактично перераховано 18.03.2013 в сумі 23965,00 грн., 26.03.2013 в сумі 993,00 грн.,

за березень 2013р. в сумі 31916,00 грн., по строку сплати до 15.04.2013, фактично перераховано 29.04.2013 в сумі 16916,00 грн. та 15000,00 грн.,

за квітень 2013р. в сумі 35329,00 грн., по строку сплати до 15.05.2013, фактично перераховано 16.05.2013 в сумі 35240,00 грн. та 21.05.2013 в сумі 89,00 грн.,

за травень 2013р. в сумі 43004,00 грн., по строку сплати до 15.06.2013, фактично перераховано 20.06.2013 в сумі 43004,00 грн.,

за червень 2013р. в сумі 65843,00 грн., по строку сплати до 15.07.2013, фактично перераховано 24.07.2013 в сумі 40000,00 грн. та 25.07.2013 в сумі 25843,00 грн.,

за серпень 2013р. в сумі 58031,00 грн., по строку сплати до 15.09.2013, фактично перераховано 16.09.2013 в сумі 50000,00 грн., 17.09.2013 в сумі 6827,00 грн., 20.09.2013 в сумі 1204,00 грн.,

за вересень 2013р. в сумі 19641,00 грн., по строку сплати до 15.10.2013, фактично перераховано 10.10.2013 в сумі 19559,00 грн., 21.10.2013 в сумі 82,00 грн.,

за грудень 2013р. в сумі 39773,00 грн., по строку сплати до 15.01.2014, фактично перераховано 15.01.2014 в сумі 39000,00 грн. а 20.01.2014 в сумі 773,00 грн.

Вищевказані фактичні обставини, встановлені документальною перевіркою, платник податків не заперечив та не надав суду доказів на їх спростування.

Разом з тим, суд вважає хибною позицію відповідача, згідно з якою останнім днем строку перерахування податку на додану вартість на спеціальний рахунок є 14 число місяця, наступного за звітним, а останнім днем строку виплати компенсації є 19 число місяця, наступного за звітним. При цьому суд виходить з такого.

За змістом підпункту 10 пункту 1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) перерахування суми податку на додану вартість на спеціальний рахунок переробного підприємства для виплати компенсації може здійснюватись переробним підприємством, починаючи з 1 числа та до 15 числа місяця, наступного за звітним (податковим) періодом.

Відповідно до п.31.1 та п.31.2 ст.31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися.

Статтею 3 Податкового кодексу України визначено, що до складу податкового законодавства України належать чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування. Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

В свою чергу, при обчисленні строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, включаючи процедуру стосовно таких справ, якщо такі строки встановлені законом або судовим чи адміністративним органом, застосовуються положення Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 №ETS-076 (далі - Конвенція).

Оскільки податкові правовідносини належать до адміністративних, суд вважає, що правила обчислення строків, встановлені Конвенцією, підлягають застосуванню при обрахунку перебігу строку перерахування податку на додану вартість на спеціальний рахунок в органі державного казначейства.

Відповідно до ст.3 Конвенції, строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом ст.2 цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає.

Таким чином, строк сплати податку на додану вартість на спеціальний рахунок в органі державного казначейства спливає опівночі 15 числа місяця наступного за звітним (податковим) періодом; строк виплати компенсації товаровиробникам спливає опівночі 20 числа місяця наступного за звітним (податковим) періодом.

Зазначене відповідає висновкам Вищого адміністративного суду України, викладеним в ухвалах від 14.01.2014 № К/800/38403/13 та від 04.02.2014 № К/800/49610/13.

Крім того, згідно зі ст.5 Конвенції, при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо dies ad quem строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк подовжується на перший робочий день, який настає після них.

Отже, в разі якщо останній день вказаного строку припадає на вихідний або святковий день, то даний строк продовжується на наступний робочий день.

З урахуванням наведеного, суд вважає помилковим висновок контролюючого органу щодо порушення ТОВ "Еко-Дар" строків перерахування податку на додану вартість на спеціальний рахунок в органі державного казначейства для виплати компенсації, оскільки відповідні платежі позивачем проведені своєчасно, за такі звітні (податкові) періоди: за квітень 2012р. в сумі 9187,00 грн., за липень 2012р. в сумі 16529,00 грн., за жовтень 2012р. в сумі 18611,00 грн., за листопад 2012р. в сумі 16780,00 грн. (15.12.2012 - субота), за серпень 2013р. в сумі 50000,00 грн. (15.09.2013 - неділя), за грудень 2013р. в сумі 39000,00 грн., всього на загальну суму 150107,00 грн.

Відтак, збільшення ТОВ "Еко-Дар" грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 150107,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 37526,75 грн. є неправомірним, а податкове повідомлення-рішення в цій частині підлягає до скасування.

Також документальною перевіркою встановлено, що відомості про виплачені суми компенсації сільськогосподарським товаровиробникам за формою, затвердженою наказом Мінагрополітики України від 02.03.2012 №101, в ТОВ "Еко-Дар" не ведуться.

З рахунку ГУ ДКСУ у Рівненській області на розрахунковий рахунок філії ПУАТ "Фідобанку" перераховувалася компенсація за молоко для виплати населенню. Касові документи, які підтверджують виплату компенсації населенню за молоко для перевірки надано з 01.01.2013 по 13.08.2013.

За висновком податкового органу, на порушення пп.12 п.1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України встановлено невиплату компенсації населенню за молоко, несвоєчасну виплату компенсації населенню за молоко за 2013р. всього в сумі 356055,00 грн., у зв'язку з чим ТОВ "Еко-Дар" збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ за основним платежем на 356055,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 89013,75 грн. (а.с.104).

Суд встановив, що ТОВ "Еко-Дар" виплачено компенсацію населенню за молоко по періодах:

за січень 2013р. в сумі 25893,00 грн., по строку виплати до 20.02.2013, фактично виплачено 20.03.2013 в сумі 25893,00 грн.,

за лютий 2013р. в сумі 24958,00 грн. та 86,00 грн., по строку виплати до 20.03.2013, фактично виплачено 19.03.2013 в сумі 24958,00 грн., в сумі 86,00 грн. - не виплачено,

за березень 2013р. в сумі 31916,00 грн., по строку виплати до 20.04.2013, фактично виплачено 17.04.2013 в сумі 21004 грн., в сумі 10912,00 грн. - не виплачено,

за травень 2013р. в сумі 43004,00 грн., по строку виплати до 20.06.2013, фактично виплачено 20.06.2013 в сумі 43004,00 грн.

За червень 2013р. в сумі 65843,00 грн., за липень 2013р. в сумі 49247,00 грн., за серпень 2013р. в сумі 58031,00 грн., за вересень 2013р. в сумі 19641,00 грн., за жовтень 2013р. в сумі 18486,00 грн., за листопад 2013р. в сумі 25139,00 грн., за грудень 2013р. в сумі 39773,00 грн. - відповідні платіжні документи до перевірки та до судової справи позивачем надані не були, належність виплати компенсації населенню за молоко в цих періодах не підтверджено.

З урахуванням проаналізованих вище правових норм та встановлених судом фактичних обставин справи суд вважає необгрунтованим висновок документальної перевірки про несвоєчасну виплату позивачем компенсації в сумі 43004,00 грн. за травень 2013р., позаяк така виплата проведена 20.06.2013, тобто у строк, встановлений пп.12 п.1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України.

З огляду на наведене, збільшення ТОВ "Еко-Дар" грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на 43004,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 10751,00 грн. є неправомірним, а податкове повідомлення-рішення в цій частині підлягає до скасування.

Підсумовуючи вищенаведене, податкове повідомлення-рішення № від 26.02.2015 по податку на додану вартість є протиправним та підлягає до скасування в частині основного зобов'язання в сумі 194857,00 грн. (1746,00+150107,00+43004) та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 48714,25 грн., всього в сумі 243571,25 грн. В іншій частині висновки контролюючого органу є обгрунтованими, підтверджені актом документальної перевірки, податковими деклараціями з податку на додану вартість за відповідні періоди та не спростовані позивачем. Тому позовні вимоги в решті донарахованого зобов'язання з ПДВ до задоволення не підлягають.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 26.12.2014 № по податку на доходи фізичних осіб, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Підпунктом 168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України встановлено, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

За змістом пп. "а" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Актом документальної перевірки (арк.21-23) підтверджено, що в порушення наведених правових норм податок на доходи фізичних осіб за період 2012-2013рр. ТОВ "Еко-Дар" перераховувався несвоєчасно, платіжні доручення по сплаті податку на доходи фізичних осіб подавались несвоєчасно, а саме:

залишок не перерахованого податку на доходи фізичних осіб станом на 01.04.2012 становить 2143,27 грн., в тому числі за березень 2012р. - 2143,27 грн. по строку сплати до 12.04.2012, фактично перераховано 19.04.2012;

залишок не перерахованого податку на доходи фізичних осіб станом на 01.05.2012 становить 331,34грн., в тому числі за квітень 2012р. - 331,34 грн. по строку сплати до 10.05.2012, фактично перераховано 13.06.2012;

залишок не перерахованого податку на доходи фізичних осіб станом на 01.06.2012 становить 692,18 грн., в тому числі за травень 2012р. - 692,18 грн. по строку сплати до 13.06.2012, фактично перераховано 06.07.2012;

залишок не перерахованого податку на доходи фізичних осіб станом на 01.07.2012 становить 905,58 грн., в тому числі за червень 2012р. - 905,58 грн. по строку сплати до 06.07.2012, фактично перераховано 07.09.2012;

залишок не перерахованого податку на доходи фізичних осіб станом на 01.09.2012 становить 1718,59 грн., в тому числі за серпень 2012р. - 1718,59 грн. по строку сплати до 07.09.2012, фактично перераховано 18.10.2012 в сумі 878,48 грн. та 16.11.2012 в сумі 1696,55 грн.;

залишок не перерахованого податку на доходи фізичних осіб станом на 01.10.2012 становить 706,29 грн., в тому числі за вересень 2012р. - 706,29 грн. по строку сплати до 18.10.2012, фактично перераховано 18.01.2013;

залишок не перерахованого податку на доходи фізичних осіб станом на 01.11.2012 становить 489,95 грн., в тому числі за жовтень 2012р. - 489,95 грн. по строку сплати до 16.11.2012, фактично перераховано 07.02.2013;

залишок не перерахованого податку на доходи фізичних осіб станом на 01.02.2013 становить 802,86 грн., в тому числі за грудень 2012р. - 802,86 грн. по строку сплати до 18.01.2013, фактично перераховано 23.04.2013 в сумі 274,29 грн. та 18.05.2013 в сумі 1063,01 грн.;

залишок не перерахованого податку на доходи фізичних осіб станом на 01.08.2013 становить 358,59 грн., в тому числі за липень 2012р. - 358,59 грн. по строку сплати до 17.10.2013, фактично перераховано 13.11.2013;

залишок не перерахованого податку на доходи фізичних осіб станом на 01.01.2014 становить 2266,85 грн., в тому числі за жовтень 2012р. - 43,27 грн. по строку сплати до 13.11.2013, фактично перераховано 17.01.2014; за листопад 2012р. - 1111,79 грн. по строку сплати до 12.12.2013, фактично перераховано 17.01.2014; за грудень 2012р. - 1111,79 по строку сплати до 17.01.2014, фактично перераховано 17.01.2014 та 20.02.2014.

Всього документальною перевіркою встановлено несвоєчасне перерахування позивачем до бюджету податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 43097,14 грн.

Крім цього, контролюючий орган встановив, що з розрахункового рахунку ТОВ "Еко-Дар" оплачено адміністративні штрафи фізичної особи ОСОБА_5 в сумі 783,00 грн., які в подальшому не внесені до каси підприємства, не утримані з заробітної плати та не повернуті на розрахунковий рахунок.

Покликання позивача про те, що обумовлені витрати пов'язані з господарською діяльністю товариства, а тому могли бути оплачені за його кошти, суд відхиляє як необгрунтовані, позаяк актом перевірки стверджено, що накладені штрафи стосувалися безпосередньо фізичної особи ОСОБА_5, а не юридичної особи ТОВ "Еко-Дар". Докази зворотнього позивачем суду не надано.

Відповідно до пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді:

б) вартості майна та харчування, безоплатно отриманого платником податку, крім випадків, визначених цим Кодексом для оподаткування прибутку підприємств.

Як визначено пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

З огляду на вищенаведене, висновок контролюючого органу щодо необхідності включення суми коштів, наданих фізичній особі, як сплата адміністративних штрафів, в розмірі 783,00 грн. за жовтень 2012р. суд вважає обгрунтованим. Оподаткування обумовленого доходу за ставкою, встановленою п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, та донарахування податку на доходи фізичних осіб в сумі 113,22 грн. є правомірним.

Також актом документальної перевірки стверджено і позивач не заперечив та не спростував, що ТОВ "Еко-Дар" не утриманий і не перерахований до бюджету податок на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013. по 31.12.2013 в сумі 450609,60 грн., в тому числі лютий 2013р.- 36688,91 грн., березень 2013р. - 11153,22 грн., квітень 2013р. - 16267,81 грн., травень 2013р. - 30641,72 грн., червень 2013р. - 62296,53 грн., липень 2013р. - 4945,05 грн., серпень 2013р. - 103397,53 грн., вересень 2013р. - 64227,25 грн., жовтень 2013р. - 90671,85 грн., листопад 2013р. - 15234,41 грн., грудень 2013р. - 15035,32 грн. у випадку не оподаткування безповоротної фінансової допомоги, коли не оподатковано витрачені кошти, отримані готівкою з рахунку № 3381 керівником підприємства та не прозвітованих, або не повернутих у встановлений строк в касу підприємства або на рахунок. Як встановлено вище по тексту судового рішення, працівнику підприємства ОСОБА_5 відшкодовувались кошти без представлення розрахункових документів, що підтверджують факт оплати за надані послуги та придбання товарно-матеріальних цінностей.

Акт документальної перевірки в дослідженій частині відповідає вимогам Порядку №984 та є належним і допустимим доказом, який підтверджує виявлені документальною перевіркою порушення. Висновки контролюючого органу також підтверджені дослідженими судом розрахунками сум донарахованого податку на доходи фізичних осіб та штрафних (фінансових) санкцій, картками особового рахунку позивача з цього податку за 2012-2013рр., відомостями щодо виплати заробітної плати працівникам за перевірений період (а.с.97-98,163-191).

За встановлених обставин збільшення ТОВ "Еко-Дар" грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем в сумі 450722,82 грн. суд вважає правомірним.

Пунктом 127.1 ст.127 Податкового Кодексу України встановлено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, -

тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, -

тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов'язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Під час перевірки правомірності застосованих до ТОВ "Еко-Дар" штрафних (фінансових) санкцій, в ході судового розгляду справи встановлено та представником відповідача визнано, що при обрахунку штрафної (фінансової) санкції за несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 23808,00 грн. (а.с.97-98) допущено технічні та арифметичні похибки, що мало наслідком помилковий розрахунок суми штрафу в сторону збільшення на суму 1121,66 грн. Вірною за вказане порушення є штрафна санкція в сумі 22686,34 грн., що підтверджується відповідним розрахунком відповідача (а.с.190-191).

Крім цього, актом документальної перевірки стверджено, що ТОВ "Еко-Дар" на порушення пп.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, пп.3.1.13 розділу ІІІ Порядку складання та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 №1020, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 за № 46/18784, подано податкові розрахунки 1-ДФ за 3-4 квартали 2013 року, 1-3 квартали 2014 року в перекрученому вигляді та не у повному обсязі.

Обумовлене порушення позивач не заперечив та не спростував.

Відповідно до пп.119.2 ст.119 Податкового кодексу України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку -

тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

За встановлених обставин застосування до ТОВ "Еко-Дар" штрафної (фінансової) санкції в сумі 510,00 грн. суд вважає обгрунтованим.

Підсумовуючи наведене вище, за результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 26.12.2014 № по податку на доходи фізичних осіб в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1121,66 грн. є протиправним та підлягає до скасування, а адміністративний позов в цій частині підлягає до задоволення. В решті донарахованого основного зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій податкове повідомлення-рішення суд вважає правомірним. Доводи позивача щодо протиправності рішення є необгрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами, відтак в задоволенні адміністративного позову в решті донарахованого зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб слід відмовити.

Щодо правомірності рішень контролюючого органу про сплату боргу та застосування штрафу по єдиному соціальному внеску, суд зазначає наступне.

Актом документальної перевірки стверджується, що перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, а також утримання єдиного внеску із сум заробітної плати, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), контролюючим органом встановлено заниження суми єдиного соціального із суми інших заохочувальних та компенсаційних виплат (інших виплат, що мають індивідуальний характер).

Так, до загального оподатковуваного доходу ОСОБА_5 код необхідно включити суму коштів, яка надана фізичній особі, як сплата адміністративного стягнення, в розмірі 783,00 грн. за жовтень 2012р.

Проведеною перевіркою за 2013 рік встановлено, що в загальний оподатковуваний дохід ОСОБА_5 необхідно включити не відзвітовані у встановлені строки використані кошти, отримані з карткового рахунку, в сумі 2654551,65 грн., які є додатковим благом у вигляді суми безповоротної фінансової допомоги, в тому числі за лютий 2013р. -216069,92 грн., за березень 2013р. - 65860,00 грн., за квітень 2013р. - 95895,80 грн., за травень 2013р. - 180448,23 грн., за червень 2013р. - 366653,00 грн., за липень 2013р. - 29291,35 грн., за серпень 2013р. - 608423,58 грн., за вересень 2013р.- 377067,19 грн., за жовтень 2013р. - 535225,49 грн., за листопад 2013р. - 90317,28 грн., за грудень 2013р. - 89269,81 грн.

Правомірність висновку контролюючого органу щодо необхідності оподаткування податком на доходи фізичних осіб вищевказаних доходів працівника в наведених сумах підтверджена в ході судового розгляду адміністративної справи, що описано вище по тексту судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" N 2464-VI від 08.07.2010 (далі Закон № 2464-VI), платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з п.1 ч.1 ст.7 Закону № 2464-VI, єдиний внесок нараховується:

1) для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону № 2464-VІ, єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у відсотках до визначеної абзацом першим пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (за винятком винагороди за цивільно-правовими договорами) відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платників єдиного внеску, з урахуванням видів їх економічної діяльності.

Частиною третьою статті 7 Закону України №2464-VІ встановлено, що нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленого цим Законом, що дорівнювала 1 жовтня 2011р. сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок. З 01.01.2013 по 30.11.2013 ця сума становить 19499,00 грн., та на грудень 2013р. - 20706,00 грн.

В ході перевірки встановлено, що по працівнику ОСОБА_5 сума нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, становить: за лютий 2013р.- 218915,09 грн., за березень 2013р. - 80809,47 грн., за квітень 2013р. - 117046,6 грн., за травень 2013р.- 218915,09 грн., за червень 2013р. - 443254,87 грн., за липень 2013р.- 36801,56 грн., за серпень 2013р. - 734540,07 грн., за вересень 2013р. - 456744,89 грн., за жовтень 2013р. - 647196,77 грн., за листопад 2013р. - 109825,26 грн., за грудень 2013р. -108563,61 грн.

З урахуванням приписів ч.3 ст. 7 Закону № 2464-VІ, єдиний внесок з сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, по найманому працівнику ОСОБА_5 становить:

за лютий 2013р. - 7249,73 грн. (19499*37,18%),

за березень 2013р. - 7249,73 грн. (19499*37,18%),

за квітень 2013р. - 7249,73 грн. (19499*37,18%),

за травень 2013р. - 7249,73 грн. (19499*37,18%),

за червень 2013р. - 7249,73 грн. (19499*37,18%),

за липень 2013р. - 7249,73 грн. (19499*37,18%),

за серпень 2013р. - 7249,73 грн. (19499*37,18%),

за вересень 2013р. - 7249,73 грн. (19499*37,18%),

за жовтень 2013р. - 7249,73 грн. (19499*37,18%),

за листопад 2013р. - 7249,73 грн. (19499*37,18%),

за грудень 2013р. - 7698,50 грн. (20706*37,18%).

З урахуванням сум єдиного внеску, утриманих з заробітної плати працівника ОСОБА_5, документальною перевіркою донараховано єдиного внеску на суму 319,31 грн. за жовтень 2012р. та на суму 87330,27 грн. за 2013р., в тому числі: за лютий 2013р. - 7888,69 грн., за березень 2013р. - 7886,69 грн., за квітень 2013р. - 7886,69 грн., за травень 2013р. - 7886,69 грн., за червень 2013р. - 7886,69 грн., за липень 2013р. - 7888,69 грн., за серпень 2013р. - 7888,69 грн., за вересень 2013р. - 7852,94 грн., за жовтень 2013р. - 7908,49 грн., за листопад 2013р. - 7904,89 грн., за грудень 2013р. - 8443,92 грн., всього на загальну суму 87649,58 грн.

Правомірність донарахування єдиного соціального внеску на загальну суму 87649,58 грн. підтверджена дослідженими судом доказами, а саме розрахунками сум ЄСВ, відомостями рах.661 про нарахування заробітної плати та сум єдиного внеску, що підлягають утриманню, в розрізі місяців перевіреного періоду (а.с.163,166-189).

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону України №2464-VІ та п.6.3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №455, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за №1622/24154, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Згідно з п.6.4 цієї Інструкції, вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників за формою згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи).

За результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 26.12.2014 №Ю- на суму 87649,58 грн. є законною та обгрунтованою. Позивач порушень, встановлених актом документальної перевірки в досліджуваній частині, та розміру донарахованої суми єдиного внеску не заперечив, не навів мотивів та не надав жодного доказу протиправності вимоги про сплату недоїмки. З огляду на наведене, адміністративний позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Згідно з абз.1 ч.8 ст.9 Закону № 2464-VІ платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Відповідно до ч.11 ст.25 Закону № 2464-VІ та пункту 7.2 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 N455, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 N 1622/24154 до платників застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

За встановлених обставин, суд вважає, що контролюючим органом правомірно застосовано до ТОВ "Еко-Дар" штрафні санкції по єдиному внеску в сумі 41821,24 грн. Доказів неправомірності рішення про застосування штрафу № від 26.12.2014 судом не встановлено, а позивачем не надано та не обгрунтовано, а відтак в задоволенні адміністративного позову в цій частині слід відмовити.

Таким чином, адміністративний позов підлягає до задоволення частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" N 3674-VI від 08.07.2011, за подання адміністративного позову майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Загальний розмір майнових вимог за позовом ТОВ "Еко-Дар" становить 5063952,17 грн.

На час пред'явлення даного адміністративного позову максимальний розмір судового збору становив 4872,00 грн.

При пред'явленні адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 488,00 грн., тобто сплачено надмірно 0,80 грн. судового збору, який підлягає поверненню позивачу.

За результатами судового розгляду задоволено позовні вимоги в сумі 244692,91 грн., що становить 4,83% від суми позову.

Таким чином, на користь позивача присуджуються судові витрати в розмірі 23,73 грн.

Підлягає до стягнення з позивача недоплачений судовий збір в сумі 4361,27 грн. (4872 -487,20 - 23,53).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.02.2015 № по податку на додану вартість в частині основного платежу в сумі 194857,00 грн., в частині штрафних (фінансових) санкцій в сумі 48714,25 грн., всього в сумі 243571,25 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.12.2014 № по податку на доходи фізичних осіб в частині штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1121,66 грн.

В решті позову відмовити.

Повернути позивачу Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ДАР" надмірно сплачений судовий збір в сумі 0,80 грн.

Присудити на користь позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ДАР" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 23,53 грн.

Стягнути з позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ДАР" (ідентифікаційний код 37737442) недоплачений судовий збір в сумі 4361,27 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дорошенко Н.О.