Справа № 14015/10
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2010 р.справа № 2а-31/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Лукманової О.М. Нагорної Л.М.

при секретарі судового засідання: Карамяні С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області у адміністративній справі № 2а-31/2010 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області про визнання дій посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області у відмові перерахунку пенсії неправомірними, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив винести рішення, котрим визнати дії Управління Пенсійного фонду в Гайворонському районі Кіровоградської області про відмову у проведенні перерахунку та призначення пенсії, основної та додаткової, згідно ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязати відповідача перерахувати та призначити йому пенсію по інвалідності основну та додаткову, відповідно до вимог ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»із розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та 50% додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю особам, віднесеним до категорії 1 третьої групи інвалідності мінімальної пенсії за віком залежно від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 01 жовтня 2008 року.

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05 лютого 2010 року позовні вимоги позивача задоволено повністю, зобовязано управління Пенсійного фонду в Гайворонському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, інваліду 3 групи, з 01.10.2008 року в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а також провести перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, завдану здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням положень ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Не погодившись з зазначеною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на не відповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до винесення необґрунтованого рішення, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені вимог позивача. Вказав на те, що нарахування пенсії позивачу проводилось відповідно до постанов Кабінету Міністрів України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС катастрофи 1 категорії, інвалідом 3 групи, що підтверджується посвідченням серії 014412 (а.с. 6) та довідкою МСЄК № 157708 (а.с.12). Перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності (а.с.10) на підставі Закону України «про статус та соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, витрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров»я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 вищевказаного Закону визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1,2,3 та 4 категорій, це зокрема, державна та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.. 50 цього Закону ( в редакції , чинні на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які є інвалідами 3-ої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону в усіх випадках розмір пенсії для інвалід 3 групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідач здійснював розрахунок пенсії позивачу виходячи із встановленого постановами Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня 2002 року «Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету №894 від 13.07.2004 року, № 1293 від 27.12.2005 року розміру, який складає 19,91 грн.

Наступні перерахунки були зроблені на підставі постанови КМУ № 654 від 16.07.2008 року та Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік».

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України,закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з приорітетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова КМУ № 1, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Не можна визнавати правильною і позицію УПФУ у Гайворонському районі Кіровоградської області , що ґрунтується на частині 5 статті 54 Закону № 796, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, а не розміри, визначені даним Законом.

При визначенні розміру державної та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнобовязкове державне пенсійне забезпечення»іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір немає.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо поновлення строку звернення позивача до суду, оскільки останній є інвалідом 3-0ї групи, особою яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, хворіє.

За вищенаведених обставин, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права постанова суду належним чином мотивована і за своїм змістом та формою відповідає вимогам закону, тому вимоги апеляційної скарги відповідача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.199, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду в Гайворонському районі Кіровоградської області залишити без задоволення.

Постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області по адміністративній справі № 2а-31/2010 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області про визнання дій посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області у відмові перерахунку пенсії неправомірними без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення її в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 15 липня 2010 року.

Судді: Руденко М.А.

ОСОБА_2

ОСОБА_3